УХВАЛА

Іменем України

07.04.2023 Справа №607/6191/23 Провадження № 2-н/607/425/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В., розглянувши заяву Приватного підприємства «Вікторія-1» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг з управління багатоквартирним будинком,

УСТАНОВИЛА:

05.04.2023 ПП «Вікторія-1» звернулось до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг з управління багатоквартирним будинком.

Дослідивши зміст заяви та додані неї документи, доходжу такого висновку.

Так, у своїй заяві ПП «Вікторія-1» просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 8628,12 грн. Заявник вказав, що така заборгованість виникла у період з травня 2020 року до листопада 2022 року.

Разом з тим ПП «Вікторія-1» призначено управителем будинку, в тому числі за адресою: АДРЕСА_2 , лише 22.09.2021, що підтверджується копією рішення Тернопільської міської ради № 850 від 22.09.2021 та додатком № 8 до цього рішення.

Так само і договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (групою будинків) № 104ц укладений між ПП «Вікторія-1» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 лише 24.09.2021.

Указані обставини дають підстави дійти висновку, що ПП «Вікторія-1» є управителем вказаного вище багатоквартирного житлового будинку лише з 22.09.2021. Докази про зворотне до заяви не долучені.

Відтак вимога заявника про стягнення заборгованості за оплату послуг з управління багатоквартирним будинком за період з травня 2020 року до листопада 2022 року є необґрунтованою, оскільки із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, саме за цей період.

Крім цього, з розрахунку щомісячних нарахувань і оплати послуг за період з травня 2020 року до березня 2023 року вбачається, що у період з травня 2022 року до листопада 2022 року ОСОБА_1 частково здійснював оплату за надані послуги з управління багатоквартирним будинком. Однак сума загальної заборгованості, яку заявник просить стягнути з ОСОБА_1 шляхом видачі судового наказу, зазначена без урахування указаних вище платежів. Крім цього, до указаного розрахунку включена сума боргу 651,42 грн, яка виникла за період, який не зазначений у заяві про видачу судового наказу. Такі обставини дають підстави дійти висновку, що заборгованість у сумі 8628,12 грн не є безспірною та не може бути стягнута з боржника у наказному провадженні.

Також згідно з п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2 п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014, суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі. Копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, фотокопії тощо цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Проте заявником до заяви додано копію платіжного доручення № 1522 від 31.03.2023 про сплату судового збору у сумі 268,40 грн, що не є належним доказом сплати судового збору у визначеному законом порядку. При цьому у системі документообігу суду «Д-3» відсутні відомості про зарахування такого судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного приходжу до переконання, що у видачі судового наказу за заявою ПП «Вікторія-1» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг з управління багатоквартирним будинком слід відмовити.

Крім цього, роз`яснюю, що відмова у видачі судового наказу за встановленої вище підстави унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 165, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Приватного підприємства «Вікторія-1» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату послуг з управління багатоквартирним будинком.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІ. В. Марциновська