П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2023 року м. Київ

Справа №753/2976/19

Апеляційне провадження №22-ц/824/2265/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Нежури В.А., Поліщук Н.В.

за участю секретаря Федорчук Я.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва ухваленого під головуванням судді Трусової Т.О. 30 листопада 2021 року у м. Києві, повний текст рішення складений 04 липня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичних осіб-підприємців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору та відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання,

В С Т А Н О В И В

У лютому 2019 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила розірвати договір побутового підряду на ремонт квартири від 28 вересня 2017 року, укладений між нею та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (т.1 а.с.198-201).

Позивач в ході розгляду справи змінила позовні вимоги, внаслідок чого вони були доповнені вимогою про стягнення з відповідачів збитків, завданих порушенням зобов`язання у розмірі 112754 грн (т. 3 а.с.100-110).

В обґрунтування вимог позивач вказувала, що з метою проведення ремонту у належній її дочці квартирі вона вирішила скористатись послугами фірми «ALTERHAUS». 28 вересня 2017 року між нею та ФОП ОСОБА_2 , яка діяла від імені ФОП ОСОБА_3 , був укладений договір побутового підряду на ремонт квартири. На виконання умов договору позивач передала ОСОБА_2 особисто в руки грошову суму, еквівалентну 17014,45 доларів США. У визначений договором строк ремонтні роботи не були завершені, до того ж у виконаних роботах були виявлені істотні недоліки, а тому, на підставі ст. 651 ЦК України, позивач вважає, що має право вимагати розірвання договору.

Вимоги про відшкодування збитків були мотивовані тим, що за висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи вартість відновлювального ремонту та завданої позивачу матеріальної шкоди унаслідок порушень вимог нормативно-правових актів при виконанні будівельно-монтажних робіт становила 96646 грн. За міркуванням позивача вказана сума підлягала збільшенню на суму податку на додану вартість в розмірі 20%. А тому позивачем визначена сума позовних вимог у розмірі 112754 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 до фізичних осіб-підприємців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання договору та відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання - задоволено частково.

Розірвано договір побутового підряду на ремонт квартири від 28 вересня 2017 року № 47, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 збитки в сумі 96646 грн та судові витрати в сумі 20550, 51 грн, а всього 117196,51 грн.

Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору та відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання.

Рішення суду мотивовано доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог щодо розірвання договору та відшкодування збитків пред`явлених до відповідача ФОП ОСОБА_3 .. Суд прийшов до висновку, що позивачем доведено існування всіх вимог, наявність яких могла бути підставою для розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин. Зокрема, позивачем було доведено порушення підрядником визначеного договором 50-денного строку виконання ремонтних робіт та наявність збитків у розмірі 96646 грн.

В частині визнання ФОП ОСОБА_2 фактичним виконавцем робіт, суд відмовив з тих підстав, що в договорі підряду чітко було вказано, що остання була представником ФОП ОСОБА_3 , діяла від її імені та за рахунок останньої.

Не погодилася із вказаним рішенням суду, в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач, її представником подано апеляційну скаргу, в якій вказується на незаконність рішення у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивач наголошує на тому, що після проведеного ремонту фірмою відповідачів проживати у квартирі небезпечно, а тому ні позивачем, ні її донькою, квартира не використовується за призначенням. Тому позивач не погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром матеріальної шкоди, вважає, що сума збитку в розмірі 96646 грн, підлягала збільшенню на суму податку на додану вартість в розмірі 20%. А тому сума матеріального збитку завданого позивачу має бути визначена у розмірі 112754 грн.

Позивач також звертає увага на те, що ФОП ОСОБА_2 не було надано жодних доказів, які б свідчили про передачу нею коштів ФОП ОСОБА_3 , також відсутні докази, що остання надавала доручення на ті чи інші дії за договором побутового підряду №47 ФОП ОСОБА_2 . А тому, позивач вважає, що ФОП ОСОБА_2 не лише представляла інтереси ФОП ОСОБА_3 , а й безпосередньо брала участь у виконанні договору підряду, тому має нести цивільно-правову відповідальність.

На підставі викладеного, просить скасувати рішення суду першої інстанції в часині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Бойчук О.Я. підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просила про задоволення заявлених ним позовних вимог в повному обсязі.

Інші учасник справи в судове засідання повторно не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Тому, керуючись ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що за умовами договору доручення від 31 липня 2017 року ФОП ОСОБА_2 (повірений) зобов`язалась від імені і за рахунок ФОП ОСОБА_3 (довірителя) вчиняти певні дії, зокрема, здійснювати пошук клієнтів, бажаючих замовити виконання робіт з ремонту приміщень; укладати (підписувати) із замовником робіт з ремонту приміщень договори побутового підряду на ремонт квартири (будинку, нежитлових споруд, офісних приміщень тощо), підписувати додатки, зміни та доповнення до договорів; погоджувати із замовником робіт з ремонту приміщень розроблені для їх приміщень дизайн-проекти; отримувати від замовників робіт грошові кошти в рахунок оплати виконання довірителем робіт з ремонту приміщень, закупівлі виробів, обладнання та матеріалів; здійснювати організаційні заходи, пов`язані з виконанням довірителем робіт з ремонту приміщень (отримувати від замовника робіт для передачі довірителю ключі від приміщень, узгоджувати із замовником робіт технічні питання, які виникають в ході виконання робіт з ремонту приміщень, повідомляти замовника робіт про хід виконання ремонту тощо); передавати замовнику робіт результати виконання робіт з ремонту приміщень, підписувати та направляти замовнику робіт повідомлення про завершення виконання робіт, акти приймання-передачі виконаних робіт, дефектні акти, повідомлення про усунення недоліків у виконаних роботах тощо; отримувати від замовника робіт підписані ним акти приймання-передачі виконаних робіт, дефектні акти, повідомлення про усунення недоліків у виконаних роботах тощо.

Пунктом 1.2. договору доручення передбачено, що повірений також надає довірителю послуги з розробки дизайн-проектів приміщень, в яких довіритель здійснює виконання робіт з ремонту для своїх клієнтів, при цьому надання повіреним послуг з розробки дизайн-проектів приміщень безпосередньо клієнтам довірителя забороняється.

Пунктом 7.4. договору доручення сторони визначили, що цей договір за своїм змістом є змішаним договором, який в частині надання повіреним довірителю послуг, зазначених в пункті 1.1. договору, є договором доручення, а в частині надання повіреним довірителю послуг, зазначених в пункті 1.2. договору - договором надання послуг з розробки дизайн-проектів приміщень (т. 2 а.с.142-146).

Передбачені пунктом 1.1. договору доручення повноваження повіреного продубльовані також у довіреності, посвідченій 31 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шишкіною А.О. за реєстровим № 3714 (т. 2 а.с. 147).

28 вересня 2017 року між ФОП ОСОБА_2 (як представником підрядника), яка діє на підставі договору доручення та довіреності від 31 липня 2017 року від імені і за рахунок ФОП ОСОБА_3 (підрядник), та ОСОБА_1 (замовником) укладено договір побутового підряду на ремонт квартири № 47 з додатками № 1-3, відповідно до умов якого підрядник зобов'язався виконати за завданням замовника роботи з ремонту квартири АДРЕСА_2 , а замовник зобов`язався прийняти і оплатити виконані роботи (т.1 а.с.6-15, т.2 а.с. 14-24).

Відповідно до пункту 2.3. договору днем початку виконання робіт підрядником є день, наступний за днем виконання пізнішої із наступних дій: підписання сторонами додатків № 1-3, отримання представником підрядника від замовника авансу відповідно до пункту 3 додатку № 3, за умови виконання замовником пункту 4.2.1. цього договору (надання замовником представнику підрядника комплекту ключів та безперешкодного доступу на об`єкт).

Сторони договору погодили, що загальний строк виконання підрядником робіт не повинен перевищувати 50 робочих днів (пункт 2.4. договору).

Однак, згідно з пунктом 5.1.2. договору підрядник має право зупиняти роботи у разі невиконання замовником своїх обов`язків за договором, коли це спричинило ускладнення або неможливість проведення підрядником робіт, проте таким правом підрядник не скористався.

Пунктом 4.1.2. договору передбачено право замовника вимагати безоплатного усунення недоліків, які виникли внаслідок допущених підрядником порушень.

Згідно з умовами, визначеними пунктом 6.3. договору, у випадку виявлення замовником недоліків у виконаних підрядником роботах за цим договором замовник зобов`язаний протягом 5-ти робочих днів після отримання ним акту приймання-передачі виконаних робіт надати представнику підрядника підписаний замовником дефектний акт, в якому зазначаються виявлені замовником недоліки у виконаних підрядником роботах та строк їх усунення підрядником. У випадку, якщо дефектний акт не погоджений та не підписаний представником підрядника, замовник та представник підрядника проводять переговори з метою погодження остаточного дефектного акту.

У випадку ненадання замовником представнику підрядника дефектного акту у 5-денний строк роботи вважаються прийнятими замовником без зауважень в останній день вищезазначеного строку (пункт 6.6. договору).

За умовами додатку № 3 до договору (Порядок розрахунків) вартість робіт за договором складає 539458,15 грн, що є еквівалентом 20017 доларів США, при цьому сторони погодили, що протягом усієї дії договору курс долара США до гривні залишається незмінним і становить 26,95 грн за 1 долар США.

Сторони договору узгодили порядок розрахунків за ним на таких умовах: у день підписання договору замовник сплачує забезпечувальний платіж в розмірі 39870 грн, що є еквівалентом 1500 дол. США; протягом 7 календарних днів з дня затвердження, підписання та надання представнику підрядника додатків № 1-3 до договору замовник сплачує частину авансу в розмірі 269729,08 грн, що є еквівалентом 10008,50 доларів США; через 30 робочих днів замовник сплачує частину авансу в розмірі 188810,35 грн, що є еквівалентом 7005,95 доларів США; остаточний розрахунок в розмірі 80918,72 грн. (еквівалент 3 002,55 доларів США) здійснюється протягом 3-х робочих днів з моменту підписання або прийняття замовником акту приймання-передачі виконаних робіт (пункт 8.1. договору, пункти 3, 4, 5 Порядку розрахунків).

На виконання умов договору замовник ОСОБА_1 трьома платежами сплатила представнику підрядника ФОП ОСОБА_2 кошти в загальному розмірі 460786,81 грн (еквівалент 17014,45 доларів США), а саме: забезпечувальний платіж в розмірі 39870 грн; частину авансу в розмірі 229304,08 грн та частину авансу в розмірі 191612,73 грн, що підтверджується актами приймання-передачі грошових коштів від 28 вересня 2017 року, 31 жовтня 2017 року, 17 грудня 2017 року (т.1 а.с.16-18 т.2 а.с.11-13).

03 квітня 2018 року позивач звернулася до відповідачів з письмовою претензією щодо якості, повноти та строків виконання ремонтних робіт, у якій вимагала негайно продовжити виконання ремонтних робіт, завершити їх виконання не пізніше, ніж через місяць, усунути недоліки, допущені при виконанні ремонтних робіт, а у разі неможливості їх усунення - розглянути питання про зменшення ціни (вартості) робіт. Обґрунтовуючи свою претензію, позивач послалась, зокрема, на те, що у день укладення договору у відповідності з його умовами сплатила забезпечувальний платіж в розмірі 1500 дол. США, 31 жовтня 2017 року - передбачений пунктом 3 додатку № 3 аванс, у зв`язку з чим днем початку ремонтних робіт є 01 листопада 2017 року, а ремонтні роботи повинні бути завершені (з урахуванням усіх вихідних, святкових та неробочих днів) в середині січня 2018 року (т.1 а.с.19-20 т.2 а.с.9-11).

У відповіді на претензію представник підрядника ОСОБА_2 не оспорювала визначену позивачем дату початку ремонтних робіт, проте вказала, що затримка з їх завершенням пов`язана з дефектами кріплень для монтажу стелі, що призвело до її провисання. При цьому ОСОБА_2 заперечила наявність інших недоліків ремонтних робіт та гарантувала повне їх завершення протягом 30 календарних днів з моменту надання доступу до об`єкта (т.1 а.с.21).

Факт провисання стелі з гіпсокартону та її демонтаж 13 березня 2018 року не оспорюється сторонами та підтверджується актом демонтажу від 27 березня 2018 року (т.1 а.с.22, т.2 а.с.7).

Листом від 14 травня 2018 року представник підрядника ОСОБА_2 відхилила усі претензії позивача щодо якості ремонтних робіт та перевищення строку їх виконання вказуючи, що замовником не було виконано умови договору щодо надання представнику підрядника комплекту ключів для безперешкодного доступу до об`єкта (т.1 а.с.27, т.2 а.с.88). Тоді ж позивачу було направлено для підписання акт приймання-передачі виконаних робіт від 14 травня 2018 року (т.1 а.с.26, т.2 а.с.2,3,87). Позивач відмовилась підписувати акт приймання-передачі виконаних робіт вказуючи, що раніше пред`явлені нею вимоги щодо якості і повноти ремонтних робіт так і не були виконані (т.1 а.с.28, т.2 а.с.1).

Крім того, згідно з Технічним висновком, складеним 23 березня 2018 року ТОВ «СПЕЦМОНТАЖСЕРВІС К» спосіб виконання електромонтажних робіт та стан електророзподільної мережі не відповідають нормам і правилам. Безпечна експлуатація електророзподільної мережі неможлива. Використання кабелів ПВС та ШВВП можливе за прийняття замовником ризиків та можливих наслідків аварійного та юридичного характеру (т.1а.с.23, т.2 а.с.5).

Стороною відповідача була надана Відповідь технічного спеціаліста Іванчук О.В. на Технічний висновок, складений 23 березня 2018 року ТОВ «СПЕЦМОНТАЖСЕРВІС К», в якому вказується, що надання повного технічного висновку можливе тільки після проведення робіт електротехнічною лабораторією, після допуску на об`єкт, однак вказано, що наданий технічний висновок не є обгрунтованим діючими галузевими нормативними документами (т.2 а.с.73-82)

Висновком № 14632 будівельно-технічного експертного дослідження складеного експертом Київського експертно-дослідного центру Комашко Р.В. 18 травня 2018 року встановлено, що дизайн-проект не відноситься до проектної документації, яка регламентується будівельними нормами, він відображає вимоги замовника до дизайну приміщень, включаючи оздоблювальні матеріали та розташування комунікацій, обов`язковість виконання яких передбачається тільки на основі договору. Разом з тим, експертом встановлено що роботи вказані в дизайн-проекті виконані неповністю, або не установлені згідно проекту. Дослідженням також встановлено порушення ДБН щодо проектування електрообладнання об`єктів цивільного призначення, зокрема розетки для підключення електричної рушникосушарки, а також з влаштування покритів стелі, стін, підлоги та влаштування дверних прорізів (т.1 а.с.234-250).

Матеріали справи містять фотографії квартири після здійснених ремонтних робіт (т.2 а.с.92-101).

За результатами проведеної у справі будівельно-технічної експертизи суду надано висновок експерта № 587/11/2020 від 13 листопада 2020 року, відповідно до якого виконані будівельно-монтажні роботи по влаштуванню покриття підлоги з ламінату, встановленню міжкімнатних дверей, влаштуванню вимикачів частково не відповідають «Дизайн-проект ремонту об`єкту, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 »; виконані будівельно-монтажні роботи по оздобленню стелі та стін, влаштуванню покриття підлоги з ламінату, влаштуванню розетки під рушникосушку в санвузлі не відповідають вимогам будівельних норм та порушують: пункти 5. 12, 6.6. ДБН В.2.6-22-2001 «Конструкції будинків і споруд, Улаштування покриттів із застосуванням сухих будівельних сумішей»; пункти 3.12, 3.66, 3.67 ДСТУ-Н А.3.1-23:2013 «Настанова щодо проведення робіт з улаштування ізоляційних, оздоблювальних, захисних покриттів стін, підлог і покрівель будівель і споруд»; пункт 4.60 ДБН В.2.5-23:2010 «Про актування електрообладнання об`єктів цивільного призначення»; пункт 5.2.6 ДСТУ Б В.2.6-99:2009 «Блоки дверні дерев`яні», а вартість відновлювального ремонту та завданої матеріальної шкоди унаслідок вищевказаних порушень становить 96646 грн, в тому числі ПДВ (20%) - 16108 грн.

Зі змісту цього висновку убачається, що за наслідками візуально-інструментального огляду будівельного об'єкта та співставлення отриманих даних з даними технічної документації та вимогами нормативних документів в галузі будівництва було установлено, що приміщення квартири є незакінченим будівництвом - повністю не встановлене сантехнічне обладнання (умивальник у ванній кімнаті, раковина на кухні) та електричні прилади освітлення; влаштоване покриття підлоги не відповідає запроектованому - замість паркетної дошки влаштований ламінат; напрямок відкривання дверей до санвузла не відповідає кресленням у дизайн-проекті; розташування вимикачів не відповідає «План-схемі, поєднаній з розташуванням меблів» (фактично відсутні два вимикача з правої сторони дверей до гардеробу у кухні-вітальні; фактично наявні два вимикача з лівої сторони дверей до санвузла в кухні-вітальні); проведені будівельні роботи мають низку дефектів в окремих конструктивних елементах, а саме: підвісна гіпсокартонна стеля у кухні-вітальні - відхилення від горизонталі по всій площі, неоднорідне пофарбування, по контуру стелі наявна темно-сіра лінія від малярної клейкої стрічки; стіни у кухні-вітальні - нерівності площини, неоднорідність пофарбування, наявні здуття фарби; підлога у кухні-вітальні - відхилення площини від горизонталі по всій площі, щілини та сколи; розетки у кухні-вітальні - щілина між декоративною накладною та стіною, розетка не закріплена; підвісна гіпсокартонна стеля у санвузлі - відхилення від горизонталі по всій площі, неоднорідне пофарбування; підлога у санвузлі - шви нерівномірні, затирка виконана нерівномірно, у швах наявне сміття, наявні уступи між плитками; міжкімнатні двері - при зачинені дверей спостерігається тертя деталей фурнітури, наявні щілини на стиках наличника.

Висновок експерта складено судовим експертом в галузі дослідження об'єктів нерухомості та оціночної вартості будівельних об'єктів і споруд, який був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (т.3 а.с.1-68).

За загальним правилом: правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст 202 ЦК України); правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України).

Згідно з положеннями ст. ст. 6,627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 ЦК України).

Строки виконання роботи або окремих її етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

За договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1 ст. 865 ЦК України).

Водночас норма ст. 875 ЦК України визначає, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Підрядник зобов`язаний здійснювати виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст1 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.

Стаття 849 ЦК України, яка поширюється на усі види договорів підряду, надає замовнику право перевіряти хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Частина третя цієї норми наділяє замовника правами, які можуть бути реалізовані ним, якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином - право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

В порядку ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Положеннями ст. 652 ЦК України визначено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

В силу ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Відповідно до ч.1 ст. ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. В розумінні вимог п.1 ч. 2 цієї статі збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч. 1 ст. 237 ЦК України).

В силу положень ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Відповідно до положень частини першої ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Згідно з ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В порядку ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перш за все, колегія суддів звертає увагу на те, що рішення суду в частині задоволених позовних вимог сторонами не оскаржується, очевидних вимог порушення законодавства в цій частині не вбачається, а тому, в силу ст. 303 ЦПК України, в цій частині рішення суду перегляду апеляційним судом не підлягає, так як виходить за межі апеляційної скарги.

З наведених обставин справи вбачається, що між позивачем ОСОБА_1 , як замовником, та ФОП ОСОБА_3 , як підрядником, виникли правовідносини з будівельного підряду, оскільки виходячи із загальних ознак зобов'язань, зафіксованих в укладеному сторонами договорі, які характеризуються особливостями об'єкта цих зобов'язань - виконання однією стороною (підрядником), який здійснює підприємницьку діяльність, за завданням другої сторони (замовника) ремонтних робіт в об'єкті нерухомого майна (квартирі), за плату.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність порушення підрядником визначеного договором 50-денного строку виконання ремонтних робіт.

Оцінюючи характер виявлених експертизою недоліків ремонтних робіт, їх кількість, розмір завданої порушенням шкоди та співвідношення шкоди з ціною договору, а також ураховуючи висновки експерта про те, що технічний стан конструктивних елементів об'єкта дослідження можна охарактеризувати як добрий (пошкоджень і деформацій немає, є окремі несправності, що не впливають на експлуатацію елемента і усуваються під час ремонту), суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи відповідача про те, що недоліки ремонтних робіт не можуть вважатися істотними, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин зазначеного положення закону. Технічний висновок, складений ТОВ «СПЕЦМОНТАЖСЕРВІС К» визнаний таким, що не відповідає критерію допустимості доказів.

Водночас судом першої інстанції застосовані положення ч.2 ст. 652 ЦК України та встановлена доведеність існування усіх чотирьох умов, наявність яких може бути підставою для розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин, у зв`язку з чим договір розірваний.

Зокрема, судом установлено, що в момент укладення договору позивач обґрунтовано розраховувала на своєчасне та якісне виконання ремонтних робіт, проте після укладення договору до його виконання з боку підрядника були залучені працівники, які порушили строки виконання ремонтних робіт та здійснювали ці роботи з порушенням проектної документації і будівельних норм. При всій своїй обачності позивач ніяк не могла вплинути на вибір підрядником виконавців робіт, при цьому саме на підрядника закон покладає відповідальність за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору. Судом також установлено, що на виконання умов договору позивач сплатила підряднику 85% від ціни договору, при цьому вимоги позивача про усунення недоліків ремонтних робіт та їх завершення підрядник не виконав. А відтак є очевидним, що подальше виконання договору порушить розумний баланс майнових інтересів сторін.

Як вже вказано вище, рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних про розірвання договору сторонами не оскаржується, а тому не входить до предмету даного апеляційного розгляду.

Враховуючи обставини розірвання договору у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона, в порядку ч.5 ст. 653 ЦК України може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Сторона позивача не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині визначення розміру відшкодування, вважає, що сума збитку в розмірі 96646 грн, підлягала збільшенню на суму податку на додану вартість в розмірі 20%. А тому сума матеріального збитку завданого позивачу має бути визначена у розмірі 112754 грн.

Зі змісту висновку експерта убачається, що визначена експертним шляхом вартість робіт, виконання яких необхідне для усунення невідповідностей будівельно-монтажних робіт вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва, вже включає в себе податок на додану вартість, про що вказано як в мотивувальній частині висновку так і самих висновках. А тому доводи апеляційної скарги позивача щодо необхідності збільшення розміру відшкодування на суму податку на додану вартість слід визнати безпідставними.

В апеляційній скарзі позивач не погоджуючись з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для притягнення до цивільно-правової відповідальності ФОП ОСОБА_2 , вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази, що ФОП ОСОБА_3 надавала доручення на ті чи інші дії за договором укладеним саме з позивачем та доказів передачі грошових кошті одержаних від неї.

Дійсно укладений між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 договір доручення від 31 липня 2017 року містить загальне визначення дій, на які уповноважувалась ФОП ОСОБА_2 , серед них здійснювати пошук клієнтів, бажаючих замовити виконання робіт з ремонту приміщень; укладати (підписувати) із замовником робіт з ремонту приміщень договори побутового підряду на ремонт квартири, здійснювати організаційні заходи, пов`язані з виконанням довірителем робіт з ремонту приміщень, отримувати від замовників робіт грошові кошти в рахунок оплати виконання довірителем робіт з ремонту приміщень, закупівлі виробів, обладнання та матеріалів. Даний договір не оспорювався його сторонами, визнається ними, був укладений до укладення договору з позивачем і був чинним. Отже відсутність у договорі доручення посилання на договір стороною якого є позивач не свідчить про відсутність підстав для здійснення ФОП ОСОБА_2 представництва ФОП ОСОБА_3 .. А правовідносини між останніми не становлять предмет даного розгляду.

Отже, внаслідок укладення представником (повіреним) ФОП ОСОБА_2 договору підряду з позивачем права і обов`язки підрядника за цим договором виникли у ФОП ОСОБА_3 . Відповідно, у спірних правовідносинах будівельного підряду з позивачем, на відповідача ФОП ОСОБА_2 , яка діяла не від свого імені, а від імені та за рахунок ФОП ОСОБА_3 , не може бути покладена відповідальності за порушення договору.

Таким чином доводи апеляційної скарги позивача щодо невірного вирішення судом першої інстанції позовних вимог про визначення розміру відшкодування та відповідальності відповідача ФОП ОСОБА_2 , не знайшли свого підтвердження, висновки суду першої інстанції в цій частині відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Судом першої інстанції надано вірну оцінку обставинам справи, в межах заявлених позовних вимог, вірно вирішено спір по суті. Тому, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Виходячи з положень ст.141 ЦПК України, враховуючи відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, підстави для компенсації позивачеві понесених нею витрат пов`язаних з переглядом справи апеляційним судом також відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: В.А.Нежура

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 03 квітня 2023 року.