Справа № 196/872/22
№ провадження 2/196/131/2023
04 квітня 2023 року смт Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді: Костюкова Д.Г.,
за участю секретаря судового засідання: Дорошенко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратило право користування житловим приміщенням, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратило право користування житловим приміщенням.
Вказує, що вона та відповідач з 04.03.2006р. перебували в зареєстрованому шлюбі та мали у спільній власності нерухоме майно, а саме житловий будинок по АДРЕСА_1 .
Вказала, що останні три роки відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, однак з сім`єю не проживав. Житловий будинок розділений між ними. Розмір її частки складав 1/2, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер витягу 245934451, сформовано 25.02.2021 року. Розмір частки відповідача складає 1/2.
Тому вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих по АДРЕСА_1 .
На даний час в будинку зареєстровані вона та відповідач, що підтверджується довідкою №295 від 16.11.2022 року, виданою виконавчим комітетом Царичанської селищної ради та актом обстеження фактичного місця проживання ОСОБА_2 .
Відповідач більше трьох років не проживає по АДРЕСА_1 . З відповідачем розлучені, не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство, особистих речей належних відповідачу немає, точне місце його проживання їй невідоме, за місцем реєстрації не з`являється. З його слів, він проживає в АДРЕСА_2 .
На неодноразові звернення до відповідача про зняття з реєстраційного обліку з належного їй на праві власності будинку, відповідач не реагує, знятись з реєстраційного обліку в добровільному порядку відмовляється.
Факт реєстрації відповідача в належному їй житловому будинку порушує її право на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена можливості оформити субсидію.
На підставі викладеного, прохає визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву, в якій прохала розглянути справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в суді, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутність, будь-яких інших клопотань до суду не надіслав.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно довідки виконавчого комітету Царичанської селищної ради від 16.11.2022р. №295 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом з колишнім чоловіком ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прописаний за вказаною адресою з 06.07.2006р., але не проживає (а.с.18).
Згідно акту обстеження фактичного місця проживання ОСОБА_2 від 16.11.2022р., ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає за даною адресою понад три роки (а.с.19).
Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української PCP, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Також ст. 391 ЦК України надає власнику майна право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно ст. 310 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на місце проживання.
Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак за вказаною адресою не проживає більше трьох років.
На підставі ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом.
Таким чином, при вирішенні питання про втрату права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягає як строк його відсутності, так і поважність причини такої відсутності.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Відповідно до ч. 3 ст. 81 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Наведені докази підтверджують те, що ОСОБА_2 не проживає у вказаному будинку більше трьох років, без поважних причин, тому суд вважає, що він втратив право користування вказаним житлом.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 992.40 грн.
Керуючись ст. ст. 317, 319, 321, 328, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 9, 150 ЖК Української РСР, ст.ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки селища Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 02.12.1998 року, рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 31.07.2009 року, рнокпп НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 31.07.2009 року, рнокпп НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 31.07.2009 року, рнокпп НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки селища Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Царичанським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 02.12.1998 року, рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 992.40 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 04.04.2023 року.

Суддя: Д.Г.Костюков