ПОСТАНОВА

іменем України

05 квітня 2023 року м. Кропивницький

справа № 405/2809/22

провадження № 22-ц/4809/393/23

Кропивницький апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 14 листопада 2022 року та додаткове рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 28 листопада 2022 року у складі судді Драного В.В.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання.

В обґрунтування позову вказав, що відповідач є його батьком. На даний час позивач навчається на денному відділенні Центральноукраїнського держаного педагогічного університету ім. В. Винниченка, термін закінчення навчального закладу - 30 червня 2025 року. Оплата за один навчальний семестр навчального року складає 12175 грн. У договорі законним представником позивача вказана його мати ОСОБА_3 , яка сплатила вказані кошти за навчальний семестр навчального року. Зазначає, що у зв`язку з навчанням не має можливості працювати щоб отримувати дохід для оплати витрат, пов`язаних з навчанням, мати не змозі самостійно його утримувати, відповідач добровільно надавати допомогу відмовляється, хоча має таку можливість.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с.39-42) стягнути з відповідача на його користь 12482,00 грн, що становить половину суми оплати за навчання за один навчальний семестр, стягнути аліменти щомісячно у розмірі 5000,00 грн до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років, стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 14 листопада 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 3000 грн щомісячно, на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, починаючи з 20 червня 2022 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання, а саме до 30 червня 2025 року, за умови продовження сином навчання. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 28 листопада 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 обґрунтована, зокрема, тим, що справу розглянуто судом за відсутності відповідача, без належного повідомлення його про дату, час та місце розгляду справи.

Встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 24 червня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 17 серпня 2022 року на 11 год 30 хв (а.с.22).

Як убачається із судової повістки від 25 липня 2022 року №405/2809/22/22899/22 вона була направлена ОСОБА_2 із додатками, а саме копією ухвали про відкриття провадження та копією позову з додатками (а.с.25).

Відповідно до довідки на конверті поштового відправлення ОСОБА_2 , він був повернутий до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а саме: АДРЕСА_1 (а.с.27).

Згідно з розпискою ОСОБА_2 відповідач копію позову з додатками та копію ухвали про відкриття провадження отримав 04 серпня 2022 року (а.с.29).

Як свідчить довідка від 17 серпня 2022 року судом відкладено розгляд справи на 26 вересня 2022 року на 11 год 40 хв у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання (а.с.43).

Відповідно довідки про доставку SMS ОСОБА_2 на номер телефону НОМЕР_1 17 серпня 2022 року доставлено SMS-повідомлення щодо документу «Виклик до суду цив_админ з НП» на 29.06.2022 року на 11 год 40 хв (а.с.45).

Довідка від 26 вересня 2022 року свідчить про те, що розгляд справи відкладено на 10 жовтня 2022 року на 10 год 20 хв у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання (а.с.49).

Відповідно довідки про доставку SMS ОСОБА_2 26 вересня 2022 року доставлено SMS-повідомлення щодо документу «Виклик до суду цив_админ з НП» на 10 жовтня 2022 року на 10 год 20 хв (а.с.51).

Відповідно до довідки про доставку SMS ОСОБА_2 18 жовтня 2022 року доставлено SMS-повідомлення щодо документу «Виклик до суду цив_админ з НП» на 14 листопада 2022 року на 11 год 00 хв (а.с.59).

Згідно з довідкою від 14 листопада 2022 року фіксування судового засідання не здійснювалось, оскільки відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи відбувся в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи (а.с.66).

Згідно з ч.2 ст.128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка не є обов`язковою.

Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.128 ЦПК України судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка-повідомлення повинна бути вручена завчасно.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Згідно з ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Разом з тим, судом першої інстанції направлялись відповідачеві SMS-повідомлення про призначення розгляду справи на 10 жовтня та на 14 листопада 2022 року на номер мобільного телефону ОСОБА_2 , зазначений у позовній заяві, та складено довідки про доставку SMS (а.с.51, 59).

Відповідно до пункту 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 01 червня 2013 року №73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду відповідної заявки. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом заповнення учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Зазначене також відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 27 березня 2019 року у справі №201/6092/17 (№ 61-48215св18).

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач подав заяву про направлення йому повісток SMS-повідомленням. Відтак, слід зробити висновок, що ОСОБА_2 не був належним чином, у встановленому законом порядку, повідомлений про розгляд справи.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд, а також порушенням статей 8-12, 128-130, 372 ЦПК України, які передбачають, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду справи, врегульовують порядок повідомлення учасників справи про дату судового засідання та наслідки неявки в судове засідання.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно з п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Враховуючи викладене вище колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду справи за відсутності належного повідомлення про час та місце розгляду справи відповідача ОСОБА_2 , у зв`язку з чим скасовує рішення суду на підставі п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України та ухвалює нове рішення по суті позовних вимог.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 02.02.2004 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, актовий запис про народження №204 (а.с.5).

Відповідно до довідки Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені В.Винниченка від 30 грудня 2021 року №248/2021 ОСОБА_1 дійсно є студентом 1 курсу факультету історії, бізнес освіти та права, денної комерційної форми навчання, термін навчання: з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року (а.с.9).

01 вересня 2021 року між Центральноукраїнським державним педагогічним університетом імені В.Винниченка (заклад) та ОСОБА_1 (вступник), законним представником якого є ОСОБА_3 , укладено договір про навчання у закладі вищої освіти №52, розмір оплати за один навчальний семестр навчального року становить 12175 грн (а.с.10-11).

ОСОБА_3 , як законним представником позивача, сплачено за навчання сина за перший навчальний семестр 2021-2022 року та за перший навчальний семестр 2022-2023 року по 12175,00 грн., що підтверджується копіями квитанцій від 16 серпня 2021 року №0..1 та від 10 серпня 2022 року № 1587/2644-ТМ9Т-КАЕ3 (а.с.12, 41).

Статтею 199 СК України передбачено, що у разі, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як свідчать письмові докази по справі відповідач працює у ТОВ «Епіцентр К» продавцем непродовольчих товарів, та за період з лютого 2022 по липень 2022 року отримав дохід в сумі 64659, 63 грн, що підтверджено довідкою про доходи від 10.08.2022 №СоД/30-0020 (а.с.37).

На підтвердження заперечень щодо неможливості сплати аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідач зазначав та надавав докази того, що має батьків пенсійного віку (а.с.35, 36). Однак доказів, які б свідчили про те, що непрацездатні батьки перебувають на утриманні саме відповідача, суду не надано.

На підставі викладеного вище колегія суддів, враховуючи, що обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання після досягнення ним повноліття, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, повнолітній син ОСОБА_1 є таким, що продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, при цьому, враховуючи можливість надання матеріальної допомоги, а також матеріальний стан відповідача, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 3000 грн щомісячно до закінчення сином навчання.

Згідно з положеннями ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Виходячи з аналізу вказаної статті додаткові витрати присуджуються на дитину. Однак, позивач досяг повноліття та не є дитиною, стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина відбувається на період навчання особи відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, в частині вимог щодо стягнення з відповідача половини суми, сплаченої ОСОБА_3 за навчання сина у розмірі 12482,00 грн, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити.

Крім того, до відзиву на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі, додано копію меморіального ордеру від 14 січня 2022 року №МВ92373048 про сплату ОСОБА_2 за навчання сина 12175 грн (а.с.34). Тобто, оплата за навчання позивача за другий навчальний семестр 2021- 2022 року була здійснена відповідачем.

Також письмові докази по справі свідчать про те, що за навчання позивача здійснено два платежі у розмірі 12175,00 грн 16.08.2021 та 12789,00 грн 10.08.2022, половину з яких позивач просить стягнути на свою користь, сплачено не позивачем, а його матір`ю - ОСОБА_3 (а.с.12, 41).

Крім того, як убачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Репело О.В., було подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу (а.с.69-76).

Згідно з положеннями статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Правничу допомогу ОСОБА_1 надавав адвокат Адвокатського бюро «Чорноус і партнери» Репело О.В., повноваження якого, як представника, підтверджено договором про надання правничої допомоги від 15 червня 2022 року (а.с.74).

Відповідно до остаточного розрахунку розміру гонорару адвоката від 18 листопада 2022 року до договору про надання правничої допомоги від 15 червня 2022 року вартість наданих послуг складає 15000 грн, які складаються з надання адвокатом консультації і роз`яснення, вивчення судової практики, складання позову - 5000 грн; складання заяви про збільшення позовних вимог, направлення та подання до суду доказів, складання письмових пояснень - 5000 грн; гонорар успіху - 5000 грн (а.с.75).

Відповідно до акту виконаних робіт від 18 листопада 2022 року до договору про надання правничої допомоги від 15 червня 2022 року між сторонами досягнуто домовленості про суму наданих послуг у розмірі 15000 грн (а.с.76).

На заяву про стягнення додаткових витрат ОСОБА_2 було подано заперечення, у яких відповідач просив зменшити суму витрат на оплату правничої допомоги адвоката Репела О.В., а у виплаті «гонорару успіху» відмовити (а.с.85-92).

Отже приймаючи до уваги складність справи та виконані адвокатом роботи по даній справі, витрачений ним час, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню на підставі п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 14 листопада 2022 року та додаткове рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 28 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ) аліменти у розмірі 3000 (три тисячі) грн щомісячно на своє утримання, як особи, яка продовжує навчання, починаючи з 20 червня 2022 року і до закінчення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчання, а саме до 30 червня 2025 року, за умови продовження ним навчання.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) у дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко