Провадження № 2/686/179/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Лазоренко К.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Хмельницькому справу за позовом державного підприємства радгосп «Лісовогринівецький» до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

встановив:

ДП радгосп «Лісовогринівецький» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування у нього земельної ділянки площею 0,15 га з кадастровим номером :01:004:0830, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в межах географічних координат, що вказані в технічному висновку, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 сільськогосподарській артілі (колгоспу) «Перемога» с. Лісових Гринівців Ружичнянського району Кам`янець-Подільської області УРСР було передано в безплатне і безстрокове користування, тобто навічно, землю в кількості 2628,2 га, що підтверджується відповідним Державним актом на вічне користування землею колгоспами №536253. Позивач є правонаступником колгоспу «Перемога». Згідно технічного висновку ПП Терн Інвест земельна ділянка ОСОБА_2 повністю накладається на земельну ділянку за даним Державним актом. Жодним уповноваженим на те органом рішення про припинення права користування земельними ділянками згідно вказаного Державного акту щодо артілі «Перемога» чи радгоспу «Лісовогринівецький» не приймалось. Також вони не звертались із заявами про припинення такого права. Таким чином, спірна земельна ділянка вибула з володіння ДП радгосп «Лісовогринівецький» поза його волею, а тому вона підлягає витребуванню у ОСОБА_2 на його користь.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на адресу суду заяву про слухання даної справи за його відсутнсті, а щодо заявлених позовних вимог покладається на розсуд суду.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, 28 вересня 1951 року сільськогосподарській артілі (колгоспу) «Перемога» с. Лісових Гринівців Ружичнянського району Кам`янець-Подільської області УРСР було передано в безплатне і безстрокове користування, тобто навічно, землю в кількості 2628,2 га, що підтверджується відповідним Державним актом на вічне користування землею колгоспами №536253.

29 квітня 1957 року на підставі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу «Перемога» с. Л.Гринівці та с. Скаржинці про створення на базі колгоспу «Перемога» радгоспу лікарських рослин та постанови Хмельницького бюро обкому КП України та облвиконкому від 29 квітня 1957 року «Про перехід колгоспу в радгосп Міністерства охорони здоров`я» було створено радгосп лікарських рослин.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 року №380 «Про збільшення виробництва лікарської рослинної сировини і препаратів з неї» спеціалізовані радгоспи по вирощування лікарських рослин передані Українському державно-акціонерному консорціуму «Укрфітотерапія».

27 травня 1993 року розпорядженням представника Президента України радгосп лікарських рослин перереєстровано на радгосп «Лісогринівецький».

Таким чином, позивач є правонаступником колгоспу «Перемога».

Відповідно до вимог ст. 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

Відповідно до вимог ст. 142 ЗК України припинення права власності на земельну ділянку у разі добровільної відмови власника землі на користь держави або територіальної громади здійснюється за його заявою до відповідного органу. Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у разі згоди на одержання права власності на земельну ділянку укладають угоду про передачу права власності на земельну ділянку. Угода про передачу права власності на земельну ділянку підлягає нотаріальному посвідченню. Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до вимог ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,15 га з кадастровим номером :01:004:0830, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказану земельну ділянку він придбав на підставі договору купівлі-продажу від 1 лютого 2001 року №310. Вказані обставини підтверджуються Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ХМ №015363 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно висновку експерта ТОВ Серб від 14 грудня 2022 року №79/22 земельна ділянка ОСОБА_2 повністю накладається на земельну ділянку за Державним актом на право вічного користування землею колгоспами від 28 вересня 1951 року №536253.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №367/2022/15-ц зазначається, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Судом з`ясовано, що жодним уповноваженим на те органом рішення про припинення права користування земельними ділянками згідно Державного акту на вічне користування землею колгоспами №536253 від 28 вересня 1951 року площею 2628,2 га, щодо артілі «Перемога» чи радгоспу «Лісовогринівецький» не приймалось. Також вони не звертались із заявами про припинення такого права.

Таким чином, спірна земельна ділянка вибула з володіння ДП радгосп «Лісовогринівецький» поза його волею, а тому вона підлягає витребуванню у ОСОБА_2 на користь позивача.

Відповідно до вимог ст. 175 ч. 3 п. 4 ЦПК України зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Однак, представником позивача не зазначено в позовній заяві в яких межах географічних координат, що вказані в технічному висновку, необхідно витребувати спірну земельну ділянку.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку витребувати у ОСОБА_2 на користь ДП радгосп «Лісовогринівецький» земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером :01:004:0830, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 321, 387, 388 ЦК України, ст. ст. 140 - 142 ЗК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Витребувати у ОСОБА_2 на користь державного підприємства радгосп «Лісовогринівецький» земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером :01:004:0830, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )на користь державного підприємства радгосп «Лісовогринівецький» (31340, Хмельницький район, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 00481548)судовий збір в сумі 2481 грн. та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в сумі 4503 грн. 48 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

03.04.2023