П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 березня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Фазикош Г.В.,

з участю секретаря Сливки С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05 грудня 2022 року (у складі судді Крегул М.М.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради та Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «РОДОВІД», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Континент інвест груп», про скасування містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, зобов`язання учинити дії, та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19 грудня 2022 року (у складі судді Крегул М.М.) за заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мельника Ярослава Юрійовича, про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у серпні 2021 р.

Просила:

-скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 12/03-01/20 від 10.02.2020, видані ОСОБА_2 , назва об`єкта будівництва: Будівництво торгово-житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер :29:001:0005, цільове призначення: іншої комерційної діяльності;

-зобов`язати ОСОБА_2 за власні кошти у двомісячний термін після набуття рішенням законної сили привести земельну ділянку, площею 0,2063 га, кадастровий номер :29:001:0005, цільове призначення: іншої комерційної діяльності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , до попереднього стану, який існував станом на червень місяць 2021 р., а саме до отримання 13 липня 2021 р. дозволу на будівництво, клас наслідків СС2, назва об`єкту будівництва: Будівництво торгово-житлового комплексу в АДРЕСА_1 , замовник: обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Родовід» код ЄДРЮОФОПГФ 4431857;

-стягнути солідарно з відповідачів на свою користь судові витрати.

На обґрунтування позовних вимог указала, що вона є власником земельної ділянки, кадастровий номер :29:001:0036, загальною площею 0,10 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , поз.2, а також житлового будинку загальною площею 314,2 кв. м. (готовністю - 91%), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Суміжним землевласником земельної ділянки, кадастровий номер :29:001:005, загальною площею 0,2063 га, цільове призначення - іншої комерційної діяльності, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тривалий час був ВАТ «РОДОВІД БАНК».

Наприкінці червня 2021 р. ОСОБА_1 отримала письмову відповідь за підписом ОСОБА_3 на колективну скаргу, де зазначено, що територія, на якій розташовано будівлю банку «РОДОВІД» та який планується власником ділянки та будівлі реконструювати під торгово-житловий комплекс, згідно з генпланом міста Ужгорода віднесено до території змішаної громадської та житлової забудови.

10 лютого 2020 р. ОСОБА_2 наказом начальника управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради О. Боршовським за № 23-М затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 12/03-01/20, назва об`єкта будівництва: Будівництво торгово-житлового комплексу, гранично допустима висотність будівлі - 17,5 м від найнижчої планувальної відмітки землі до верхньої конструктивної відмітки даху, за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005, цільове призначення: інша комерційна діяльність.

Містобудівні умови та обмеження для проектування цього об`єкта суперечать чинному законодавству України та порушують законні права та інтереси ОСОБА_1 .

Зокрема, вказує на те, що будівництво торгово-житлового комплексу, загальною поверховістю будівлі 5 (п`ять) поверхів за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005, не передбачено Генеральним планом міста Ужгорода, оскільки дана територія призначена для садибної житлової забудови, де поверховість будинків не може перевищувати 3-х поверхів; дозвіл на забудову вказаної земельної ділянки дано без зміни її цільового призначення; неправомірно змінена конфігурація земельної ділянки та не розроблено історико-архітектурний опорний план.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 05 грудня 2022 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив із того, що оспорюючи містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 12/03-01/20 від 10.02.2020 р., видані ОСОБА_2 , позивач жодним чином не наводить наявність у неї дійсних прав чи охоронюваного законом інтересу на земельну ділянку та нерухоме майно - житловий будинок по АДРЕСА_1 поз.2, які підлягають захисту або відновленню. Не заслуговує на увагу і та позиція, що позивач ОСОБА_1 є власником нерухомого майна житлового будинку по АДРЕСА_1 , проживає там і будівництво торгово-житлового комплексу може призвести до негативних наслідків, чи пошкодження житлового будинку позивача, адже, жодного доказу з цього приводу суду не надано.

ОСОБА_1 не доведено суду наявність безпосереднього відношення (дійсного речового права) по відношенню до предмету спору, яким вона обґрунтовує своє право на звернення до суду з позовною заявою. Жодним доказом у справі не стверджується та обставина, що позивач ОСОБА_1 позбавлена права користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 поз.2, не доведено і безпосереднє порушення прав ОСОБА_1 саме будівництвом торгово-житлового комплексу в АДРЕСА_1 , чи істотне відхилення чи порушення при видачі містобудівних умов і обмежень від 10.02.2020 р. за № 12/03-01/20 від діючої містобудівної документації, про яку зазначає позивач у мотивувальній частині позовної заяви.

Що стосується земельної ділянки за кадастровим номером 211010000:29:001:0005, площею 0,2063 га, що розташована у АДРЕСА_1 , то право власності на таку набуто ОСОБА_2 у встановленому законом порядку та відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. У ході розгляду справи не встановлено та не доведено, що ОСОБА_2 , якому видано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 12/03-01/20 від 10.02.2020 р., і якому належить на даний час земельна ділянка по АДРЕСА_1 , чи інші особи, які здійснюють будівництво торгово-житлового комплексу за вказаною адресою, діяли неправомірно або незаконно при набутті права власності на таку ділянку, або що використовують таку не за призначенням чи всупереч нормам закону.

Позивачем не наведено також і доказів того, що в зв`язку з придбанням у власність відповідачем ОСОБА_2 земельної ділянки по АДРЕСА_1 , змінився режим користування указаною земельною ділянкою по відношенню до того, коли ця ж земельна ділянка перебувала на праві власності у АТ «Родовід Банк».

09 грудня 2022 р. (т.3 а.с.194-203) адвокатом Мельником Я.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подано заяву про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій той просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 51 378,31 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 19 грудня 2022 р. у задоволенні цієї заяви відмовлено.

Суд виходив із того, що оскільки в задоволенні позову було відмовлено, то всі судові витрати покладаються на позивача.

ОСОБА_1 просить скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05 грудня 2022 р. і ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Також просить скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19 грудня 2022 р. і стягнути солідарно з відповідачів на свою користь судові витрати. Доводить про порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-судом першої інстанції порушено строки, визначені ст. 210 ЦПК України та розумні строк з огляду практики ЄСПЛ;

-містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 12/03-01/20 від 10.02.2020 як дозвільний документ у містобудівній галузі згідно із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», видані ОСОБА_2 начальником управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Ужгородської міської ради О. Боршовським, суперечать чинному законодавству України та відповідно порушують законні права та інтереси ОСОБА_1 ;

-після отримання ОСОБА_2 містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва останній ужив заходи для зміни конфігурації земельної ділянки :29:001:0005, місце розташування: АДРЕСА_1 ;

-визначений максимальний допустимий відсоток забудови земельної ділянки у містобудівних умовах та обмеженнях порушено;

-судом порушено норми матеріального права в частині скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 10 травня 2022 р. до набрання законної сили судом рішенням у цій справі;

-у частині вирішення заяви сторони позивача про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на правову допомогу судом порушено вимоги ч.3 ст. 246 ЦПК України та помилково винесено ухвалу замість судового рішення.

У письмових поясненнях на апеляційну скаргу адвокат Радь І.І., який діє в інтересах ОСОБА_2 , ОК «ЖБК» «РОДОВІД» і ТОВ «КОНТИНЕНТ ІНВЕСТ ГРУП», просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Узагальнені заперечення зводяться до того, що суд першої інстанції повністю перевірив обставини справи та подані сторонами докази і прийшов до обґрунтованих висновків, що в даному випадку відповідачі забудовують земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,2063 га, кадастровий номер :29:001:0005 відповідно до наданих їм, як власникам та користувачам, містобудівних умов та обмежень, які також відповідають вимогам законодавства, що регулюють ці правовідносини. ОСОБА_1 не має наразі права на звернення до суду з позовною заявою, адже не має порушеного права, не має відповідного цивільного інтересу, який суд повинен захищати.

У судовому засіданні, яке відбулося 23.03.2023 р., був присутній адвокат Мельник Я.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 . У свою чергу, ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Також у судовому засіданні був присутній адвокат Радь І.І., який діє в інтересах ОСОБА_2 , ОК «ЖБК» «РОДОВІД» і ТОВ «КОНТИНЕНТ ІНВЕСТ ГРУП». Від Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради 09.03.2023 р. до Закарпатського апеляційного суду надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі. Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Ужгородської міської ради було належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а про причини своєї неявки суд не повідомляло.

22.03.2023 р. від адвоката Мельника Я.Ю. в інтересах ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи через розгляд справи № 260/3467/22 Восьмим апеляційним адміністративним судом. Сторона позивача доводить, що розгляд адміністративної справи має значення для правильного, всебічного та об`єктивного розгляду цієї справи, однак протокольною ухвалою у задоволенні цієї заяви було відмовлено через її необґрунтованість. Клопотання про зупинення провадження у цій справі до розгляду адміністративної справи № 260/3467/22 від сторони позивача не надходило.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05 грудня 2022 р. і ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19 грудня 2022 р. без змін, із таких мотивів.

Суд першої інстанції встановив, що згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 009606 від 06.09.2004 р. ОСОБА_1 є власником земельної ділянки за кадастровим номером :29:001:0036, площею: 0,10 га, за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.12.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І., зареєстрованого у реєстрі за № 227, відповідач ОСОБА_2 набув у власність будівлю літ. А, Б загальною площею 270,9 м. кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005 за адресою: АДРЕСА_1 .

Як убачається із позовної заяви та доданих до неї документів, земельна ділянка, яка належить на праві власності ОСОБА_1 за кадастровим номером :29:001:0036, площею: 0,10 га, за адресою: АДРЕСА_1 , межує із земельною ділянкою відповідача ОСОБА_2 площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005 за адресою: АДРЕСА_1 .

На земельній ділянці ОСОБА_2 площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005, за адресою: АДРЕСА_1 , знаходилась тривалий час будівля Закарпатської філії ВАТ «Родовід Банк», про що свідчать долучені позивачем копії державного акту на право приватної власності серії ЗК № 001229 від 15.09.2006 р. і договір купівлі-продажу нерухомого майна від 14.12.2018 р., відповідно до якого будівлі та вказана земельна ділянка перейшли у власність відповідача ОСОБА_2 .

Згідно з указаними документами, що посвідчують та посвідчували право власності на земельну ділянку площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005 за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення вказаної ділянки інша комерційна діяльність. Ця обставина не заперечується представниками сторін.

Наказом Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 10.02.2020 р. за № 23-М затверджено Містобудівні умови та обмеження від 10.02.2020 р. за № 12/03-01/20, для проектування об`єкту будівництва «Будівництво торгово-житлового комплексу», вид будівництва нове будівництво, замовником будівництва зазначено відповідача - ОСОБА_2 , право на що підтверджується правовстановлюючими документами: договором купівлі-продажу нерухомого майна від 14.12.2018 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І., зареєстрованим у реєстрі за № 227, витягом із державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 149644298 від 14.12.2018 р. і витягом із державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020 від 22.01.2020 р.

Так, в Містобудівних умовах та обмеженнях від 10.02.2020 р. за № 12/03-01/20, що є предметом спору, вказане цільове призначення земельної ділянки площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005, за адресою АДРЕСА_1 інша комерційна діяльність, категорія земель землі житлової та громадської забудови, функціональне призначення для будівництва та обслуговування торгово-житлового комплексу.

У п.3 Містобудівних умов та обмежень від 10.02.2020 р. за № 12/03-01/20, які є предметом спору, зазначено про те, що згідно з Генеральним планом міста Ужгорода, який затверджений рішенням XXIX сесії Ужгородської міської ради IV скликання 04.06.2004 № 313, земельна ділянка розміщена на території історично сформованої змішаної житлової та громадської забудови. Гранично допустима висотність будівлі 17,5 м, від найнижчої планувальної відмітки землі до верхньої конструктивної відмітки даху, максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки 45%.

Відповідно до п.5 Містобудівних умов та обмежень від 10.02.2020 р. за №12/03-01/20 об`єкт будівництва знаходиться поза межами зон із планувальними обмеженнями охоронних зон пам`яток культурної спадщини, зон охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, охоронних зон об`єктів природно-заповідного фонду, прибережних захисних смуг.

Як убачається із Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт № ЗК 07 від 02.11.2020 р., поданого ОСОБА_2 , замовником повідомляється про початок виконання будівельних робіт по об`єкту будівництва будівництво торгово-житлового комплексу за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005.

Як установлено судом, аналогічна інформація міститься і в дозволі на будівництво, реєстраційний номер ЗК74, що зареєстрований 13.07.2021 р., тобто зазначається про надання дозволу на будівництво торгово-житлового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005.

Із договору суперфіцію від 02.06.2021 р. за № 735 убачається надання Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «РОДОВІД» здійснювати будівництво торгово-житлового комплексу за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005, у порядку, визначеному статтею 413 ЦК України.

Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт № ЗК 07 від 02.11.2020 р. і Дозвіл на будівництво, реєстраційний номер ЗК74, що зареєстрований 13.07.2021 р., містить розділ про генерального підрядника, особи, що вправі та повинні проводити будівельні роботи по будівництву торгово-житлового комплексу за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 0,2063 га, кадастровий номер 211010000:29:001:0005 і такою зазначено - Товариство з обмеженою відповідальністю «Континент Інвест Груп».

Як установлено судом із наданих представником позивача листів, скарг від 22.07.2021 р., що наявні у матеріалах справи, такі містять дані про неодноразові звернення ОСОБА_1 та її представника адвоката Мельника Я.Ю. до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Ужгородської міської ради, Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області та до правоохоронних органів стосовно проведення будівельних робіт у АДРЕСА_1 , на підставі оспорюваних містобудівних умов та обмежень та про незаконність їх видачі, про порушення норм земельного законодавства, на які вказує позивач у позовних вимогах.

Як убачається із долучених позивачем копій листів-відповідей, наданих Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю від 28.06.2021 р. за № Б-12/1501-14 на адресу ОСОБА_1 , щодо перевірки проведення підготовчих робіт на об`єкті по АДРЕСА_1 , то такі підготовчі роботи на спірному об`єкті проведені власником земельної ділянки ОСОБА_2 на підставі повідомлення про початок виконання підготовчих робіт № ЗК07 від 02.11.2020 р. і вказано, що під час терміну проведення позапланової перевірки будівельні роботи не проводились.

Із листа Управління державного архітектурно-будівельного контролю № 622/15.01-14 від 05.08.2021 р., адресованого ОСОБА_1 , на подану скаргу від 22.07.2021 р. повідомлено, що питання відповідності намірів забудови земельної ділянки її цільовому призначенню розглядається на стадії отримання замовником містобудівних умов та обмежень, де згідно з п.4 ч.5 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» це відображається. Невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації згідно з п.3 ч.4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень. Замовником ОСОБА_2 було отримано містобудівні умови та обмеження № 12/03-01/20 від 10.02.2020 р., що свідчить про відповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. На рахунок конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером повідомлено, що замовником замовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в АДРЕСА_1 , в натурі, з метою уточнення конфігурації, без змін площі земельної ділянки. У результаті чого конфігурація земельної ділянки в АДРЕСА_1 , була відкоригована і накладення меж земельної ділянки на комунальну територію земель м. Ужгорода усунуто (прибрано). Нову конфігурацію земельної ділянки занесено до Державного земельного кадастру.

Як убачається із копії повідомлення про початок виконання підготовчих робіт/про зміну даних у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт за № ЗК 07 від 02.11.2020 р., відповідно до ст. 35 Закону України «Про врегулювання містобудівної діяльності» замовником ОСОБА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю повідомлено про будівництво торгово-житлового комплексу за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, кадастровий номер 211010000:29:001:0005. Вид будівництва нове будівництво.

Так, у наданій суду копії дозволу на будівництво зазначено відомості щодо: реєстраційного номеру документу: ЗК74 від 13.07.2021 р., орган який видав - Виконавчий комітет Ужгородської міської ради, видано дозвіл на виконання будівельних робіт на будівництво торгово-житлового комплексу в АДРЕСА_1 , клас наслідків СС2, містобудівні умови та обмеження 12/03-01/20 видані Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 10.02.2020 р., експертиза проекту Експертна організація ТОВ «Будівельний консалтинг та експертиза» від 16.03.2021 р., тип висновку позитивний.

Із копії акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту земельної ділянки № 701-ДК/692/АП/09/01/-21 від 17.08.2021 р. і акту обстеження земельної ділянки № 701-ДК/151/АО/10/01/-21 від 17.08.2021 р. випливає, що Головним управлінням Держгеокадастру в Закарпатській області проведено перевірку за адресою АДРЕСА_1 , на земельній ділянці кадастровий номер 211010000:29:001:0005, згідно з наказом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 04.08.2021 р. № 701-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності», проведеної на підставі розгляду скарги гр. ОСОБА_1 від 22.07.2021 р. № б/н.

Територія ділянки, що забудовується знаходиться на території змішаної громадської та житлової забудови, що в цілому вказано і на генеральному плані, так як «банк» це громадська забудова, а поряд розташована житлова забудова.

Відповідні обставини встановлені і висновком судового експерта ОСОБА_4 за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи від 13.10.2022 р. за № 0037/20220 і сторонами вказаний доказ не спростовано.

У судовому засіданні також досліджено матеріали стосовно проектування та забудови земельної ділянки ОК ЖБК «Родовід» за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер ділянки :29:001:0005, а також висновок судового експерта Павлича О.В. за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи від 13.10.2022 р. за № 0037/20220 та постанову слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Михальчич М. про закриття кримінального провадження № 0000098, відомості про яке внесено до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 щодо проведення будівництва багатоповерхівки всупереч вимогам земельного та містобудівного законодавства на підставі підроблених службових документів, за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст. 366 КК України від 07.11.2022 р.

Як убачається із висновку судового експерта Павлича О.В., за результатами проведеної будівельно-технічної експертизи від 13.10.2022 р. за № 0037/20220, за наслідками проведених досліджень встановлено, що в Експертному звіті (державній будівельній експертизі) визначені наступні параметри будівлі: кількість надземних поверхів 5; площа забудови будівлі 788,70 м кв.; площа квартир 1138,17 м кв.; площа комерційних приміщень 1727,31 м кв.; торгова площа 450,0 м кв.; загальна площа будівлі 3858,79 м кв.; площа земельної ділянки 2063 м кв. Відповідно, розрахунок позивача про ніби то 2213,06 м кв. житлової площі не знаходить свого підтвердження.

Відповідно до експертного звіту загальна площа будівлі по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :29:001:0005, становить 3858,79 м кв., у тому числі: 1183,48 м кв. площа квартир, 2 158,30 м кв. площа комерційних та торгових приміщень (в тому числі апартаменти 843,77 м кв., торгові площі 961,21 м кв. та офіси 353,32 м кв.), крім того 517,01 м кв. технічні приміщення (сходи, ліфти і т.д.), які обслуговують і житлові і торгові приміщення. Таким чином, комерційні та торгові приміщення становлять 55,9 % (де апартаменти займають 39,1 %, торгові площі 44,5%, а офіси 16,4%), житлові площі будівлі, квартири становлять 30,7% площі будівлі, а технічні приміщення 13,4 % площі будівлі.

Отже, на підставі «Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000», - на рівні двох розрядів коду будівля по АДРЕСА_1 відноситься до підрозділу 12 "Будівля нежитлова", оскільки відсоток комерційних та торгових площ становить 56,4%, що відносяться до цього підрозділу, - на рівні трьох розрядів - до групи 123 "Будівлі торговельні", оскільки торгові площі переважають в складі комерції на рівні чотирьох розрядів - до класу 1230 - "Будівлі торговельні", відтак торгові площі займають більшу частку (30%) загальної площі в межах групи та відноситься до класу «1230 «Будівлі торговельні». Отже «Будівлі торговельні» не суперечать цільовому призначенню земельної ділянки іншої комерційної діяльності, та категорія земель землі житлової та громадської забудови, про що зазначив судовий експерт.

Із долученої постанови слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Михальчич М. про закриття кримінального провадження від 07.11.2022 р. видно, що саме в межах досудового розслідування, відомості про яке було внесено до ЄРДР за № 0000098 від 27.08.2021 р. за заявою позивача ОСОБА_1 щодо проведення будівництва багатоповерхівки всупереч вимог земельного та містобудівного законодавства, на підставі підроблених службових документів, про що зазначав і представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні, було проведено судову земельно-технічну експертизу № 8862 від 15.09.2022 р. і судову будівельно-технічну експертизу № 8656 від 03.10.2022 р.

Із постанови слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП у Закарпатській області Михальчич М. від 07.11.2022 р. убачається, що вказаними судовими експертизами встановлено таке: нерухоме майно, будівля, незавершене будівництво, яке розташоване на земельній ділянці, кадастровий номер :29:001:0005, АДРЕСА_1 , розташоване в межах цієї ділянки; нерухоме майно, будівля, незавершене будівництво, яке розташоване на земельній ділянці, кадастровий номер :29:001:0005, у АДРЕСА_1 , не виступає на сусідні земельні ділянки; фактичне розташування будівлі у АДРЕСА_1 , відносно меж земельної ділянки відповідає правовстановлюючим документам та технічній документації із землеустрою та землекористування на цю земельну ділянку; розроблена проектно-кошторисна документація «Будівництво торгово-житлового комплексу в АДРЕСА_1 » відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНиП тощо); виконані будівельні роботи на об`єкті «Будівництво торгово-житлового комплексу в АДРЕСА_1 » відповідають проектній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва.

Судом також встановлено, що матеріалами справи, зокрема, відповіддю Управління державного архітектурно-будівельного контролю від 05.08.2021 р. № 622/15.01-14, підтверджується проведення відповідних земельно-технічних робіт по розробленню та затвердженню технічної документації по встановленню меж земельної ділянки в натурі, якою відповідно було змінено конфігурацію земельної ділянки.

Із відповіді Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 04.10.2022 р. за № 26.01-14/93 та доданого до нього викопіювання з історико - архітектурного опорного плану території, а також п.5 Містобудівних умов та обмежень від 10.02.2020 р. за № 12/03-01/20 убачається, що об`єкт будівництва за адресою АДРЕСА_1 , знаходиться поза межами зон із планувальними обмеженнями охоронних зон пам`яток культурної спадщини, зон охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, охоронних зон об`єктів природно-заповідного фонду, прибережних захисних смуг.

Довід апеляційної скарги про те, що містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 12/03-01/20 від 10.02.2020 як дозвільний документ у містобудівній галузі згідно із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», видані ОСОБА_2 начальником управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Ужгородської міської ради О. Боршовським, суперечать чинному законодавству України та відповідно порушують законні права та інтереси ОСОБА_1 , спростовуються наступним.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Частиною другою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з`ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

Під істотним порушенням будівельних норм і правил, з огляду на положення законів України «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність», «Про регулювання містобудівної діяльності», постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», необхідно розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність та загрожує життю й здоров`ю людини, тощо.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування і забудова територій діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає розроблення містобудівної та проектної документації, будівництво об`єктів.

Частиною п`ятою статті 26 вказаного Закону встановлено, що проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Відповідно до частин першої, третьої п`ятої, сьомої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Процедуру надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст визначає Порядок № 109.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 109 містобудівні умови та обмеження є основною складовою вихідних даних. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом семи робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви разом із документами, передбаченими пунктом 2.2 цього розділу, у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з пунктом 2.4 Порядку № 109 розгляд заяви, надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх видачі здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури у порядку, встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні. Відмова у видачі містобудівних умов та обмежень або внесення змін до них з відповідним обґрунтуванням надається уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, визначений пунктом 2.1 цього розділу.

Отже, на підставі наведених вище положень частини п`ятої статті 29 вказаного Закону та пункту 2.4 Порядку № 109 єдиною підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Водночас, у разі відсутності невідповідності намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні у спеціально уповноваженого органу містобудування та архітектури виникає обов`язок видати заявнику містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 522/6069/14-а (провадження № 11-1362апп18).

Отже, фактично єдиною законодавчою підставою для скасування містобудівних умов та обмежень належить вважати невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Зазначений висновок також викладений у постанові Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 826/9713/18 (адміністративні провадження № № К/9901/11161/19, К/9901/12170/19, К/9901/12673/19, К/9901/18342/19, К/9901/18392/19, К/9901/18620/19).

Додатком «А» ДБН В.2.2-9-99 «Громадські будинки та споруди» визначено, що громадські будинки і споруди - загальна назва будинків і приміщень, які призначені для розміщення закладів, підприємств, організацій тощо, які надають послуги (обслуговують фізичних осіб (населення) або юридичних осіб (громаду та державу).

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 ДБІІ 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень» 2.1 Територія міста за функціональним призначенням і характером використання поділяється на сельбищну, виробничу, в тому числі зовнішнього транспорту, і ландшафтно-рекреаційну. До сельбищної території входять ділянки житлових будинків, громадських установ, будинків і споруд, у т.ч. навчальних, проектних, науково-дослідних та інших інститутів без дослідних виробництв, внутрішньоселищна, вулично-дорожна і транспортна мережа, а також площі, парки, сади, сквери, бульвари, інші об`єкти зеленого будівництва й місця загального користування.

Згідно з пунктом 1.1-12:2011 «Настанова про склад та зміст плану зонування території (зонінг) ДСТУ-Н» вид використання території - використання та забудова території, що поєднуються за подібністю відповідних ознак. Розрізняються переважний, супутній та допустимий вид використання.

Дозволений (переважний та супутній) вид використання території використання, яке відповідає переліку переважних та супутніх видів використання та містобудівної документації. Супутній вид використання території (земельної ділянки) - вид використання, який є дозволенним та необхідним для забезпечення функціонування переважного виду використання земельної ділянки, (який не потребує спеціального погодження).

Конкретизація намірів забудовника, дозвіл на реалізацію цих намірів, та, відповідно, виконання оскаржуваних містобудівних умов та обмежень, відбувається на етапі проектування та отримання дозволу на будівництво.

Характеристика об`єкта будівництва визначається не містобудівними умовами та обмеженнями, а подальшою проектною документацією.

Зазначений висновок також викладений у постанові Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 826/9713/18 (адміністративні провадження № № К/9901/11161/19, К/9901/12170/19, К/9901/12673/19, К/9901/18342/19, К/9901/18392/19, К/9901/18620/19).

Колегія суддів враховує, що спірні правовідносини між учасниками справи виникли внаслідок проведення будівельних робіт, які, на думку позивача, порушують її права як власника сусідньої земельної ділянки та розташованого на ній будинку.

Між тим, позивачем не доведено порушення її прав на теперішній час оскаржуваними містобудівними умовами та обмеженнями, оскільки вони не встановлюють для позивача будь-яких прав та обов`язків, а тому відповідно не можуть безпосередньо порушувати її законні права та/або інтереси.

При цьому посилання позивача на загрозу обвалу бетонної огорожі чи пошкодження конструкції житлового будинку, в якому ОСОБА_1 проживає, є бездоказовими та передчасними.

Схожий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 826/9713/18.

Довід апеляційної скарги про те, що судом порушено норми матеріального права в частині скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 10 травня 2022 р. до набрання законної сили судом рішенням у цій справі, не заслуговують на увагу як суперечні нормам процесуального права, а саме ч.9 ст. 158 ЦПК України, яка говорить про те, що у випадку повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Решта доводів апеляційної скарги є безпідставними, не відображають суті спірних правовідносин і є недостатніми для скасування рішення суду першої інстанції, так як зводяться до особистої незгоди заявника із оскаржуваним судовим рішенням, що не може бути підставою для його скасування, а також зводяться до переоцінки судом доказів.

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина шоста статті 81 ЦПК України встановлює, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У справі, яка переглядається, з огляду на суб`єктний склад сторін, обов`язковому доведенню підлягав факт наявності порушення прав, свобод чи законних інтересів позивача у зв`язку із будівництвом на суміжній земельній ділянці.

Натомість, позивачем не було доведено обставин, якими вона обґрунтовує порушення своїх прав у цій справі, зокрема, що спірне будівництво проводиться на підставі містобудівних умов і обмежень № 12/03-01/20 від 10.02.2020, які суперечать чинному законодавству України.

Саме по собі будівництво не може свідчить про порушення прав позивача на безпечні умови проживання або негативний вплив будівництва на експлуатацію її будинку, за відсутності відповідних доказів цих обставин.

Стосовно незгоди позивача із ухваленням судового рішення про відмову у винесенні додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу належить зауважити наступне.

Гідно з положеннями статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої-другої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За приписами частин першої-другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд першої інстанції, встановивши, що в задоволенні позовних вимог було відмовлено, а в силу п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України в разі відмови в позові, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача, дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволення заяви сторони позивача про ухвалення додаткового рішення, а посилання у апеляційній скарзі на те, що судом порушено вимоги ч.3 ст. 246 ЦПК України та помилково винесено ухвалу замість судового рішення, не заслуговують на увагу, оскільки до спірних правовідносин застосовуються положення ч.5 ст. 270 ЦПК України, яка говорить про те, що у випадку відмови в прийнятті додаткового рішення приймається ухвала.

Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а судові рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення. 2.Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 05 грудня 2022 року та ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19 грудня 2022 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 04 квітня 2023 р.

Судді: