Справа № 523/6500/23
Провадження №4-с/523/49/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

за участю секретаря Славинського А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одесі, скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Баглай В.Ю., за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 14.04.2023р. звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Баглай В.Ю. (далі за текстом державний виконавець Баглай В.Ю.) в якій просить:

визнати неправомірними дії державного виконавця Баглай В.Ю.;

скасувати постанову про накладання штрафу від 28.02.2023р. в межах виконавчого провадження № 21312060;

скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 28.02.2023р. в межах виконавчого провадження № 21312060;

скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 28.02.2023р. в межах виконавчого провадження № 21312060;

скасувати постанову по встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 23.02.2023р. в межах виконавчого провадження № 21312060;

скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами від 28.02.2023р. в межах виконавчого провадження № 21312060;

скасування повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників від 28.02.2023р. в межах виконавчого провадження № 21312060.

Скарга мотивована тим, що на виконанні державного виконавця Баглай В.Ю. перебуває виконавче провадження №21312060 з виконання рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки, ОСОБА_3 , 2008 року народження у розмірі 2000,00 грн., щомісячно.

Державним виконавцем Баглай В.Ю., станом на 28.02.2023р. був складений розрахунок по аліментам, згідно якого заборгованість по аліментам склала 36 000,83грн. На думку скаржника, при складанні розрахунків по аліментам державним виконавцем не було врахована сума сплачених аліментів у розмірі 8000,00грн., розмір якої був спрямований на сплату іншого боргу в межах іншого виконавчого провадження. Звернення ОСОБА_1 та його представника про проведення перерахунку аліментів були залишені без задоволення. З 2021р. по лютий 2022р. аліменти сплачувались шляхом перерахування коштів за місцем постійної роботи ОСОБА_1 . Скаржник стверджує, що державний виконавець безпідставно проводить нарахування заборгованості по аліментам, штучно та навмисно нараховує йому великий борг, а як наслідок незаконно ухвалює постанови, якими накладає на нього обмеження, які він просить скасувати.

Ухвалою судді від 19.04.2023р. ОСОБА_1 було відмолено у відкритті провадження у справі за його скаргою в частині заявлених вимог про скасування постанови про накладання штрафу.

Ухвалою від 20.04.2023р. суддею було постановлено ухвалу, якою була прийнята скарга ОСОБА_1 до провадження з призначення розгляду справи за участю сторін.

ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні скаргу підтримали, просять задовольнити.

Державний виконавець Баглай В.Ю. у судове засідання не з`явилась. Направила до суду заперечення в яких вказує на те, що доводи ОСОБА_1 викладені у скарзі є безпідставними, не відповідають фактичним обставинам. Так, за зверненням представника ОСОБА_1 та на підставі постанови начальника відділу, державним виконавцем 04.05.2023р. було складено розрахунок по аліментам з урахуванням раніше сплачених ОСОБА_1 8000,00грн. та станом на день винесення обмежень, тобто 28.02.2023р., борг зі сплати аліментів становив 28000,08грн., що перевищує суму платежів за 12 місяців. Відтак, на думку державного виконавця, у неї було достатньо правових підстав для накладання на боржника ОСОБА_1 обмежень, передбачених законом.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні вважала, що скарга є безпідставною, в задоволенні якої слід відмовити, оскільки ОСОБА_1 постійно допускає заборгованість по аліментам.

За приписами частини першої другої статті 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що на виконанні Суворовського відділу ДВС у м. Одесі перебуває виконавче провадження №21312060 з примусового виконання виконавчого листа №2-528, виданого 19.10.2009р. Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання ОСОБА_3 у розмірі 900,00грн., щомісячно, до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24.07.2017р. у справі №523/9088/17, яке набрало законної сили 07.12.2017р., був збільшений розмір аліментів з 900,00грн. до 2000,00грн.

На теперішній час виконавче провадження № 21312060 перебуває у провадженні державного виконавця Баглай В.Ю.

Так, станом на 28.02.2023р. державним виконавцем Баглай В.Ю. було проведено розрахунок заборгованості по аліментах за яким було встановлено, що ОСОБА_1 за період з 02.09.2010р. по 28.02.2023р. має борг по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі 36 000,86грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

На підставі зазначеного вище розрахунку, державним виконавцем Баглай В.Ю., в межах виконавчого провадження № 21312060, були ухвалені постанови від 28.02.2023р. стосовно боржника ОСОБА_1 :

про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України;

про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання;

про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії;

про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування транспортними засобами;

про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників.

Звертаючись до суду зі скаргою ОСОБА_1 стверджує, що дії державного виконавця Баглай В.Ю. є неправомірними в частині ухвалення постанов від 28.02.2023р., вважаючи, що під час проведення розрахунку по аліментах нею не був врахований платіж у сумі 8000,00грн. та безпідставно був зарахований на виконання іншого рішення суду.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст.5 Закону № 1404-VIII).

За приписами частини першої статті 24 Закону України № 1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно вимог статті 18 Закону України № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Серед іншого, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

До таких обов`язків слід віднести обчислювання розміру заборгованості із сплати аліментів щомісяця (ч.4 ст.71 Закону України № 1404-VIII).

Відповідно до частини дев`ятої статті 71 Закону України № 1404-VIII за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Частиною першою та третьою статті 71 Закону України № 1404-VIII визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом.

У відповідності до частини восьмої статті 71 Закону України № 1404-VIII спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Крім того, згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Як встановлено судом та підтверджено скаржником ним у судовому порядку не оскаржувався розрахунок заборгованості по аліментах від 28.02.2023р. на суму заборгованості у розмірі 36000,86грн. Відтак, такий є дійсним та є обов`язковим для його виконання сторонами виконавчого провадження.

Отже, при вирішені спору в частині оскарження постанов державного виконавця від 28.02.2023р. визначальним є доведеність відсутності у боржника заборгованості по аліментах, наявність якої стало підставою для встановлення відносно боржника обмежень, передбачених частиною дев`ятою статті 71 Закону України № 1404-VIII.

Не оскарження ОСОБА_1 розрахунку по аліментам, складеного державним виконавцем позбавляє суд надати правову оцінку ухваленим державним виконавцем постанов від 28.02.2023р.

Разом з тим, суд приймає до уваги ту обставину, що державним виконавцем Баглай В.Ю. 04.05.2023р. був складений новий розрахунок заборгованості по аліментах. Зокрема, державний виконавець на підставі постанов начальника відділу №15957 та № 15958 від 28.03.2023р. врахував, що кошти у розмірі 8000,00грн., які надійшли на депозитний рахунок відділу 21.12.2020р., а також кошти у розмірі 9617,76грн. і були зараховані у ВП № 63808795, необхідно врахувати в розрахунок заборгованості зі сплати аліментів в межах виконавчого провадження № 21312060. З урахуванням проведеного перерахунку заборгованості, державним виконавцем було визначено, що станом на 01.03.2023р. розмір заборгованості у ОСОБА_1 складав 28000,83грн., а після погашення ОСОБА_1 заборгованості по аліментам у квітні 2023р. на суму 12000грн. + 2777,25грн., розмір заборгованості станом на 01.05.2023р. залишається в розмірі 7606,82грн.

Отже, навіть з урахуванням проведеного державним виконавцем перерахунку на суму грошових коштів 8000,00грн., з якою не погоджувався ОСОБА_1 , розмір його заборгованості по аліментах станом на 28.02.2023р. складав 28000,83грн., що вказує на правомірність дій державного виконавця Баглай В.Ю. на встановлення відносно нього обмежень, передбачених частиною дев`ятою статті 71 Закону України № 1404-VIII.

Згідно частини першої, третьої статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що внесена до суду скарга є безпідставною, а відтак не підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.451 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Баглай В.Ю., за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня виготовлення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена та підписана суддею 20 червня 2023р.

Суддя