Дата документу 20.06.2023 Справа № 311/2297/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 311/2297/21 Головуючий у 1 інстанції: Задорожко Д.А.
Провадження № 22-з/807/82/23 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
«20» червня 2023 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Дашковської А.В.,
суддів: Кримської О.М.,
Кочеткової І.В.,
секретар: Волчанова І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування за законом та заповітом, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,
Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 10 січня 2022 року в задоволенні первісного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0006, площею 7,0998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку з кадастровим номером :01:020:0001, площею 1 га, для ведення особистого селянського господарства, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 25 квітня 2023 року Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 задоволено. Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 10 січня 2022 року у цій справі скасовано та прийнято постанову наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування за законом та заповітом задоволено. Припинено право власності, зареєстроване за ОСОБА_4 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0006, площею 7,0998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 209, дата реєстрації 27.02.2020 року. Припинено право власності, зареєстроване за ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 209, дата реєстрації 27.02.2020 року. Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ОСОБА_5 . Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:020:0001, площею 1 га, для ведення особистого селянського господарства, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 18.11.2011 року ЯЛ № 657661, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01327, виданого на підставі розпорядження Василівської районної державної адміністрації № 88 від 24.02.2011 року, яку ОСОБА_5 успадкував від дружини ОСОБА_6 але за життя не оформив своїх спадкових прав. Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0006, площею 7,10 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 13.12.2002 року ІІІ-ЗП № 006053, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 335, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Підгірненської сільської ради від 27.09.2001 року № 540, в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_5 .

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом відмовлено.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 подали заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки апеляційним судом не вирішено питання про стягнення з відповідача на їх користь судових витрат у вигляді судового збору за подання позовної заяви, заяви про забезпечення позову та апеляційної скарги, а також на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн., з яких 12 000 грн. витрат, понесених в суді першої інстанції та 3000 грн. витрат, понесених в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На а.с. 122 зворот. т.1 містяться квитанції про сплату ОСОБА_1 судового збору за подання позовної заяви 1773,86 грн. та 908 грн., всього 2681,86 грн., та про сплату ОСОБА_2 за подання позовної заяви 908 грн., 908 грн., 908 грн., всього - 2724 грн.

Окрім того, матеріали справи містять квитанції про сплату позивача судового збору за подання заяви про забезпечення позову по 454 грн. кожним (т. 1, а.с. 82, 83).

Також, за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 було сплачено 1773,86 грн. та 886,93 грн., всього 2660,79 грн., ОСОБА_2 було сплачено 1096,80 грн. та 548,46 грн., всього 1645,26 грн. (т. 2, а.с. 22, 23, 111, 111А).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі звернулись до суду з позовом в червні 2021 року та просили припинити право власності відповідача на житловий будинок та земельну ділянку, визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку (вартість 177386,40 грн.), визнати право власності за ОСОБА_2 на житловий будинок (вартість 84700 грн.) та земельну ділянку (вартість 24984 грн.) (вимога майнового характеру, ціна позову 287 070,40 грн.); відповідач ОСОБА_4 звернулась до суду з зустрічним позовом в липні 2021 року та просила визнати за нею право власності на вищевказане майно (вимога майнового характеру, ціна позову 287 070,40 грн.).

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021» встановлено, що у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2270 грн.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п.п. 1.4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову, яка подана фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами п.п.6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду оплачується, виходячи з 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З врахуванням пропорційності долі поданих кожним з позивачів вимог судовий збір повинен становити:

- за подання позовної заяви ОСОБА_1 - 1773,86 грн.;

- за подання позовної заяви ОСОБА_2 - 1096,80 грн.;

- за подання заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 454 грн.

- за подання заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 454 грн.

- за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 2660,79 грн.

- за подання апеляційної скарги ОСОБА_2 1645,26 грн.

Таким чином, з огляду на задоволення позовних вимог позивачів в повному обсязі з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 4888,65грн. (1773,86 грн. + 454 грн. + 2660,79 грн.), з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3196,10 грн. (1096,84 грн. + 454 грн. + 1645,26 грн.).

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані, зокрема: договір про надання правничої (правової) допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, тощо); документи, що підтверджують оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, тощо), а також документи на підтвердження надання адвокатом та отримання клієнтом професійної правничої допомоги (акт приймання-передачі), із детальним описом вчинених ним відповідних дій (не тільки щодо участі в судових засіданнях, а інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі, зокрема, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів тощо) Зазначені витрати позивача мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19) Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витратна професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Водночас частиною третьою статті 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес

Подібні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інші проти України", від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" суд виходив із того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодуванню підлягають лише витрати, які мають розумний розмір.

В суді першої інстанції повноваження адвоката Кари Р.Т. представляти інтереси позивача ОСОБА_1 підтверджені ордером серії АР № 1045080 від 30 квітня 2021 року, який виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 13 вересня 2018 року (т. 1 а.с. 110).

Вказаний договір та докази понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 12000 грн. в матеріалах справи відсутній.

Матеріали справи за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування за законом та заповітом, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом були відновлені ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2023 року (т. 2, а.с. 10).

Позивачами зазначена ухвала суду з підстав неповного відновлення матеріалів справи не оскаржувалась.

З огляду на зазначене, відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 12 000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що в суді апеляційної інстанції інтереси ОСОБА_1 представляла адвокат Кара Р.Т. на підставі ордеру на надання професійної правничої (правової) допомоги серії АР № 1084180 від 10 січня 2022 року, який долучений до апеляційної скарги (т. 2, а.с. 48).

До апеляційної скарги також долучено квитанцію про сплату ОСОБА_1 3000 грн. за надання правничої допомоги адвокатом Карою Р.Т. (т. 2, а.с. 46).

Згідно з умовами договору про надання правничої допомоги, наданого до суду апеляційної інстанції, за роботу, виконану представником, доверітель зобов`язується сплатити представнику гонорар. Розмір гонорару визначається за домовленістю сторін і може змінюватись залежно від обсягу робіт, строку виконання доручення, результатів вирішення спірних правовідносин, ступеню складеності обсягу правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату (т. 2, а.с. 128-129).

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про доведеність понесення позивачем ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу лише в суді апеляційної інстанції в розмірі 3000 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Прийняти у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування за законом та заповітом, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом додаткову постанову наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3196 (три тисячі сто дев`яносто шість) гривень 10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 4888 (чотири тисячі вісімсот вісімдесят вісім) гривень 65 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 23 червня 2023 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова