Справа №717/2032/22
06 квітня 2023 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Туржанського В.В.
при секретарі: Тихоненко І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів.
Представник позивачки ОСОБА_3 подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 09.01.2014 року справа № 717/2739/13-ц на користь ОСОБА_4 , на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з твердої грошової суми в розмірі 500 гривень щомісячно на 1/3 частину усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позбавити відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно його дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Витрати понесені позивачкою на судовий збір у розмірі 992 гривні 40 копійок стягнути з відповідача на її користь.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.
Представник Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області у судове засідання не з`явився.
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач не цікавиться життям доньки, не утримує доньку. ОСОБА_2 один раз відвідував ОСОБА_6 через місяць після розірвання шлюбу у 2013 році. З того часу ОСОБА_2 доньку не відвідував, з дитиною не спілкується, не телефонує. ОСОБА_2 не сплачує аліменти на утримання ОСОБА_5 , нічого не передає дитині, жодного разу не намагався спілкуватися з донькою.
Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позов та пояснила, що відповідач не займається виховання дитини, не відвідує дитину та не телефонує.
Враховуючи згоду позивачки на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами в житті, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не займається підготовкою дитини до самостійного життя, не забезпечує доньці необхідного харчування, не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти ОСОБА_5 . З жовтня 2013 року ОСОБА_5 проживає разом із позивачкою ОСОБА_1 . Таким чином, відповідач ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов?язки, не бере будь-якої участі у вихованні доньки. ОСОБА_5 знаходиться на утриманні ОСОБА_1 . Вказані обставини стверджуються копією рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області № 717/2739/13-ц від 09 січня 2014 року, копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виданого 15 жовтня 2015 року на бланку серії НОМЕР_1 , копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 виданого 18 грудня 2009 року на бланку серії НОМЕР_2 , довідками №№ 718, 716, 715 виданими старостою Новоселицького старостинського округу Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області 01 листопада 2022 року, копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП 43247364 боржник ОСОБА_2 станом на 31 жовтня 2022 року, характеристикою № 78 на ученицю 8 класу Новоселицького НВК ОСОБА_5 від 01 листопада 2022 року, показаннями свідка ОСОБА_9 , яка дала суду показання про те, що ОСОБА_10 та її донька ОСОБА_11 живуть по АДРЕСА_1 протягом біля восьми років. Батька ОСОБА_5 свідок ніколи не бачила. ОСОБА_5 розповідала, що батька ніколи не бачила і з ним не спілкується. Вихованням ОСОБА_5 займається позивачка та ОСОБА_12 .
Згідно висновку органу опіки та піклування Кельменецької селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо його малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що виконавчий комітет Кельменецької селищної ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_5 .
Своєю бездіяльністю відповідач порушує ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Відповідач порушує ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Згідно ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки, які ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей можуть бути позбавлені судом батьківських прав.
Зважаючи на характер поведінки відповідача, суд не вважає можливим відмовляти в позові і попереджувати відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дитини.
Відповідач не надав суду жодного доказу, який би стверджував його бажання брати участь у вихованні доньки, вчинення ним будь-яких дій з метою спілкуватись з донькою та брати участь у її вихованні та наявність перешкод у виконанні його батьківських обов`язків.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги у частині позбавлення батьківських прав, слід задовольнити повністю, позбавивши ОСОБА_2 батьківських прав щодо його доньки ОСОБА_5 .
Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Законом України від 17 травня 2017 року № 037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».
Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін до статті 182 СК України - 30 %).
Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20).
Зміна сімейного стану позивачки є підставою для її вимоги про зміну способу стягнення аліментів.
Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК).
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.
Суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову в частині зміни способу стягнення аліментів та визначення розміру аліментів на утримання ОСОБА_5 у розмірі однієї чверті з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 . Суд вважає , що раніше визначений судом розмір аліментів є недостатнім для забезпечення належного утримання дитини і її гармонійного розвитку. Відповідач не надав належних доказів на підтвердження неможливості виконувати свій обов`язок по утриманню дитини у визначений судом спосіб. При цьому, визначаючи такий розмір та спосіб стягнення аліментів, суд виходить з вимог розумності та справедливості, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей. В порушення вимог ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що він на належному рівні матеріально утримує дитину та забезпечує її відповідно до частки своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України. Також в порушення вимог ЦПК України відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, що він має незадовільний стан здоров`я та має на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб.
Враховуючи наведене, суд вважає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області № 717/2739/13-ц від 09 січня 2014 року, яким із ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_5 , у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, слід змінити, а саме визначити розмір аліментів, які стягувати з ОСОБА_2 на користь позивачки на утримання ОСОБА_5 , у розмірі однієї чверті з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ОСОБА_5 повноліття.
Суд вважає безпідставною вимогу позивачки про визначення розміру аліментів у розмірі не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не визначає мінімального розміру аліментів на дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів суд ураховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема ч.2 ст.182 СК.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги в частині зміни способу стянення аліментів слід задовольнити частково.
При цьому, визначаючи такий розмір аліментів, суд виходить з вимог розумності та справедливості, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей.
Згідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
На підставі ст. ст. 150,155, 164, 181,182, 192 СК України, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 137, 141, 209, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_3 , про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо його дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються згідно до рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області № 717/2739/13-ц від 09 січня 2014 року за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Визначити розмір аліментів, які стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі однієї чверті з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ОСОБА_5 повноліття.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок в рахунок відшкодування витрат понесених по сплаті судового збору.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 745 (сімсот сорок п?ять) гривень 04 (чотири) копійки судового збору.
Це заочне рішення може бути переглянуте Кельменецьким районним судом Чернівецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 06 квітня 2023 року.

Суддя: