Провадження № 2/643/436/23
20.06.2023 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Семенової Я.Ю.,
за участю секретаря судового засідання - Степанюк Д.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 02 січня 2023 року позовну заяву АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд Московського районного суду м. Харкова за підсудністю.
22 березня 2023 року Московським районним судом м. Харкова отримано відомості з Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації щодо останнього відомого місця проживання відповідача ОСОБА_1 .
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23 березня 2023 року цивільну справу за позовом АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до провадження, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. У зв`язку з відсутністю можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, постановлено його виклик здійснювати відповідно до вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 травня 2023 року в порядку ч. 11 ст. 187 ЦПК України позовну заяву АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху, позивачу надано строк 5 днів для усунення зазначених в ухвалі недоліків з дня вручення копії ухвали.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06 червня 2023 року після усунення позивачем недоліків справу призначено до розгляду у судовому засіданні.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача АТ «Таскомбанк» про розгляд справи за відсутності представника позивача, у поданій заяві позов представник позивача підтримав в повному обсязі, зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ч. 10 ст. 187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, у зв`язку з відсутністю можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 07.05.2020 підписав Заяву-анкету на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень».
Умовами п. 1.3. Договору сторонами погоджено, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Згідно з п. 2.1. Договору всі інші умови Договору викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 04.05.2020, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення цього договору та до яких позичальник приєднується, підписавши цей договір.
Цей договір, паспорт кредиту №4688135 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 04.05.2020 складають єдиний кредитний договір, позичальник, підписавши цей договір підтверджує, що свій примірник цього договору він отримав, як це погоджено сторонами в п. 2.2. Договору.
Згідно з п. 4 Паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» №4688135, погоджено видачу ОСОБА_1 кредиту в розмірі 78 368,10 грн. безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору. Положеннями п. 5 паспорту кредиту сторонами погоджено ставку щомісячних процентів 2,99% від суми кредиту згідно з графіком платежів, річну ставку процентів від суми боргу за договором 11,99 % згідно графіком платежів, строк дії договору встановлено у 36 місяців.
Як убачається з бухгалтерської довідки ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти в сумі 69 549,47 грн.
Положеннями п. 3.1. договору факторингу закріплено, що фактор зобов`язаний в день укладення сторонами цього договору сплатити клієнту суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі 214 388 525,17 грн. на рахунок клієнта.
Як убачається з меморіального ордеру №768960451 від 20 вересня 2021 року АТ «Таскомбанк» сплатив на користь ТОВ «ФК «ЦФР» грошову суму 214 388,17 грн.
Згідно з витягом до Додатку №1 до Договору факторингу №200921 від 20.09.2021 АТ «Таскомбанк» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 107 781,33 гривень, з яких: 49 293,79 грн. залишок заборгованості за тілом, 712,50 грн. залишок заборгованості за відсотками, 2 343,21 грн. залишок заборгованості за щомісячними відсотками, 22 014,90 грн. сума простроченої заборгованості за тілом, 7 641,62 грн. сума простроченої заборгованості за відсотками, 25 775,31 грн. сума простроченої заборгованості за щомісячними відсотками.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Статтями 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
У відповідності до вимог ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 626, ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Правилами ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено вимогами ст. 1055 ЦК України.
Підписавши Заяву-анкету від 07 травня 2020 року ОСОБА_1 підтвердив, що ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі ознайомило його з інформацією, вказаною в ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 ЗУ «Про споживче кредитування», ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією, необхідною йому для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги. Підписанням даної Заяви-анкети він підтверджує, що ознайомлений з умовами Внутрішніх правил надання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на веб-сайті www.kreditmarket.ua та дає згоду на використання під час укладення з ним правочинів щодо надання кредиту власноручного підпису уповноваженої особи ТОВ «ФК «ЦФР» та відбитку печатки, які відтворені засобами копіювання, та зразок, розміщений в Правилах, а також приєднується до договору про спосіб підписання договорів, який розміщений на веб-сайті www.kreditmarket.ua.
ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором.
Як убачається з витягу до Додатку №1 до Договору факторингу №200921 від 20.09.2021 на день передачі ТОВ «ФК «ЦФР» АТ «Таскомбанк» права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , в останнього перед ТОВ «ФК «ЦФР» мала місце заборгованості в сумі 107 781,33 гривень, з яких: 49 293,79 грн. залишок заборгованості за тілом, 712,50 грн. залишок заборгованості за відсотками, 2 343,21 грн. залишок заборгованості за щомісячними відсотками, 22 014,90 грн. сума простроченої заборгованості за тілом, 7 641,62 грн. сума простроченої заборгованості за відсотками, 25 775,31 грн. сума простроченої заборгованості за щомісячними відсотками.
Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.
Правилами ст. 652 ЦК України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією, що гарантовано положеннями ст. 129 Конституції України.
За правилами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Вимогами ч. 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідач ОСОБА_1 не надав доказів на спростування встановлених обставин або розміру заборгованості.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
За умовами ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Вимогами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що прямо передбачено ст. 629 ЦК України.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.
Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Згідно з вимогами ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У відповідності до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Правилами ст. 514 ЦК України унормовано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Виходячи з того, що відповідачем ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження тих обставин, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, які свідчать про наявність порушення відповідачем прав позивача за вказаним вище кредитним договором, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача на користь АТ «Таскомбанк» суми заборгованості за кредитом, суми заборгованості по відсотках, що становить суму в загальному розмірі 107 781,33 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1 ст. 1084 ЦК України).
Відповідач у справі не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним в розумінні вимог ст. 516 ЦК України.
Натомість, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ані на рахунки АТ «Таскомбанк», ані на рахунки попереднього кредитора ТОВ «ФК «ЦФР».
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Таким чином, беручи до уваги наведені вище обставини та вимоги діючого законодавства України, суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум позичальнику у вигляді тілу кредиту або відсотків матеріали справи не містять, а відтак, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та процентами в розмірі 107 781,33 грн., згідно з Додатком №1 до договору факторингу №200921 від 20.09.2021, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Що стосується вимог позивача про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованості в розмірі 10 219,11 грн., яка становить різницю між сумою, заявленою позивачем до стягнення - 118 000,44 грн. та сумою, право на вимогу до ОСОБА_1 на яку перейшло від ТОВ «ФК «ЦФР» до АТ «Таскомбанк» - 107 781,33 грн. (118 000,44 107 781,33 = 10 219,11), та яку позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 в якості заборгованості за річними процентами та щомісячними процентами, яка утворилася станом на 30.09.2022, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню з огляду на таке.
Положеннями ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
Звертаючись до суду з позовом АТ «Таскомбанк» посилався на те, що неодноразовими телефонними повідомленнями Банку позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни.
Відтак, повідомлення-вимога АТ «Таскомбанк», адресована ОСОБА_1 , містить посилання на заборгованість за кредитним договором, яка не є предметом розгляду даної цивільної справи, матеріали справи відомостей про кредитний договір, укладений 30 грудня 2021 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 зі строком його дії до 19 травня 2023 - не містять.
Доказів на підтвердження отримання такого повідомлення-вимоги АТ «Таскомбанк» Тузовим О.В. позивачем суду не надано, як і не надано доказів, що такий лист, направлений на адресу ОСОБА_1 , повернувся АТ «Таскомбанк», як не отриманий останнім, матеріали справи також не містять.
Відтак, враховуючи, що позивачем надано суду повідомлення-вимогу, адресовану ОСОБА_1 , з посиланням на кредитний договір, укладений між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 від 30 грудня 2021 року зі строком його дії до 19 травня 2023 року, коли предметом розгляду у даній справі є заборгованість за кредитним договором від 07 травня 2021 року зі строком його дії до 07 травня 2023 року, таке повідомлення-вимога за своїм змістом є некоректною та такою, що унеможливлює її правильне розуміння у тому числі, й боржником.
Розрахунок заборгованості, який доданий позивачем до позовної заяви, не є обґрунтованим, не містить відомостей щодо алгоритму здійснення нарахування заборгованості по річних та щомісячних процентах, у розрахунку суми щомісячних процентів за кредитним договором взагалі відсутня відсоткова ставка, за якою здійснювався такий розрахунок заборгованості, а, відповідно до вимог ч. п ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
З огляду на викладене вище, позовні вимоги АТ «Таскомбанк» в частині стягнення з ОСОБА_1 107 781,33 грн., що є сумою, право на вимогу до ОСОБА_1 на яку перейшло від ТОВ «ФК «ЦФР» до АТ «Таскомбанк», підлягає задоволенню, у частині позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованості за процентами в розмірі 10 219,11 грн., яка утворилася станом на 30.09.2022 та яка становить різницю між сумою, заявленою позивачем до стягнення - 118 000,44 грн. та сумою, право на вимогу до ОСОБА_1 на яку перейшло від ТОВ «ФК «ЦФР» до АТ «Таскомбанк» - 107 781,33 грн. (118 000,44 107 781,33 = 10 219,11), то позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню з підстав, наведених судом вище.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково (91,33%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2265,90 гривень (2481,00 х 91,33 / 100 = 2265,89).
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,
Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 89 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України з електронним безконтактним носієм № НОМЕР_4 , виданий 19.07.2018, орган видачі 6317, останнє відоме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено і підписано 26 червня 2023 року.
Суддя: Я.Ю. Семенова