Справа № 712/158/23
Провадження № 2/712/1071/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі БІЛИК О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Перша Черкаська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у січні 2023 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Перша Черкаська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 439, 5 кв.м., цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), після смерті ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , 1929 року народження, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

11 квітня 2005 року ОСОБА_2 звернулася до Першої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, на підставі чого була заведена спадкова справа № 262/2005.

Також із заявою про прийняття спадщини звернулася вона ОСОБА_1 ..

Інші особи із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

21 жовтня 2011 року нотаріусом було посвідчено договір про поділ спадщини, згідно якого вона успадкувала належну померлому частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 належну померлому частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 жовтня 2011 року, спадкоємцю ОСОБА_3 - його донці ОСОБА_1 видане свідоцтво на спадщину, яка складається з 1/2 частки домоволодіння з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться у АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В. 04.01.1998 року по реєстру за № 9, зареєстрованого у КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації » 12.01.1998 року за № 10765.

Відповідно до договору купівлі - продажу від 04.01.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В., ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3 купив 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 і розташований на земельній ділянці площею 929 кв.м.

Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю Серії ЧР24-1-681 він виданий ОСОБА_4 , який мешкає по АДРЕСА_3 , у тому, що на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської Ради народних депутатів від 16 вересня 1997 року № 601, йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 439,5 кв.м.. Земельна ділянка розташована на території Черкаської міської ради по АДРЕСА_3 .

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулась до Першої черкаської державної нотаріальної контори, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вих.№ 1678/02-31 від 20.12.2022 року, відповідно до якої їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що право власності на вказану земельну ділянку за померлим ОСОБА_3 зареєстровано не було.

Вказувала, що держаним актом серії ЧР 24-1-681 від 06 жовтня 1998 року надано право приватної власності ОСОБА_4 Черкаською міською Радою народних депутатів на вказану вище земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до договору купівлі-продажу від 04.01.1998 року, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3 купив 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 і розташований на вказаній вище земельній ділянці.

Проте, у зв`язку з відсутністю державного акту на право власності на землю, виданого на ім`я померлого, та у зв`язку з тим, що відсутній кадастровий номер вказаної вище земельної ділянки, на даний час неможливо встановити чи зареєстроване право власності на дане майно за померлим ОСОБА_3 , а тому вона звернулася до суду з указаним позовом.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Справу призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 березня 2023 року підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання адвокат позивача Кучер Ю.В. не з`явилася, скерувала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Проти задоволення позову не заперечувала.

Третя особа Перша Черкаська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилися, скерували до суду заяву про розгляд справи без їх участі. У вирішенні спору покладались на розсуд суду.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Черкаським міським відділом реєстрації актів цивільного стану 13 жовтня 2004 року.

Після смерті ОСОБА_3 . Відповідач ОСОБА_2 у встановленому законом порядку звернулася до Першої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На підставі вказаної заяви заведена спадкова справа № 262/2005.

19 жовтня 2011 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до нотаріальної контори, якою надала згоду дочці померлого Позивачу ОСОБА_5 на прийняття спадщини, оскільки та не звернулася у встановлений 6-місячний термін для прийняття спадщини.

19 жовтня 2011 року до Першої черкаської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_1 та подала заяву про прийняття спадщини

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 жовтня 2011 року, спадкоємцю ОСОБА_3 його доньці ОСОБА_1 видане свідоцтво на спадщину, яка складається з частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться у АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В. від 04.01.1998.

Крім того, позивач звернулася до Першої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду заяви, нотаріус Першої черкаської державної нотаріальної контори Шалденко Л.В. постановою від 20 грудня 2022 року відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю відомостей щодо реєстрації права власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 .

З матеріалів справи убачається, що відповідно до договору купівлі - продажу від 04.01.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Старовойтовою Л.В., ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3 купив 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 і розташований на земельній ділянці площею 929 кв.м.

Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю Серії ЧР24-1-681 він виданий ОСОБА_4 , який мешкає по АДРЕСА_3 , у тому, що на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської Ради народних депутатів від 16 вересня 1997 року № 601, йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 439,5 кв.м.. Земельна ділянка розташована на території Черкаської міської ради по АДРЕСА_3 .

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що у зв`язку з відсутністю державного акту, виданого на ім`я померлого батька, та відсутністю кадастрового номера на земельну ділянку, яка придбана її померлим батьком відповідно до договору купівлі-продажу від 04.01.1998 року, вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цимКодексом, звернутися до суду за захистом своїх не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦПК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до вимог ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261- 1265 ЦК України.

Згідно з приписами ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Правові підстави набуття права власності або користування на земельну ділянку до 01 січня 2002 року визначалися Земельним кодексом України від 18 грудня 1990 року № 561-ХІІ (далі - ЗК України 1990 року), який був чинним на час виділення ОСОБА_4 земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка в подальшому відповідно до договору купівлі- продажу від 04.01.1998 перейшла у власність до померлого ОСОБА_3 ..

Статтею 22 ЗК України 1990 року передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів ( ч.1 ст. 23 ЗК України 1990 року).

Згідно правового висновку, який міститься в постанові Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №689/26/17, при відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з положеннями статті 125 ЗК України, слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та інших, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від них.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27 січня 2021 року у справі № 450/84/18, де вирішуючи спір щодо поділу спільного майна подружжя, а саме будинку та земельної ділянки, на якій він розташований, Верховний Суд вказує, що при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з положеннями статті 125 ЗК України у редакції, чинній, починаючи з 01 січня 2002 року, слід виходити з того, що у випадку переходу у встановленому законом порядку права власності на об`єкт нерухомості, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у власності особи, яка відчужила зазначений об`єкт нерухомості, у набувача останнього право власності на відповідну земельну ділянку виникає одночасно із виникненням права власності на такий об`єкт, розміщений на цій ділянці. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на розміщену на ній нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Тобто за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особи, які набули права власності на будівлю чи споруду, стають власниками земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Таким чином, особа, яка набула право власності на нерухоме майно, має також і право на земельну ділянку, на якій це майно розміщено та яка необхідна для обслуговування нерухомого майна.

Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.4 ст.334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин є всі підстави вважати, що вимога про визнання за позивачем права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), є законною та обґрунтованою, а відтак позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 263-265, 267 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 439,5 кв.м., цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) після смерті ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ :

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Перша черкаська державна нотаріальна контора, , адреса: 18007, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 255