н/п 2/490/2037/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

07 квітня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Шолох Л.М., при секретарі Хіль А.Ю., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, права власності,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , Державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

визнати незаконним, протиправним та скасувати з моменту прийняття з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна рішення державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Іноземцевої Ю.А. № 37548392 від 12.10.2017 року 15:04:41 про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за ОСОБА_2 на адміністративно-побутовий та торгівельний комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , який складається зі складі літ. 3-1 загальною площею 70,3 кв.м; адміністративної будівлі літ. Я-1 загальною площею 12,5 кв.м.; адміністративно-виробничо-побутової будівлі літ. Я1-1 загальною площею 67,4 кв.м.; вбиральні літ. Б-1, камінь споруди № 1,2,І.;

визнати незаконним, протиправним та скасувати з моменту прийняття з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна рішення державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Іноземцевої Ю.А. від 12.10.2017 року № 37547054 про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на земельну ділянку під номером 1-Ж, площею 0,2518 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, обслуговування адміністративно-побутового та торгівельного комплексу, кадастровий номер :16:003:0016;

визнати незаконним, протиправним і скасувати з моменту внесення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Іноземцевої Ю.А. від 22.09.2017 року 16:55:50 номер запису про право власності: 22801382 за ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер: :16:003:0016 по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ;

визнати незаконним, протиправним та скасувати з моменту внесення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна запису державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради Іноземцевої Ю.А. від 22.09.2017 року 17:02:47 номер запису про право власності: 22802231 за ОСОБА_2 об`єкту нерухомого майна- адміністративно-побутовий та торгівельний комплекс: за адресою: АДРЕСА_1 , який складається зі складу літ. 3-1 загальною площею 70,3 кв.м., адміністративної будівлі літ. Я-1 загальною площею 49,2 кв.м., сторожки літ. А-1 загальною площею 12,5 кв.м.; адміністративно-виробничо-побутової будівлі літ. Я1-І загальною площею 67,4 кв.м.; вбиральні літ. Б-1, камінь, споруди № 1,2,І.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13.02.2020 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.09.2020 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено ОСОБА_3 .

У період з грудня 2019 року по 22.02.2021 року справа перебувала у провадженні іншого складу суду.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2021 року клопотання відповідача ОСОБА_2 про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі № 490/10490/19 задоволено частково. Зобов`язано позивача ОСОБА_1 протягом 20 (двадцяти) днів з моменту отримання ним копії даної ухвали, внести на депозитний рахунок ТУ ДСА в Миколаївській області суму в розмірі 31 004 (тридцять одна тисяча чотири) грн 50 коп., в якості забезпечення судових витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_2 у зв`язку з розглядом цивільної справи № 490/10490/19 та протягом вказаного строку надати суду документ, що підтверджує відповідне внесення коштів на депозитний рахунок суду.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 вересня 2021 року відмовлено у прийнятті до розгляду та повернути ОСОБА_1 уточнену позовну заяву від 11.02.2021 року та заяву про зміну (доповнення) позовних вимог від 08.09.2021 року.

За результатами касаційного провадження задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 , ухвалу в частині відмови у прийнятті та повернення уточненої позовної заяви і заяви про зміну (доповнення) позовних вимог та постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені 36, 37 ЦПК України. Так, відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) у разі наявності інших обставин (крім визначених п.п.1-4 ч. 1 цієї статті), що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід (самовідвід), якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (Хаушільдт проти Данії).

На неупередженість судді, як однієї з важливих ознак правосуддя акцентується увага й у пункті 3 Європейського статуту судді: «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений».

З аналізу наведених обставин вбачається те, що підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді, оскільки участь судді у розгляді справи унеможливлюється і в тому випадку, коли в учасника справи могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (суддів).

Пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

З матеріалів справи слідує, що Центральний районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Шолох Л.М. вже висловився щодо можливості прийняття до розгляду уточненої позовної заяви ОСОБА_1 , а ухвала суду про повернення цієї заяви була скасовано за результатами касаційного провадження з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд у цій частині.

Для усунення сумнівів в тому, що рішення у справі буде ухвалено безстороннім та неупередженим судом, саме з метою збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду, вважаю за необхідне заявити самовідвід від розгляду справи № 490/10490/19.

Керуючись 36, 37, 39, 40, 260, 261, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відвести суддю Шолох Л.М. від розгляду справи № 490/10490/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, права власності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Шолох