ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5892/18

Провадження № 22-ц/4820/555/23

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Цугель А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/5892/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2022 року (суддя Салоїд Н.М., повне судове рішення складено 21 грудня 2022 року) у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та пені.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Звертаючись до суду із позовом АТ «Укрсиббанк» (далі - Банк) вказувало, що між Банком та ОСОБА_1 13.03.2008 укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 (далі - Договір), за умовами якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 26000 доларів США шляхом зарахування на поточний рахунок позичальника, а остання зобов`язалася кожного місяця повертати кредит у розмірі та порядку, передбаченому графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору між позивачем та ОСОБА_2 13.03.2008 було укладено договір поруки №187005. Банк зазначає, що ОСОБА_1 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення заборгованості по кредиту протягом тривалого часу, у зв`язку із чим станом на 14.03.2018 виникла заборгованість у розмірі 14489,76 доларів США та 2578,36 грн пені. Зважаючи на викладене АТ «Укрсиббанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно 14489,76 доларів США та 2578,36 грн. пені.

Рух справи у суді першої інстанції

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2021 року позов задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 13.03.2008 в сумі 14489,76 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» судовий збір по 2835,70 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2022 року скасовано рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2021 року та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Короткий зміст рішення та додаткового рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2022 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 13.03.2008 в сумі 14489,76 доларів США та судовий збір в сумі 5671,40 грн. У задоволені позову АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Додатковим рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» пеню в сумі 2578,36 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 14489,76 доларів США та 2578,36 грн пені, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем 12.01.2018 належним чином відповідно до закону було повідомлено відповідачів про наявність заборгованості позичальника перед Банком в розмірі 14668,29 доларів США, а тому наявні підстави для стягнення зазначеної заборгованості з ОСОБА_1 .

Та відмовляючи в задоволені позовних вимог АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що поручитель не надавала своєї згоди на зміну умов договору за основним зобов`язанням, а тому порука є припиненою.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись із рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2022 року в частині відмови в задоволені позовних вимог, АТ «Укрсиббанк» оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, визнавши припиненою поруку ОСОБА_2 , адже виходячи із аналізу Кредитного договору та Додаткової угоди, обсяг відповідальності за основним зобов`язанням не був збільшений за положеннями Додаткової угоди. Апелянт посилається на те, що умови, які визначені у п.1.5 Додаткової угоди є тотожними умовам, які відображені в Кредитному договорі (п.1.3.1. і 5.3.), з якими поручитель була ознайомлена і на виконання яких надала згоду, а тому обсягу збільшення відповідальності поручителя не відбулось.

Крім того, Банк зазначає, що суд першої інстанції порушив норми цивільного процесуального законодавства в частині оцінки доказів стосовно зобов`язання боржника сплачувати пеню за умовами Кредитного договору, яка була заявлена Банком до стягнення у цій справі. Апелянт вважає, що відповідачами не було доведено, а судом не встановлено належних, передбачених нормами матеріального цивільного права, підстав для відмови у стягнення пені. Банк вказує, що ним доведено, що ОСОБА_1 , як позичальником, були порушені умови кредитування і відповідно мають бути застосовані наслідки порушення цивільно-правого зобов`язання.

Зважаючи на викладене, АТ «Укрсиббанк» просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволені позовних вимог та ухвалити постанову про задоволенням позовних вимог Банку в повному обсязі.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу від відповідачів до апеляційного суду не надходив.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 20 лютого 2023 року відкрито апеляційне провадження та ухвалою цього ж суду від 22 лютого 2023 року призначено справу до судового розгляду на 27 березня 2023 року на 11 год 00 хв.

Представник позивача АТ «Укрсиббанк», відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду не з`явилися, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Як вбачається із доводів апеляційної скарги, АТ «Укрсиббанк» оскаржує судове рішення лише в частині відмови у задоволені позовних вимог, проте, перевіряючи законність оскаржуваного рішення за апеляційною скаргою, колегія суддів керується наступним.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Ефективний засіб захисту, який гарантований ст.13 Конвенції, передбачає, зокрема, що за результатами розгляду скарги особа отримує відповідний захист.

Відповідно до приписів ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, дана норма покладає на суд прямий обов`язок вирішити справу у відповідності із приписами норм матеріального права незалежно від доводів апеляційної скарги.

А тому, колегія суддів згідно ч. 4 ст. 367 ЦПК України вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги з метою дотримання вимог закону.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржуване судове рішення та додаткове рішення - скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та апеляційної інстанції

13 березня 2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» (перейменовано на АТ «Укрсиббанк») та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 (надалі Договір), відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті долар США в сумі 26000, що дорівнює еквіваленту 131300 грн за курсом НБУ на день укладення Договору, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному Договорі. При цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту зазначається в Договорі лише у разі надання Банком кредиту в іноземній валюті (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.1.2.2, 1.3.1 Договору позичальник зобов`язується повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 12 березня 2029 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін. За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,40%.

Згідно п.3.1.3 Договору, керуючись чинним законодавством України, зокрема, ст. 611 ЦК України, Банк має право відмовити позичальнику в наданні кредиту (частково або в повному обсязі) та/або вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої суми кредиту та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку, визначеному розділом 6 цього Договору, у разі порушення позичальником умов цього Договору та/або настання будь-якої події, що може погіршити фінансовий стан позичальника та/або вплинути на його здатність або бажання виконувати власні зобов`язання за цим Договором.

За порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку, а саме: - в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; - в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті; - пеня нараховується за кожен день прострочення включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. При цьому Банк може використати таке право на застосування пені, починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов`язання, передбаченого Договором. Позичальник повинен сплатити пеню за цим Договором за першою вимогою Банку (п.4.1 Договору).

З огляду на п.6.1.1, 6.1.2 Договору сторони погодили, що Банк має право відмовити позичальнику в надані кредиту та/або визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п.1.2.2 цього Договору, та вимагати від позичальника повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.

Встановлено, що в забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору 13 березня 2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» (перейменовано на АТ «Укрсиббанк») та ОСОБА_2 укладено Договір поруки №187005.

Згідно п.1.1, 1.3 Договору поруки поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх її зобов`язань перед кредитором, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту №0 від 13.03.2008, укладеного між кредитором та боржником в повному обсязі, як існуючих в теперішній час так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору (т.1 а.с. 40-41).

13 березня 2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» (перейменовано на АТ «Укрсиббанк») та ОСОБА_1 була укладена Додаткова угода №1 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 13.03.2008 про внесення змін до основного договору.

12 січня 2018 року АТ «Укрсиббанк» рекомендованим повідомленням направило ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимоги про погашення кредитної заборгованості (780 доларів США - прострочена заборгованість і 63 долари США - прострочена заборгованість по процентам), в яких вказувало, що станом на 11.01.2018 заборгованість позичальника по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитором становить 14668,29 доларів США в тому числі 780 доларів США прострочена заборгованість і 63 долари США - прострочена заборгованість по процентам. А тому, приймаючи до уваги значний строк невиконання позичальником своїх зобов`язань за Договором, АТ «Укрсиббанк» вимагав усунення порушень умов кредитного договору, а саме погашення простроченої кредитної заборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення, а у випадку не усунення порушень на 32 день з отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги - з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту Банк вимагає виконання позичальником та поручителем виконання зобов`язань позичальника за Договором: сплатити 14668,29 доларів США (т.1 а.с.42-43).

Рекомендовані повідомлення про врученням поштового відправлення, що були надіслані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме вимоги АТ «Укрсиббанк» були повернуті Банку з відміткою АТ «Укрпошта» «за закінченням встановленого строку зберігання» (т.1 а.с.44-46).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно положень ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Як передбачено ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець маж право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Право Банку достроково вимагати погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування ним та інших платежів передбачено п.6.2. Договору, яким визначено, що в разі застосування Банком права, передбаченого п.6.1.2 Договору, порядок дострокового повернення всієї суми кредиту та дострокової сплати плати за кредит є наступним, а саме: - Банк повідомляє позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за користування таким кредитом за Договором шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою (цінним листом з описом та повідомленням про вручення) за адресою позичальника; - терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов`язковим до повернення і сплати в повному обсязі банку з 32 календарного дня, рахуючи з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) Банку про дострокове повернення кредиту за умови, що: а) Банк направив за адресою позичальника повідомлення (вимогу) про порушення зобов`язань позичальника за Договором та про дострокове повернення кредиту і плати за кредит; б) позичальник не усунув зазначених Банком порушень зобов`язань позичальника за Договором протягом 31 календарного дня з дати одержання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) Банку; - терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит обов`язковими до повернення і сплати в повному обсязі Банку з 41 календарного дня, рахуючи з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) Банку про дострокове повернення кредиту та плати за кредит, у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) Банку внаслідок зміни позичальником адреси або з інших підстав протягом 40 календарних днів, рахуючи з дати направлення позичальнику повідомлення (вимоги) Банку; - не пізніше дати дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит позичальник зобов`язується виконати в повному обсязі й інші власні грошові зобов`язання, передбачені Договором (т.1 а.с.21)

Отже, у випадку пред`явлення вимоги про дострокове повне повернення позики вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти та інші обумовлені договором платежі.

Згідно пункту 11 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270, в редакції, чинній станом на січень 2018 року, поштові відправлення, залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення, поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Згідно ж пункту 2 цих Правил, реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку; рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з порушенням боржником ОСОБА_1 умов кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за його користування у встановлені договором строки Банк, відповідно до ст.ст. 1048, 1050 ЦК України та умов кредитного договору, використав право достроково вимагати стягнення з позичальника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, пред`явивши 12 січня 2018 року вимогу про повне дострокове повернення всієї суми кредиту і пов`язаних із ним платежів, яку було направлено рекомендованим листом з повідомленням, тобто з особистим врученням під підпис адресату, позичальнику ОСОБА_1 та поручителю ОСОБА_2 (т.1 а.с.42-43).

Позичальник ОСОБА_1 та поручитель ОСОБА_2 повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту, що було направлено на їх адресу, не отримали, що, згідно погоджених сторонами умов договору, є правовою підставою вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку.

Таким чином, кредитор АТ «Укрсиббанк» змінив строк виконання основного зобов`язання, який вважається таким, що настав для позичальника ОСОБА_1 , що зумовило для неї виникнення обов`язку в цей строк повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховану на час повернення пеню.

І в цій частині суд першої інстанції дійшов вірного висновку про дострокове стягнення кредиту, проте помилково відмовив в солідарному стягненні кредитної заборгованості з позичальника та поручителя, визнавши поруку припиненою на підставі ч.1 ст. 559 ЦК України.

Так, у ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим майновим заходом впливу, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Тобто закон пов`язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких інших умов основного договору.

Згідно зі ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до п.2.1, 2.2 Договору поруки від 13 березня 2008 року кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. У випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за основним договором кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосереднього до поручителя, які є обов`язковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом).

Суд першої інстанції, визнаючи поруку припиненою, виходив із того, що 13 березня 2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» (перейменовано на АТ «Укрсиббанк») та позичальником ОСОБА_1 була укладена Додаткова угода №1 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 13.03.2008, якою було збільшено обсяг відповідальності поручителя ОСОБА_2 .

Однак, апеляційна інстанція не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, адже, як вбачається з Додаткової угоди №1 положення п.1.1., 1.2., 1.6. носять інформаційний характер щодо приєднання до Договору додатку №2 - «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту», додатку №3 - тарифів Банку та погодження із тим, що клієнт Банку ознайомлений з усіма тарифами по розрахунково-касовому обслуговуванню.

Щодо п.1.4 Додаткової угоди №1, яким доповнено п.3.4. Договору новим підпунктом 3.4.6. наступного змісту: «3.4.6. Сплачувати платежі на користь третіх осіб в порядку та на умовах, визначених законодавством України, зокрема інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в частині оплати нотаріальних дій, Законом України «Про страхування» в частині оплати страхових платежів при укладенні угод страхування, Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» в частині оплати послуг суб`єктів оціночної діяльності, Декретом Кабінету Міністрів «Про державне мито» в частині сплати державного мита, тощо» такі доповнення не є збільшенням обсягу відповідальності поручителя.

Поміж цього, п.1.3. та п.1.5. Додаткової угоди №1, на які посилається суд першої інстанції як на підставу збільшення відповідальності поручителя, згідно яких п. 1.3.5 викладено в наступній редакції: «1.3.5. Позичальник згідно умов Договору сплачує Банку комісію на умовах, зазначених у цьому Договорі» та пункт 5.2 Договору доповнено новим абзацом наступного змісту: у випадках настання обставин: - передбачених підпунктами «а», «б» пункту 5.2. Договору - процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно п. 1.3.1. Договору; - передбачених підпунктом «в» пункту 5.2. Договору - процентна ставка за Договором збільшується не більше ніж на 10 % для кредитів у національній валюті та не більше ніж на 5 % для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно п. 1.3.1. Договору; - передбачених підпунктом «г» пункту 5.2. Договору - процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на рівні діючих процентних ставок Банку за програмами кредитування, відповідають п.1.3.5. та п.5.3. Договору про надання споживчого кредиту №0 від 13.03.2008, а тому підстави для припинення поруки, передбачені ч.1 ст. 559 ЦК України, відсутні.

Отже, заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №0 підлягає стягненню з позичальника і поручителя у солідарному порядку.

Щодо суми кредитної заборгованості, яка підлягає до стягнення із відповідачів в солідарному порядку, апеляційний суд виходить із наступного.

Матеріали справи містять детальний розрахунок кредитної заборгованості позичальника (т. 1 а. с.47 - 54). Відповідачі не надали свого розрахунку чи інших доказів, які б давали суду підстави для встановлення іншого розміру заборгованості по кредиту та пені, тобто позичальником і поручителем не спростований факт наявності та розміру заборгованості, чи порядок її нарахування.

Отже, враховуючи положення 3.4.3., 4.1., 6.2. Договору, правомірність нарахування позивачем кредитної заборгованості та пені, розмір яких відповідачами не спростовано, колегія суддів погоджується із визначеною позивачем сумою заборгованості, що підлягає до стягнення в солідарному порядку із позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_3 - 14489,76 долари США заборгованості за наданим кредитом та 2578,36 грн пені.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи, що при вирішенні спору суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права (невірно витлумачив положення ст. 559 ЦК України) та порушив норми процесуального права, тому рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2022 року підлягає до скасування із ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог АТ «Укрсиббанк».

Відповідно до роз`ясень, викладених у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі скасування рішення у справі, ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Тому, у зв`язку із скасуванням рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2022 року втрачає силу і додаткове рішення цього ж суду від 06 лютого 2023 року.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, до стягнення з відповідачів на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати, що складаються із судового збору, сплаченого за подачу позовної заяви в розмірі 5671,40 грн (т.1 а.с.4) та за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в розмірі 8507,10 грн (т.2.а.с.6), а всього - 14178,50 грн, тобто по 7089,25 грн з кожного із відповідачів.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов АТ «Укрсиббанк» задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» (; вул. Андріївська, 2/12, м. Київ) заборгованість по кредитному договору №0 від 13.03.2008 в розмірі 14489 (чотирнадцять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) доларів 76 центів США та 2578 (дві тисячі п`ятсот сімдесят вісім) грн 36 коп пені.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» (; вул. Андріївська, 2/12, м. Київ) 7089 (сім тисяч вісімдесят дев`ять) грн 25 коп судового збору з кожної.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 квітня 2023 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай