ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 квітня 2023 року

м. Харків

справа № 643/1012/23

провадження № 22-ц/818/631/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПОЗИКА», Товариство з обмеженою відповідальністю «2х2 ФІНАНС»,

третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позовупо цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПОЗИКА», Товариства з обмеженою відповідальністю «2х2 ФІНАНС», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та витребування з чужого незаконного володіння за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2023 року, постановлену під головуванням судді Харченко А.М., -

в с т а н о в и в :

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПОЗИКА», Товариства з обмеженою відповідальністю «2х2 ФІНАНС», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та встановити заборону ТОВ «2Х2 ФІНАНС» та іншим особам вчиняти будь-які дії направлені на обмеження ОСОБА_1 , користуватись квартирою , а також вчиняти будь які дії пов`язані з проникненням представників ТОВ «2Х2 ФІНАНС» до вищевказаної квартири, до набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; зазначає, що наведені нею обставини дають підстави вважати, що існує реальна загроза ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення її позовних вимог, оскільки, вона оспорює підставу набуття ТОВ «2Х2 ФІНАНС» права власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що потребує вжиття заходів забезпечення позову та підтверджується належними доказами. Проте, суд не надав оцінки наявним в матеріалах справи доказам та безпідставно відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано обґрунтованих доказів та не наведено обґрунтованих підстав того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду. Також судом зазначено, що при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання тощо.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ПОЗИКА», Товариства з обмеженою відповідальністю «2Х2 ФІНАНС», третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Д.В., в якому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу від 21.09.2021 року щодо квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., укладений між ТОВ «2Х2 ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА», та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьової Д.В., індексний номер: 60498993 від 21.09.2021 року щодо державної реєстрації права власності квартири за ТОВ «2Х2 ФІНАНС» на підставі договору купівлі-продажу від 21.09.2021 року; витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «2Х2 ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 квартиру; стягнути на користь позивача судовий збір.

Як на підставу вимог щодо вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 посилалася на те, що реєстрація права власності за ТОВ «2Х2 ФІНАНС» відбулась з порушенням вимог законодавства, у зв`язку із чим вона була змушена звернутися до суду, оскільки вказана квартира є предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті та підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Реєстрація права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «2Х2 ФІНАНС» дозволяє останньому у будь-який момент продати квартиру, що у разі задоволення позову призведе до істотного ускладнення виконання або неможливості виконання у майбутньому рішення суду, а також зареєструвати та вселити у спірну квартиру сторонніх осіб, що порушить законні права та інтереси позивачки.

Майно, на яке позивачка просила накласти арешт у забезпечення позову є предметом спору.

Відтак вжиття заходів забезпечення позову відповідає предмету спору. Накладення арешту на спірне майно є адекватним та співмірним заходом забезпечення позову.

Позов направлений на відновлення позивачем свого права щодо квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу вищевказаної квартири від 21.09.2021 року укладеного між ТОВ «2Х2 ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА».

Суд не врахував, що у разі відчуження даного майна її теперішнім власником ТОВ «2Х2 ФІНАНС» до ухвалення судом рішення, позивачка не зможе у повній мірі поновити свої права, та таке відчуження призведе до ускладнення розгляду даної справи, оскільки викличе необхідність залучення до участі у справі нового власника майна.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Висновки суду про те, що позивачка не надала доказів про можливість відчуження спірного майна не можна визнати обґрунтованими, оскільки відчуження власником свого майна можливо у будь який час та доказами можливо довести певні факти, які вже відбулися. Наміри ж, які має власник, чи які у нього можуть виникнути в майбутньому щодо розпорядження своїм майном не можуть бути підтверджені конкретними доказами.

Коли власник майна не має наміру його відчужувати до ухвалення рішення суду, то фактично саме по собі накладення арешту на таке майно будь яким чином не порушує його прав та інтересів, оскільки він не обмежений у праві володіння та користування цим майном. Порушення таких прав настає лише тоді, коли власник бажає відчужити майно, але ухвала про арешт такого майна, є перешкодою у вчиненні цих дій.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , унеможливить зміну власника спірного об`єкта до закінчення розгляду справи.

Враховуючи, що спір стосується нерухомого майно, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Таким чином, оцінивши доводи заявника, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виходячи із наявності дійсного спору між сторонами, та того, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист.

Разом з тим колегія суддів вважає, що застосування інших вимог заяви про забезпечення позову в даному випадку є недоцільним, оскільки вони не є співмірними заявленим позовним вимогам.

Матеріали справи не містять доказів що незабезпечення позову у інший спосіб, про який просить позивачка, унеможливить виконання рішення суду.

Арешт спірного майна є достатнім заходом забезпечення даного позову, до вирішення справи по суті унеможливить зміну власника спірного майна, що відповідає меті забезпечення позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що співмірним, необхідним і достатнім заходом забезпечення позову у спірних правовідносинах є вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті.

Підстав для заборони представникам ТОВ «2Х2 ФІНАНС» вчиняти будь-які дії направлені на обмеження ОСОБА_1 , користуватись квартирою, а також вчиняти будь які дії пов`язані з проникненням представників ТОВ «2Х2 ФІНАНС» до вищевказаної квартири, до набрання законної сили рішенням суду по даній справі колегія суддів не вбачає.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, про часткове задоволення заяви позивачки про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2023року - скасувати та постановити нову.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 05.04.2023 року.