КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1972/23
Провадження №2-з/488/9/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Селіщева Л.І., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 07.10.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. за реєстр. № 33073, про стягнення з неї на користь відповідача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості у розмірі 10 158,1 грн. Стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу у сумі 5000,00 грн.

Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21.06.2023 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків.

Одночасно з пред`явленням позову позивач подала до суду заяву про забезпечення вказаного позову, в якій просила зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 67394075, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. на підставі виконавчого напису, вчиненого 07.10.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. за реєстр. № 33073, про стягнення з неї на користь відповідача ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості у розмірі 10 158,1 грн., до набрання законної сили рішення в даній справі.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, всупереч п. 6 ч.1 ст.151 ЦПК України, зміст поданої заяви не містить пропозицій заявника стосовно зустрічного забезпечення.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України визначено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається із поданих матеріалів, до них не було додано документ, що підтверджує сплату судового збору, а безпосередньо в позовній заяві позивачем не викладено підстав для звільнення від сплати судового збору.

В свою чергу, приписами ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення доказів або позову ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (536,80 грн.).

Тобто, виходячи зі змісту вищенаведених положень ЦПК України, дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні заяви до суду є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

При цьому, вимоги ч. 10 ст. 153 ЦПК України передбачають, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Крім того, необхідно в даному випадку також зазначити, що повернення заяви про забезпечення позову не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про повернення заяви про забезпечення позову заявнику, як таку, що подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 151, 153, 259, 260, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.І. Селіщева