У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1545/20

провадження № 8/0285/1/23

05 квітня 2023 року м.Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………….Васильчук Л. Й.,

секретаря……………………..Букши О. В.,

заявниці.................................... ОСОБА_1 ,

стягувача................................... ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за заявою ОСОБА_1

про скасування судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 22.02.2023 звернулася до суду із заявою в якій просить скасувати судовий наказ, виданий 30.04.2020 Новоград-Волинським міськрайонним судом за заявою ОСОБА_2 про стягнення з неї аліментів на його користь (далі Судовий наказ).

В обґрунтування заяви зазначила, що відповідно до судового наказу, виданого Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області від 30.04.2020, з неї на користь ОСОБА_2 постановлено стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку. З серпня 2020 року син ОСОБА_4 перейшов проживати по місцю її проживання і перебуває з того часу на її утримання. Одночасно син навчається у Звягельському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою і перебуває на неповному державному утриманні. Стипендію не отримує, а під час вихідних, святкових, канікулярних днів, на лікуванні вибуває додому за її місцем проживання. Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов від 16.02.2022 ОСОБА_3 проживає за її місцем проживання, перебуває на її утриманні, йому створені належні умови для проживання. Вважає, що оскільки син ОСОБА_4 перебуває на її утриманні то у ОСОБА_2 не виникло право на отримання аліментів від неї, а тому судовий наказ має бути скасований.

Стягувач ОСОБА_2 надіслав відзив в якому заперечив щодо задоволення заяви, мотивуючи тим, що заявниця пропустила строк на скасування судового наказу. Крім того, інформація про те, що син ОСОБА_3 перейшов проживати до заявниці не відповідає дійсності, оскільки навчання у Новоград-Волинському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою передбачає цілодобове знаходження на території ліцею, а також ліцеїсти забезпечуються речовим майном, харчуванням та медичним обслуговуванням. За два роки заявниця навела лише 2 періоди, які були її законним правом побачитися з дитиною. До того ж він надає дитині кошти, а тому ОСОБА_3 не перебуває на утриманні заявниці.

Заявниця ОСОБА_1 надіслала відповідь на відзив у якому вказує, що син ОСОБА_2 під час канікул і на вихідних днях перебуває на її утриманні, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 16.02.2022 та довідками з Новоград-Волинського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою. Зазначає, що ОСОБА_2 з лютого 2023 незаконно отримує відрахування з її заробітної плати в якості аліментів.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити, проти чого ОСОБА_2 заперечив та просив відмовити у її задоволенні.

Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 30.04.2020 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28 квітня 2020 року до досягнення сином ОСОБА_4 повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовий наказ набрав законної сили 30.04.2020 року та звернений до виконання 06.02.2023, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження №70952149.

Із Акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного 16.02.2022 службою у справах дітей Новоград-Волинської міської ради, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживають: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 1ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Частиною 8 ст. 170 ЦПК України визначено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянутий за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом у розумінні ч.4 ст. 423 ЦПК України.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» визначено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Пунктом 7 вищевказаної постанови передбачено, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15.01.2020 року в справі № 554/325/16-ц, вказавши, що вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18.11.2004 року в справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 06.12.2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

У даному ж випадку доказів існування обставин, які раніше не були відомі заявнику, суду не надано.

Як на підставу для перегляду за нововиявленими обставинами виданого судового наказу, заявниця посилається на те, що з серпня 2020 року син ОСОБА_4 проживає по її місцю проживання і перебуває на її утриманні. Одночасно ОСОБА_4 навчається у Звягельському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою і перебуває на неповному державному утриманні. Стипендію не отримує, а під час вихідних, святкових, канікулярних днів, на лікуванні вибуває додому за її місцем проживання. Вважає, що дані обставини є істотними для справи.

Суд критично відноситься до доводів заявниці, оскільки остання подала Акт обстеження матеріально-побутових умов, складений службою у справах дітей Новоград-Волинської міської ради від 16.02.2022, який був отриманий нею вже після винесення судового наказу.

Отже, обґрунтовуючи підстави для скасування Судового наказу за нововиявленими обставинами, заявниця посилається на наявність доказів, які не були предметом дослідження судом при його видачі 30.04.2020.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України)

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зважаючи на вищевикладене, належних та допустимих доказів, які б вплинули на юридичну оцінку обставин під час винесення Судового наказу 30.04.2020 та які б дали підстави для його скасування ОСОБА_1 суду не надано. Жодна обставина, на яку посилається заявниця, не є нововиявленою обставиною.

Відтак, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинам, оскільки заявником не доведено наявність нововиявлених обставин у розумінні п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України. Разом з тим, у даному випадку заявниця не позбавлена права звернутися до суду з позовом про припинення стягнення аліментів.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 4, 13, 76-81, 89, 160, 161, 170, 260, 354, 423-429 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу № 285/1545/20 від 30.04.2020, виданого Новоград-Волинським міськрайонним судом у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуюча суддя Л. Й. Васильчук