Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 362/4283/22

Провадження № 2/126/265/2023

"29" березня 2023 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Шевчуком С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання з тих підстав, що як стверджує 03.10.2002 вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який було зареєстровано в ЗАГС смт. Гребінки Васильківського району Київської області. Від цього шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_3 . Їх з відповідачем сімейне життя не склалось і на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області 16.08.2010 їх шлюб було розірвано. Дочка залишилась проживати з нею. В зв`язку з тим, що відповідач добровільно не надавав матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини та взагалі не цікавився життям дочки, вона вимушена була звернутись з заявою до суду про стягнення аліментів з батька дитини. На даний час їх дочка досягла повноліття і продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Відповідно до довідки з навчального закладу № 040/896 від 24.01.2022, дочка є студенткою І курсу ОС "Бакалавр" денної форми навчання освітньої програми "фінанси і кредит" економічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Згідно договору № 520/1 від 28.07.2021 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців Київського національного університету імені Тараса Шевченка, вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 152000 грн., тобто по 38000 грн. кожного навчального року. Вона працює, але їй важко одній утримувати їх дочку та сплачувати її навчання. Відповідач на протязі всього часу неодноразово намагався уникнути від сплати аліментів неповнолітній дочці, платив їх з затримкою, а на даний час з грудня 2021 року взагалі відмовився це робити, пояснив, що тільки після рішення суду про стягнення з нього аліментів буде їх платити. Їй відомо, що боржник офіційно працевлаштований і може надавати таку допомогу. Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є студенткою 1 курсу ОС "Бакалавр" денної форми навчання освітньої програми "фінанси і кредит" економічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дати подання заяви про стягнення аліментів та до закінчення нею навчання, але не довже, ніж до досягнення дитиною 23 років.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, пояснив, що він не має змоги надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці ОСОБА_3 , яка продовжує навчання. В підтвердження цього надав копії свідоцтва про шлюб № НОМЕР_1 , копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , копії рішень виконавчого комітету Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області № 59/8 від 23.09.2022, № 59/9 від 23.09.2022, відповідно до яких ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 14.01.2014, вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати неповнолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 і над цими неповнолітніми дітьми встановлено опіку та призначено ОСОБА_10 опікуном неповнолітніх дітей.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_11 (відповідач) та ОСОБА_1 (позивач), що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 .

Шлюб між сторонами розірвано 16.08.2010 на підставі рішення Васильківського суду Київської області № 2-1237/10, що підтверджується відповідним записом в паспорті громадянина України позивачки ОСОБА_1 серії НОМЕР_7 .

Згідно довідки Київського національного університету імені Тараса Шевченка № 040/896 від 24.01.2022, ОСОБА_4 дійсно є студентом 1 курсу ОС "Бакалавр" денної форми навчання освітньої програми "фінанси і кредит" економічного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка 4 рівня акредитації. Початок навчання 01.09.2021, закінчує навчання 30.06.2025.

Відповідно до копії договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців Київського національного університету імені Тараса Шевченка № 520/1 від 22.07.2021, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 152000 грн.

Згідно ч. 1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років, але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

У ч. 1 ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Аналізуючи викладені вище правові норми, судом відзначається, що правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов`язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, якими вказаний обов`язок, встановлений щодо обох батьків, більше того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права і залежать від можливості надавати матеріальну допомогу.

При визначенні суми матеріальної допомоги мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем навчання.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину.

При цьому суд враховує, що особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини.

З огляду на спільний обов`язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини на період продовження навчання, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, який би був справедливим і не накладав би непропорційний фінансовий тягар на нього, зокрема, з урахуванням того, що його дочка є повнолітньою.

Згідно копії свідоцтва про шлюб № НОМЕР_1 , відповідач ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 14.01.2014 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 09, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_12 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження сіерї НОМЕР_2 , відповідач ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_10 є батьками неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мати неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії серії НОМЕР_4 , серії НОМЕР_3 , копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 .

Згідно копій рішень виконавчого комітету Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області № 59/8 від 23.09.2022, № 59/9 від 23.09.2022, встановлено опіку над малолітніми ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призначено ОСОБА_10 опікуном над малолітніми дітьми.

Разом з тим, позивач не надала до суду доказів, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на період навчання повнолітньої дочки.

В постанові Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі № 635/1139/17 (провадження № 61- 350св17) щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд зазначив, що, не надання будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у повнолітньої дитини потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо) може стати підставою для відмови у задоволенні позовної заяви про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання після досягнення повноліття.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тому, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вказує, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач отримує дохід та спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки на час її навчання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на час навчання їх повнолітньої дочки у зв`язку з відсутністю доказів про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу та вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до частини сьомої статті 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне судовий збір віднести за рахунок держави.

На підставі ст.ст. 182, 195, 199, 200 СК України, керуючись ст.ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Гуцол