06.04.2023 Єдиний унікальний номер 205/2293/23
Провадження № 2/205/1422/23
УХВАЛА

про передачу справи на розгляд іншому суду

06 квітня 2023 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Терещенко Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Кривозуб О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вищезазначена цивільна справа.

Сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі ст. ст. 128, 130 ЦПК України повідомлялися належним чином про день, час та місце розгляду справи, однак про причини неявки суд не повідомили.

Положеннями вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у разі відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 27 та частиною 1 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до позовної заяви позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Також суддею через систему «Електронний суд» отримано відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації сторін, відповідно до відповіді № 18019 від 05 квітня 2023 року відсутня інформація щодо реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відповідно до відповіді № 18011 від 05 квітня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27 серпня 2012 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, з позовної заяви встановлено, що позивач посилається на вимоги ч. 1 ст. 28 ЦПК України, а саме: позови про розірвання шлюбу також можуть пред`являтися за місцем проживання позивача: АДРЕСА_3 , а тому вважає, що позовна заява може бути розглянута Ленінським районним судом м. Дніпропетровська.

Отже, звертаючись до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, позивач додає до заяви довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 16 червня 2022 року № 1203- згідно якої, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01 жовтня 2014 № 509, абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 (в редакції, яка була чинна до 15 серпня 2017 року включно) передбачено, що відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно із додатком 1.

Проте, 09 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 579 Про внесення зміни до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, якою внесено зміни до пункту 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи».

Отже, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що надана позивачем довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є документом, який підтверджує зареєстроване місце проживання/перебування позивача за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки підтверджує лише факт внутрішнього переміщення особи та взяття її на облік.

Разом з тим, вимогами ЦПК України чітко визначено, що позови можуть пред`являтися позивачем за зареєстрованим місцем проживання чи перебування сторін.

З позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 мають зареєстроване місце проживання за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Салтівського району м. Харкова.

Отже, враховуючи, що сторони зареєстровані у місті Харкові, що за територіальною підсудністю відноситься до Салтівського району м. Харкова, а тому справа не підсудна Ленінському районному суду м.Дніпропетровська та підлягає направленню за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Московського районного суду м. Харкова.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 1 статті 32 ЦПК України передбачено, що спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що сторони на території Новокодацького району м. Дніпра не зареєстровані, а зареєстровані в місті Харкові, тому виходячи із правил підсудності, встановлених ст. ст. 27, 28 ЦПК України, суд вважає за необхідне направити позовну заяву за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 187, 247, 259, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд до Московського районного суду м. Харкова (61005, м. Харків, пр.Ювілейний, буд. 38-Е).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.П. Терещенко .