Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/512/23

Провадження № 2/126/332/2023

"30" березня 2023 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким визнати договір купівлі-продажу нерухомого приміщення столярного цеху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , № 4 від 06.02.2013 року, кладеним між ПІФ "МакІнвест" та ОСОБА_1 , дійсним.

В обгрунтування поданого позову, зазначає, що між Приватною інвестиційною фірмою "МакІнвест" в особі ОСОБА_2 та громадянином ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 4 від 06.02.2013 року.

У відповідності до умов зазначеного договору ОСОБА_2 (президент та власник ПІФ "МакІнвест"), будучи власником нерухомого майна, зобов`язався продати та передати у власність ОСОБА_1 об`єкт нерухомого майна, а саме приміщення столярного цеху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 , в свою чергу, зобов`язувався прийняти зазначений об`єкт нерухомого майна та оплатити вартість останнього у встановленому договором порядку та розмірі.

П. 2 Договору визначено, що Покупець, з урахуванням податку на додану вартість, вніс в касу Продавця (Приватної інвестиційної фірми "МакІнвест") до підписання сторонами цього договору, а Продавець отримав кошти у розмірі 75000 грн. до підписання сторонами цього договору, таким чином здійснив повну оплату за предмет договору.

Також, отримання коштів відповідачем від позивача, підтверджується заявою, щодо сплати коштів від 06.02.2013 року, квитанцією до прибуткового касового ордера № 36 від 06.02.2013 року та актом приймання-передачі майна № 1 від 08.02.2013 року в якому зазначається про відсутність щодо покупця будь-яких претензій фінансового характеру, також разом з актом відповідач передав позивачу: оригінал договору купівлі продажу інвентарного об`єкта на аукціоні № 5 від 23.04.1996 року; оригінал акту прийому-передачі державного майна інвентарного об`єкту столярного цеху Бершадського державного комунального підприємства побутового обслуговування «Мрія»; оригінал свідоцтва про право власності від 02 серпня 1996 року за реєстраційним номером 7.

П. 6 Договору визначено, що Продавець зобов`язується за власні кошти здійснити нотаріальне посвідчення цього договору на протязі 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту підписання цього договору.

Позивач неодноразово звертався до відповідача в усній формі, щодо необхідності виконання ним п. 6 Договору так як Позивачу необхідно оформити право власності на майно та зареєструвати його у відповідності до чинного законодавства України. Відповідач в свою чергу обіцяв, але будь-яких дій для нотаріального посвідчення договору не вчиняв посилаючись на зайнятість, хвороби та інше.

12.05.2020 року позивач письмово звернувся до відповідача з вимогою виконання взятих відповідачем зобов`язань згідно заяви щодо сплати коштів від 06.02.2013 року на виконання договору купівлі-продажу № 4 від 06.02.2013 року, яку позивач безпосередньо вручив відповідачу під розписку 17.05.2020 року у с. Михайлівка, Гайсинського району, Вінницької області, де відповідач фактично перебував. Внаслідок чого відбулися додаткові перемовини сторін за результатом яких позивач 07.06.2020 року надав в борг відповідачу кошти в розмірі 10000 (десять тисяч) доларів США до 07.06.2021 року.

Отримані відповідачем згідно розписки 07.06.2021 року кошти, на даний час позивач не отримав. За умовами боргової розписки, у разі непогашення відповідачем боргу та штрафу за невчасне повернення коштів позивачу до 18.06.2021 року право власності на столярний цех та навіс загальною площею 812,5 м2, які знаходяться адресою: АДРЕСА_1 , переходить до ОСОБА_1 , а борг вважається погашеним.

Разом з тим відповідач не вжив будь-яких заходів щодо виконання зазначеної боргової розписки.

18.10.2022 року, позивачу стало відомо, що відповідач перебуває в АДРЕСА_2 . З цих підстав 19.10.2022 року позивач повторно звернувся з вимогою до відповідача (вручив вимогу особисто) на протязі 30 календарних днів з дня отримання даної вимоги зв`язатися з ним офіційно та провести всі необхідні в нотаріуса дії щодо реєстрації договору купівлі-продажу № 4 від 06.02.2013 року до 06.03.2013 року, або укласти новий договір та здійснити відповідну його реєстрацію згідно норм чинного законодавства України, на що відповідач пообіцяв виконати вимоги позивача.

Враховуючи ці обставини позивач знову прибув до відповідача в с. Михайлівка та попросив пояснити чи звертався він до нотаріуса та чи проводив оцінку майна і з яких причин він замовив та провів оцінку майна. Відповідач повідомив, що здійснював оцінку для оформлення в подальшому на позивача права власності на майно, що є предметом позову. В гарантію своїх слів відповідач надав оригінал звіту від 05.01.2023 року про оцінку майна про визначення ринкової вартості будівлі столярного цеху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та технічний паспорт від 25.06.2021 року.

Разом з тим позивачу стало відомо, що відомостей (записів) про Приватну Інвестиційну Фірму «Макінвест» з , згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.01.2023 року, не знайдено.

Ці обставини вказують на припинення, закриття та виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватної Інвестиційної Фірми «МакІнвест» з , тобто Приватної Інвестиційної Фірми «Макінвест» не існує у зв`язку з закриттям її власником ОСОБА_2 ..

За таких умов, позивач переконаний, що ОСОБА_2 свідомо ухилявся від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу № 4 від 06.02.2013 року, так як знав що він припинив діяльність Приватної Інвестиційної Фірми «МакІнвест» і нотаріус не посвідчить договір купівлі продажу.

За таких умов наявний факт безповоротного ухилення відповідачем від нотаріального посвідчення правочину та втрата позивачем можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Таким чином втрачена можливість нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу № 4 від 06.02.2013 року.

Отже, на виконання умов даного договору купівлі - продажу як відповідач, що діяв як продавець, так і позивач, що діяв як покупець, повністю виконали істотні умови даного договору купівлі-продажу № 4 від 06.02.2013 року. Зокрема відповідач після укладення договору купівлі - продажу та отримання від покупця коштів в сумі 75000 (сімдесят п`ять) гривень, які відповідно до п. 2 договору складали ціну договору, звільнив столярний цех, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та передав його покупцеві. У свою чергу позивач, як покупець по договору, після підписання договору та проведення повного розрахунку з покупцями прийняв столярний цех, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює фактичне володіння даним нерухомим майном, утримує майно в належному стані, згідно з його цільовим призначенням. Оскільки в позивача виникла необхідність розпорядитися належним йому столярним цехом, позивач звернувся до відповідача з вимогою виконання умов договору, а саме нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу № 4 від 06.02.2013 року, разом з тим відповідач з зазначених вище обставин, постійно ухилявся від вчинення даних дій. На теперішній час зв`язок з відповідачем у позивача втрачений. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу № 4 від 06.02.2013 року та права власності на нерухоме майно придбане згідно цього Договору.

Позивач, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 також в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПКУкраїни, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися до зали судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлену цим кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між Приватною інвестиційною фірмою "МакІнвест" в особі ОСОБА_2 та громадянином ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 4 від 06.02.2013 року, що підтверджується його копією.

У відповідності до умов зазначеного договору ОСОБА_2 (президент та власник ПІФ "МакІнвест"), будучи власником нерухомого майна, зобов`язався продати та передати у власність ОСОБА_1 об`єкт нерухомого майна, а саме приміщення столярного цеху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 , в свою чергу, зобов`язувався прийняти зазначений об`єкт нерухомого майна та оплатити вартість останнього у встановленому договором порядку та розмірі.

П. 2 Договору визначено, що Покупець, з урахуванням податку на додану вартість, вніс в касу Продавця (Приватної інвестиційної фірми "МакІнвест") до підписання сторонами цього договору, а Продавець отримав кошти у розмірі 75000 грн. до підписання сторонами цього договору, таким чином здійснив повну оплату за предмет договору.

Також, отримання коштів відповідачем від позивача, підтверджується заявою, щодо сплати коштів від 06.02.2013 року, квитанцією до прибуткового касового ордера № 36 від 06.02.2013 року та актом приймання-передачі майна № 1 від 08.02.2013 року в якому зазначається про відсутність щодо покупця будь-яких претензій фінансового характеру, також разом з актом відповідач передав позивачу: оригінал договору купівлі продажу інвентарного об`єкта на аукціоні № 5 від 23.04.1996 року; оригінал акту прийому-передачі державного майна інвентарного об`єкту столярного цеху Бершадського державного комунального підприємства побутового обслуговування «Мрія»; оригінал свідоцтва про право власності від 02 серпня 1996 року за реєстраційним номером 7.

Згідно п. 3 Договору - право власності на предмет договору у Покупця виникає з моменту проведення повного розрахунку з Продавцем, тобто з моменту відчуження на користь Продавця зазначеної в п. 2 цього договору суми.

Згідно пункту 4 Договору - договір набуває чинності, тобто вважається виконаним за умови, що представник Продавця своєю заявою, підтвердить факт проведення Покупцем розрахунку і відсутність у зв`язку з цим по відношенню до нього будь-яких претензій фінансового характеру.

Згідно п. 6 Договору - Продавець зобов`язується за власні кошти здійснити нотаріальне посвідчення цього договору на протязі (чотирнадцяти) календарних днів з моменту підписання цього договору.

На підставі акту приймання-передачі майна № 1 від 08.02.2013 року відповідачем було передано, а позивачем прийнято придбаний останнім у відповідності до угоди об`єкт нерухомості.

Зі змісту позову вбачається, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу № 4 від 06.02.2013 року, оскільки припинив діяльність Приватної Інвестиційної Фірми «МакІнвест» (що підтверджується тим, що відомостей (записів) про Приватну Інвестиційну Фірму «Макінвест» з , згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.01.2023 року, не знайдено), а тому нотаріус не посвідчить договір купівлі продажу, що вказує на наявний факт безповоротного ухилення відповідачем від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу № 4 від 06.02.2013 року та втрата позивачем можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Згідно ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлено його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна сторона вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Ч. 2 ст. 220 ЦК України передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріальною посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 3 право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально дійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом .

Відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ч. 5 ст. 334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно положень ст. 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Iстотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України - договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги те, що хоча сторони, у відповідності до вимог законодавства, не посвідчили нотаріально договір купівлі-продажу спірного майна, але домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 76, 223, 259, 264, 265, 273, 280, 285 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу нерухомого приміщення столярного цеху, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , № 4 від 06.02.2013 року, кладеним між ПІФ "МакІнвест" і ОСОБА_1 , дійсним.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. Г. Рудь