Постанова

Іменем України

29 березня 2023 року

м. Київ

справа № 2-886/2007

провадження № 61-15388св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Сьомаківська сільська рада Хмільницького району Вінницької області, правонаступником якої є Хмільницька міська рада,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_4 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 , подану через адвоката Хіміча Владислава Олександровича, на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 17 серпня 2021 року у складі колегії суддів: Сала Т. Б., Ковальчука О. В., Матківської М. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Позов обґрунтований тим, що після смерті її батька ОСОБА_5 залишилася спадщина у вигляді земельного паю, а також грошові кошти на ощадних книжках у банку. Протягом шести місяців після його смерті вона, її мати ОСОБА_6 , брат ОСОБА_2 , сестри ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Мати, брат та сестри відмовилися від спадщини на її користь. Вона не могла оформити спадщину, оскільки тривалий період хворіла, не мала грошей та вільного часу. Усі документи на спадкове майно залишилися у неї, тому вважає, що фактично прийняла спадщину.

Просила: встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за нею право власності на земельний пай у розмірі 2,54 умовних кадастрових гектарів, вартістю 29 354,46 грн, який належав на праві власності ОСОБА_5 згідно з сертифікатом, серія ВН № 0167900, виданого на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 1996 року № 226; визнати за нею право власності на вклади на рахунках: № НОМЕР_1 в ощадкасі за № 2913/06; 00/1629 в ощадкасі за № 2413/06; № НОМЕР_2 в ощадкасі за № 2913/06, які належали ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 вересня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно:

- право на сертифікат на право на земельну частку (пай), серія ВН № 0167900, виданого Хмільницькою районною державною адміністрацією 28 грудня 1996 року, площею 2,54 га, що перебуває у колективній власності КСП «Зоря» с. Білий Рукав Хмільницького району Вінницької області, вартістю 29 354,46 грн;

- грошові вклади на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 у Хмільницькому відділенні Ощадного банку України № 2913/06, № 0/1629 у Сьомаківському відділенні Ощадного банку України № 2413/06, які належали ОСОБА_5 .

Суд першої інстанції виходив з того, що на момент смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач ОСОБА_1 доглядала його, поховала, прийняла після його смерті спадкове майно шляхом фактичного користування та управління майном. Крім позивачки, спадкоємцями за законом є її рідні брати і сестри, які відмовились від прийняття спадщини на її користь, що підтверджено їхніми заявами.

Не погодившись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_4 як особа, яка не брала участі у справі, 31 травня 2021 року подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 червня 2021 року поновлено ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 вересня 2007 року, відкрито апеляційне провадження і залучено до участі у справі Хмільницьку міську раду як правонаступника Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 червня 2021 року залучено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, витребувано спадкові справи після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 серпня 2021 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 вересня 2007 року.

Ухвалу апеляційного суду мотивовано тим, що єдиним спадкоємцем за законом, який виявив бажання прийняти спадщину після смерті ОСОБА_5 , була позивачка, яка прийняла спадщину, фактично вступивши у володіння спадковим майном.

Матір ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , на час смерті чоловіка була зареєстрована в будинку, де проживав спадкодавець, проте своєю заявою підтвердила, що спадщину після його смерті вона фактично не прийняла.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, отже, виникли спадкові правовідносини між спадкоємцями за законом першої черги.

ОСОБА_4 , яка брала участь у справі як заінтересована особа, не прийнявши спадщину в законний спосіб та фактично відмовившись від неї на користь позивачки, не була і не могла бути учасницею спірних правовідносин, а тому оскаржуваним рішенням питання про її права та обов`язки не вирішувалось.

ОСОБА_4 є учасником спадкових правовідносин після смерті своєї матері - ОСОБА_6 , яка залишила заповіт на дочок, у тому числі на ОСОБА_4 . Після визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_4 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Звернення ОСОБА_4 у 2021 році з апеляційною скаргою на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 вересня 2007 року вказує на її бажання переглянути рішення, яке набрало законної сили, а не виправити в ньому недоліки, тому такі дії ОСОБА_4 є порушенням принципу верховенства права.

ОСОБА_4 була обізнана про наявність спору у цій справі, незважаючи на те, що відповідачем було визначено сільську раду.

Враховуючи, що рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 вересня 2007 року не було вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_4 , апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України, тому відсутні підстави для перегляду оскаржуваного судового рішення в апеляційному порядку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2021 року ОСОБА_4 через адвоката Хіміча В. О. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 17 серпня 2021 року, просила скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин статті 549, 553 ЦК Української РСР, статтю 1273 ЦК України.

Підставами для касаційного оскарження відповідно до статті 389 ЦПК України заявниця зазначає: суд апеляційної інстанції порушив частину першу статті 26 ЦПК України, помилково встановив, що ОСОБА_4 брала участь у розгляді справи в суді першої інстанції як заінтересована особа та їй відомо про справу. Закривши апеляційне провадження, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки усім доводам апеляційної скарги щодо впливу рішення суду першої інстанції на права, свободи, інтереси ОСОБА_4 та не взяв до уваги, що вона має право на спадщину після смерті її матері, ОСОБА_6 ; суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 133/3206/15-ц, від 05 березня 2021 року у справі № 585/2993/17, від 25 березня 2020 року у справі № 305/235/17, від 19 лютого 2020 року у справі № 2-800/11, від 02 червня 2021 року у справі № 492/920/16-ц.

Аргументи інших учасників справи

У жовтні 2021 року електронною поштою надійшла заява Хмільницької міської ради Вінницької області, в якій вона не заперечує про скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції. Проте цю заяву Верховний Суд не бере до уваги, оскільки вона не підписана електронним цифровим підписом.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи.

У листопаді 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Підстави відкриття касаційного провадження та межі розгляду справи

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Білий Рукав Хмільницького району Вінницької області помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07 травня 2003 року, серія НОМЕР_3 (а. с. 7).

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - дочки ОСОБА_5 , ОСОБА_2 - син, ОСОБА_6 - дружина.

Згідно із супровідним листом Хмільницької державної нотаріальної контори від 09 липня 2021 року (на виконання ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 червня 2021 року) спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , який помер, ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась.

Відповідно до заяв від 03 липня 2003 року, посвідчених секретарем Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області 10 липня 2007 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відмовились від спадщини, яка залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_1 .

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження

№ 61-2417сво19) зазначено, що аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

Згідно з пунктом 3 частини першої стаття 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Суд апеляційної інстанції закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18 вересня 2007 року на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що рішенням суду першої інстанції питання про права, обов`язки, свободи та інтереси ОСОБА_4 не вирішувалось, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно зі статтями 549, 554 ЦК Української РСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528 та 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Відповідно до статті 553 ЦК Української РСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається.

Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 ЦК Української РСР).

Встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась.

Відповідно до довідки Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 11 липня 2007 року № 336 спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 11 липня 2007 року № 335 ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_5 обробляла город, здійснювала ремонт будинку, поховала батька.

Відповідно до довідки Сьомаківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 03 жовтня 2019 року № 856 ОСОБА_6 була зареєстрована та проживала разом з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 не надала доказів на підтвердження того, що на момент смерті батька ОСОБА_5 вона проживала разом з ним за однією адресою чи вступила в управління або володіння спадковим майном відповідно до статті 549 ЦК Української РСР.

Верховний Суд зазначає, що згідно усталеної судової практики щодо захисту прав спадкоємців у позовному провадженні неприйняття спадщини або недоведення того, що особа є спадкоємцем за законом або за заповітом, позбавляє суд права робити висновок, що рішення суду стосується прав та інтересів такої особи у справі за позовом іншої особи (див.: постанови Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року, справа № 2315/1561/2012, провадження № 61-1530св19, від 04 грудня 2019 року, справа № 697/2052/17-ц, провадження № 61-3014св19).

Враховуючи, що ОСОБА_4 не довела прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , доводи касаційної скарги не спростовують висновки суду апеляційної інстанції, що рішенням суду першої інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося.

Посилання в касаційній скарзі на те, що є помилковими висновки суду апеляційної інстанції, що ОСОБА_4 була учасником справи, їй було відомо про спір щодо спадкового права, вона не була учасником справи, тому не змогла спростувати дійсність заяв про відмову від спадщини, не спростовують висновки суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження у справі, з огляду на викладене, а саме неприйняття спадщини після смерті батька.

Верховний Суд зауважує, що не кожне допущене судом порушення норм процесуального права (зокрема залучення спадкоємців померлого ОСОБА_5 як заінтересованих осіб у позовному провадженні) може істотно впливати на права учасників справи.

У цій справі зазначені заявницею порушення норм процесуального права судом першої інстанції не дають підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції, оскільки вона не прийняла спадщину після смерті батька, отже, оскаржене нею рішення суду першої інстанції не впливає на її права та обов`язки.

Посилання заявниці на неврахування апеляційним судом правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 2-800/11, провадження № 61-19240св19, від 24 липня 2019 року у справі № 133/3206/15-ц, від 05 березня 2021 року у справі № 585/2993/17, від 25 березня 2020 року у справі № 305/235/17, від 02 червня 2021 року у справі № 492/920/16-ц є необґрунтованими.

У цих справах предметом оскарження були судові рішення, які стосувались вирішення спадкових спорів по суті. У справі, яка переглядається в касаційному порядку, предметом оскарження є процесуальна ухвала суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали - без змін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргуОСОБА_4 , подану через адвоката Хіміча Владислава Олександровича, залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького апеляційного суду від 17 серпня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

О. В. Ступак

В. В. Яремко