Справа № 643/3/23
Провадження № 2-о/643/16/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2023 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря Риндіч О.Б. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа : Салтівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) про встановлення факту ,що має юридичне значення суд,-ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою , в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Харкові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові помер його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №16575. Після його смерті відкрилась спадщина , що складається з частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло , виданого 03.08.1998 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду , реєстраційний № 5-98-127799.

07.12.2018 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Карафетовою К.В. , зареєстрований в реєстрі за №2708,2709 , яким заповідав все майно , де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те ,що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів своєму синові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У встановлений законом строк після смерті батька заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і видачу свідоцтва про право на спадщину за законом ,однак, в оформленні спадкових прав нотаріальною конторою заявнику відмовлено та роз`яснено, що для оформлення спадщини та одержання права на спадкування за заповітом після смерті батька , йому необхідно підтвердити з ним факт родинних відносин, оскільки в документах існують розбіжності , а саме в свідоцтві про смерть батька та в свідоцтві про право власності на житло , виданого 03.08.1998 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду , реєстраційний № 5-98-127799 вказано прізвище батька « ОСОБА_3 » ,а в паспорті громадянина України заявника прізвище -« ОСОБА_4 » , у зв`язку з чим заявник звернувся до суду за захистом своїх прав.

Заявник ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав та просив суд задовольнити заяву, справу розглядати за його відсутності.

Зацікавлена особа- Салтівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання не з`явилась , про день та час слухання справи сповіщена в установленому порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи,поданим відповіднодо цьогоКодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків,передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, щопункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи(Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Крім того, згідно ч.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 16575 .

Після його смерті відкрилась спадщина , що складається з частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло , виданого 03.08.1998 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду , реєстраційний № 5-98-127799.

07.12.2018 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Карафетовою К.В. , зареєстрований в реєстрі за №2708,2709 , яким заповідав все майно , де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те ,що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповів своєму синові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В оформленні спадкових прав нотаріальною конторою заявнику відмовлено та роз`яснено, що для оформлення спадщини та одержання права на спадкування за заповітом після смерті батька , йому необхідно підтвердити з ним факт родинних відносин, оскільки в документах існують розбіжності , а саме в свідоцтві про смерть батька та в свідоцтві про право власності на житло , виданого 03.08.1998 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду , реєстраційний № 5-98-127799 вказано прізвище батька « ОСОБА_3 » ,а в паспорті громадянина України заявника прізвище -« ОСОБА_4 » .

Факт родинних відносин між заявником ОСОБА_1 та його батьком ОСОБА_2 ,померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується наступним : копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 виданого 03.10.1967 року Палацом новонароджених м.Харкова ,актовий запис 8363 , копією свідоцтва про одруження НОМЕР_3 виданого Жовтневим райРАЦС м.Харкова 06.01.1957 року ,актовий запис № 21 , копією свідоцтва про право власності на житло , виданого 03.08.1998 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду , реєстраційний № НОМЕР_4 ,копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 16575, довідкою з місця мешкання № 398 від 16.02.2002 року, свідками ОСОБА_5 ,. ОСОБА_6 ,які були присутні при посвідченні заповіту 07.12.2018 року приватним нотаріусом ХМНО Карафетовою К.В. , зареєстрований в реєстрі за №2708,2709.

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Таким чином, вищевказані докази в сукупності підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_1 та його батьком ОСОБА_2 ,померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , а заява ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин,а саме, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Харкові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення або виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи,якому повнерішення суду не були вручені у день його проголошення або складення,має правона поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільно-процессуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м.Харкова.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Майстренко О.М.