ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/7714/19 Номер провадження 22-ц/814/1596/23Головуючий у 1-й інстанції Труханович В.В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі Коротун І.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 січня 2021 року, ухвалене суддею Труханович В.В., повний текст рішення складено 04 лютого 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (нині АТ «Сенс Банк»»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Левковець Олена Юріївна, про визнання іпотечного договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Левковець Олена Юріївна, про визнання іпотечного договору недійсним, в якому просив суд: - визнати недійсним іпотечний договір №839/4/27/38/7-714 від 08.10.2007 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк», в особі Азовсько-Донського відділення ХОФ АКБ «Укрсоцбанк», посвідчений Левковець О.Л., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №1708; - зобов`язати Левковець Олену Львівну, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу, скасувати заборону відчуження майнових прав на об`єкт інвестування: квартиру будівельний номер АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , зареєстровану в реєстрі за №1709, реєстраційний номер обтяження 5793760 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 5793869 від 08.10.2007 року, а також рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 43086415 від 19.09.2018 року).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.10.2007 року між позивачем та АТ «Укрсоцбанк», в особі Азовсько-Донського відділення ХОФ АКБ «Укрсоцбанк», укладено кредитний договір №839/3/27/38/7-476 від 08.10.2007 року, загальна сума кредиту 440 609,00 грн., зі сплатою 15% річних за користування кредитом, строком до жовтня 2022 року. Забудовник ТОВ дружнє підприємство технологічної групи „Екіпаж", укладенням договору №КШ-1-160 від 27.09.2007 року про участь у фонді фінансування будівництва підтвердило повну оплату позивачем вартості об`єкту інвестування з наступними характеристиками: квартира будівельний №160, поверх 21, кількість кімнат -3, загальна площа 92,40 кв.м., будівельна адреса: АДРЕСА_2 . Додатковою угодою №1 до договору №КШ-1-160 про участь у фонді фінансування будівництва виду „А" від 27.09.2007 року позивачем повністю сплачена сума у розмірі 101 640,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день розрахунків складало 518 364,00 грн. На виконання своїх зобов`язань за договором про участь у ФФБ позивачем було сплачено управителю повну вартість предмету договору про участь у ФФБ в розмірі 518 364, 00 грн. 08.10.2007 року між позивачем та АТ «Укрсоцбанк», в особі Азовсько-Донського відділення ХОФ АКБ «Укрсоцбанк», укладено договір №839/9/27-38/7-23, згідно з яким АКБ «Укрсоцбанк» відступив на користь позивача майнові права на об`єкт інвестування з наступними характеристиками: квартира будівельний № 160, поверх - 21, кількість кімнат - 3, загальна площа - 92,40 кв.м., будівельна адреса: АДРЕСА_2 . Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06.04.2011 року у справі №11/10 за позовом АКБ СР «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 474 007,21 грн., що складається: із заборгованості по кредиту в сумі 401 443,46 грн., заборгованості по відсоткам в розмірі 58 670,28 грн., пені в розмірі 13 218,27 грн. ПАТ «Укрсоцбанк» було отримано виконавчий лист у справі, який до цього часу не було подано до виконання. За рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14.07.2015 року у справі №1786/14 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» щодо стягнення з ОСОБА_1 474 007,21 грн. відмовлено. У забезпечення зобов`язань за кредитним договором №839/3/27/38/7-476 від 08.10.2007 року між позивачем та АТ «Укрсоцбанк», в особі Азовсько-Донського відділення ХОФ АКБ «Укрсоцбанк», укладено іпотечний договір №839/4/27/38/7-714 від 08.10.2007 року, посвідчений Левковець О.Л., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №1708, за яким Левковець О.Л., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу, на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» у зв`язку з посвідченням цього договору іпотеки наклала заборону відчуження зазначених у договорі майнових прав на об`єкт інвестування: квартиру будівельний номер АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , до припинення договору, зареєстровано в реєстрі за №1709. Відповідно п. 1.1. іпотечного договору №839/4/27/38/7-714 від 08.10.2007 року іпотекодавець передає в наступну іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором кредиту №839/3/27/38/7-476 від 08.10.2007 року, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, майнові права на об`єкт інвестування - трикімнатну квартиру будівельний номер АДРЕСА_3 . На думку позивача, зазначений іпотечний договір є незаконним, таким що має бути визнано недійсним з підстав того, що на момент укладення спірного договору майнові права на об`єкт незавершеного будівництва не могли бути предметом іпотеки, оскільки до прийняття об`єкта новоствореного нерухомого майна в експлуатацію та його державної реєстрації право власності на незавершений будівництвом об`єкт нерухомості не виникає. Майнові права на об`єкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки згідно із Законом України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» від 25.12.2008 року, яким було внесено доповнення до статті 5 Закону України «Про іпотеку». Оскільки, на час укладення договору іпотеки від 08.10.2007 року іпотекодавець ОСОБА_1 не був власником об`єктів, що будуються, Закон України «Про іпотеку», який є спеціальним для даних правовідносин, не містив визначення предмета іпотеки майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, зміст спірного договору іпотеки суперечить нормам чинного законодавства, яке діяло на час укладення договору, а саме статті 5 Закону України «Про іпотеку», за змістом якої іпотекодавець має бути носієм права власності або права господарського відання на майно, що передається в іпотеку. Окрім того, оскільки в оспорюваному іпотечному договорі йде мова про майнові права, то з урахуванням того, що законодавець розрізняє різні за своїм змістом майнові права - право власності, право володіння, право користування тощо, договір повинен містити опис майнового права, тобто конкретний його вид. Разом з тим, із оспорюваного іпотечного договору вбачається, що в іпотеку передані майнові права на нерухоме майно без визначення їх виду (право власності, користування, інші речові права). Тобто в оспорюваному іпотечному договорі відсутній опис переданого майнового права, тоді як таким описом не може вважатися опис майна, яке має бути збудоване іпотекодавцем, оскільки він є описом майбутнього об`єкта, а не характеристикою майнового права, як того вимагає закон. Майнові права на окремі приміщення в житловому будинку, які до завершення будівництва не могли бути ідентифіковані та не можуть бути предметом іпотеки. За таких обставин, позивач вважає, що відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, а частина 1 статті 203 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 грудня 2019 року клопотання позивача ОСОБА_1 про заміну неналежного відповідача належним - задоволено. Замінено неналежного відповідача Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (т.1 а.с. 121-123).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 лютого 2020 року замінено відповідача у справі ОСОБА_2 його правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрфінстандарт», залучивши його до участі у справі (т.1 а.с. 157-158).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 січня 2021 року у задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Левковець Олена Юріївна, про визнання іпотечного договору недійсним - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відсутні підстави, передбачені статтями 203, 215 ЦК України, для визнання недійсним іпотечного договору. Позивач ОСОБА_1 , надавши 08.10.2007 року усі необхідні документи, у тому числі, що підтверджують його право на набуття ним у власність у майбутньому спірної квартири, володіючи повним обсягом цивільної дієздатності, маючи вільне волевиявлення, ознайомився зі змістом правочину отримав відповідну згоду своєї дружини, власноручно підписав іпотечний договір, отже, виступив іпотекодавцем майнових прав за вказаним іпотечним договором, надав згоду на передачу в іпотеку майнових прав на квартиру, що будується, і яка у майбутньому стане його власністю, тому суд прийшов до висновку про відмову у позові, оскільки позивач не довів наявності порушення свого права. У даному випадку іпотекодавцем виступив не забудовник житла, а позичальник кредиту і особа, яка в силу статті 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції на час укладення договору застави) надала докази того, що нерухоме майно стане її власністю після укладення договору застави (іпотеки). Подібні за змістом правові висновки відповідають правовій позиції Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 520/10060/16-ц (провадження № 61-5085сво18) та у постанові Верховного суду від 20 березня 2019 року у справі № 760/10136/16-ц.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, як ухвалене без повного і всебічного з`ясування обставин справи, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про те, що дії позивача щодо оспорювання договору іпотеки через 13 років після його укладення є нічим іншим, як намагання позичальника уникнути належного виконання взятих на себе зобов`язань, оскільки судом встановлено, що рішеннями різних інстанцій у справах за 2009, 2011 роки були встановлені судами відповідні фактичні обставини, які детально наведені в апеляційній скарзі. Вказує, що ні суд першої інстанції, ні відповідачі не надали відповіді, коли настане обумовлене право власності на нерухоме майно, яке виникло у 2013 році, коли виконані всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права. Суд не звернув увагу на суттєве порушення умов договору з боку управителя та забудовника АТ «Укрсоцбанк» або не вважає вказані порушення такими, що не порушують права ОСОБА_1 , чим припустився неповного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що було надано суду. АТ «Укрсоцбанк», порушуючи вимоги укладених договорів та обов`язки за ними, після введення об`єкта в експлуатацію не підписав акт прийому-передачі закріпленого за ОСОБА_1 об`єкта інвестування квартири АДРЕСА_4 . Вказує, що іпотечний договір від 08.10.2007 року передбачає усі дії іпотекодавця перед іпотекодержателем щодо перереєстрації предмету іпотеки, внесення змін, пов`язаних з можливими змінами у процесі будівництва характеристик нерухомості, зокрема, площі, планування приміщень тощо. Порушення АТ «Укрсоцбанк» вимог ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», тобто своєчасно не передані (надані) споживачу документи, які підтверджують виконання договору від 27.09.2007 року, порушують конституційні права позивача на отримання квартири, за які сплачено в повному обсязі, але право власності на квартиру не оформлене з вини АТ «Укрсоцбанк», не перешкодило останньому, використовуючи іпотечний договір від 08.10.2007 року, здійснювати незаконні та протиправні рейдерські заходи, спрямовані на отримання спірної квартири. Вказує, що у даній справі вирішується спір щодо недійсності іпотечного договору з тих підстав, що на момент укладення спірного договору майнові права на об`єкти незавершеного будівництва не могли бути предметом іпотеки. Оскільки на час укладання договору іпотеки від 08.10.2007 року іпотекодавець ОСОБА_1 не був власником об`єктів, що будуються, Закон України «Про іпотеку», який є спеціальним для даних правовідносин, не містив визначення предмета іпотеки майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, зміст спірного договору іпотеки суперечить нормам чинного законодавства, яке діяло на час укладення договору, а саме статті 5 Закону України «Про іпотеку», за змістом якої іпотекодавець має бути носієм права власності або права господарського відання на майно, що передається в іпотеку. Вважає, що іпотечний договір від 08.10.2007 року має бути визнаний недійсним з тих підстав, що статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у редакції, яка була чинна на час укладення договору іпотеки, передбачено вичерпний перелік об`єктів, які могли бути предметом іпотеки за іпотечним договором, до якого не входили майнові права та не могли бути предметом іпотеки; іпотечний договір передбачає усі права щодо перереєстрації предмета іпотеки; порушуються права позивача на отримання квартири, за яку сплачено в повному обсязі, але право власності не переоформлено з вини АТ «Укрсоцбанк». Вказує, що колекторські компанії вчиняли незаконні та протиправні рейдерські заходи, спрямовані на отримання квартири.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.03.2021 року у даній цивільній справі відкрито апеляційне провадження (т.2 а.с. 81).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23.03.2021 року дана справа призначена о апеляційного розгляду на 03.06.2021 року о 12-20 год., з викликом учасників справи (т.2 а.с. 84).

У відзиві на апеляційну скаргу, яка надійшла до Харківського апеляційного суду 31.05.2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» просить відмови у задоволенні апеляційної скарги.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

З 05.08.2022 року дана цивільна справа перебуває у провадженні Полтавського апеляційного суду (т.2 а.с. 144).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03.10.2022 року справа призначена до апеляційного розгляду на 03.04.2023 року о 10-00 год., з повідомленням учасників справи (т.2 а.с. 145).

У судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилися інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 21.03.2023 року судових повісток про виклик до суду у цивільній справі на офіційні електронні адреси у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (т.2 а.с. 148,149). Третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Левковець Олена Юріївна повідомлена шляхом розміщення 21.03.2023 року оголошень про виклик у справі на сайті «Судова влада України» (т.2 а.с. 151). Електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 03.10.2022 року про призначення справи до розгляду на 03.04.2023 року розміщений в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено. Також інформація про дату, час та місце розгляду справи доступна на сайті «Судова влада». Заяви та клопотання про відкладення справи розглядом від інших учасників справи до апеляційного суду не надходили. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 08.10.2007 року між позивачем та АТ «Укрсоцбанк» (на той час АКБ «Укрсоцбанк»), в особі Азовсько-Донського відділення ХОФ АКБ «Укрсоцбанк», м. Харків, Конституції майдан, 14, укладено кредитний договір №839/3/27/38/7-476 від 08.10.2007 року, загальна сума кредиту 440 609,00 грн., зі сплатою 15% річних за користування кредитом, строком до жовтня 2022 року.

Забудовник ТОВ дружнє підприємство технологічної групи «Екіпаж», укладенням договору № КШ-1-160 від 27 вересня 2007 року про участь у фонді фінансування будівництва підтвердило повну оплату позивачем вартості об`єкту інвестування з наступними характеристиками: квартира будівельний №160, поверх 21, кількість кімнат - 3, загальна площа - 92.40 кв.м., будівельна адреса: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 12-22, 23-24, 25, 26).

Додатковою угодою №1 до договору №КШ-1-160 про участь у фонді фінансування будівництва виду „А" від 27.09.2007 року позивачем повністю сплачена сума у розмірі 101 640,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день розрахунків складало 518 364,00 грн.

На виконання своїх зобов`язань за договором про участь у ФФБ позивачем було сплачено управителю повну вартість предмету договору про участь у ФФБ у розмірі 518 364, 00 грн., що підтверджується: - свідоцтвом №805/25/04/7-310, виданим управителем 08.10.2007 року (т. 1 а.с. 27); - листом Харківської обласної АКБ «Укрсоцбанк» вих. №12.1.1 -07/96-2577 від 23.04.10 року (т. 1 а.с. 28); - листом №12.1.1-07/96-2577 від 23.04.2010 року, наданим Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі Харківської обласної філії, яким підтверджується наявність рахунку Фонду банківського управління, відкритого на ім`я ОСОБА_1 в національній валюті, код ЄДРПОУ 1 у вказаному банку. Станом на 23.04.2010 року на рахунку обліковується сума 518 364,00 грн., яка була внесена клієнтом до Фонду фінансування будівництва виду «А» та перерахована забудовнику ТОВ ДП ТГ «Екіпаж» (т.1 а.с. 28).

08.10.2007 року між позивачем та АТ (на той час АКБ) «Укрсоцбанк», в особі Азовсько-Донського відділення ХОФ АКБ «Укрсоцбанк», укладено договір №839/9/27-38/7-23, згідно якого АКБ «Укрсоцбанк» відступив на користь позивача майнові права на об`єкт інвестування з наступними характеристиками: квартира будівельний №160, поверх - 21, кількість кімнат - 3, загальна площа - 92,40 кв.м., будівельна адреса: АДРЕСА_2 .

У забезпечення зобов`язань за кредитним договором №839/3/27/38/7-476 від 08.10.2007 року між позивачем та АТ (на той час АКБ) «Укрсоцбанк», в особі Азовсько-Донського відділення ХОФ АКБ «Укрсоцбанк», укладено іпотечний договір №839/4/27/38/7-714 від 08.10.2007 року, посвідчений Левковець О.Л., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №1708, за яким Левковець О.Л., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу, на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» у зв`язку з посвідченням цього договору іпотеки наклала заборону відчуження зазначених у договорі майнових прав на об`єкт інвестування: квартиру будівельний номер АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , до припинення договору, зареєстровано в реєстрі за №1709 (т. 1 а.с. 10-11).

Відповідно п. 1.1. іпотечного договору №839/4/27/38/7-714 від 08.10.2007 року іпотекодавець передає в наступну іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором кредиту №839/3/27/38/7-476 від 08.10.2007 року, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, майнові права на об`єкт інвестування - трикімнатну квартиру будівельний номер АДРЕСА_3 , далі за текстом «Предмет іпотеки».

Згідно п. 1.1.1. предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору про відступлення майнових прав №839/9/27-38/7-23 від 08.10.2007року, укладеного іпотекодавцем з АКБ «Укрсоцбанк».

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 оскаржував у судовому порядку договір кредиту №839/3/27/38/7-476 від 08.10.2007 року та договір №КШ-1-160 від 27.09.2007 року з додатками про участь у фонді фінансування будівництва виду «А».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 грудня 2009 року у цивільній справі № 2-2981/09 позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано недійсним договір №КШ-1-160 від 27.09.2007 року з додатками про участь у фонді фінансування будівництва виду «А», укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі Харківської обласної філії, від імені та в інтересах якого на підставі договору доручення від 25.07.2006 року та довіреності від 25.07.2006 року діє ТОВ дружнє підприємство технологічної групи «Екіпаж», в особі директора Василько В`ячеслава Васильовича з іншої сторони. Стягнуто з Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі Харківської обласної філії, на користь ОСОБА_1 за договором №КШ-1-160 від 27.09.2007 року про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» та договором кредиту №839/3/27/38/7-476 від 08.10.2007 року збитки у подвійному розмірі, що становить 30 300 доларів США. Стягнуто з Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі Харківської обласної філії на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 51 грн. державного мита та 17 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В іншій частині позову ОСОБА_1 - відмовлено (т. 1 а.с. 135-137).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 червня 2010 року апеляційну скаргу Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» - задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 грудня 2009 року - змінено. В частині визнання недійсним договору №КШ-1-160 від 27.09.2007 року з додатками про участь у фонді фінансування будівництва виду «А», укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі Харківської обласної філії, від імені та в інтересах якого на підставі договору доручення від 25.07.2006 року та довіреності від 25.07.2006 року діє ТОВ дружнє підприємство технологічної групи «Екіпаж», в особі директора Василько В`ячеслава Васильовича з іншої сторони, стягнення з Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі Харківської обласної філії, на користь ОСОБА_1 за договором №КШ-1-160 від 27.09.2007 року про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» та договором кредиту №839/3/27/38/7-476 від 08.10.2007 року збитки у подвійному розмірі, що становить 30 300 доларів США - скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині - відмовлено. В іншій частині рішення суду - залишено без змін (т. 1 а.с. 138-139).

Ухвалою Верховного суду України від 08 червня 2011 року касаційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю дружнього підприємства технологічної групи «Екіпаж» - відхилено. Рішення апеляційного суду Харківської області від 17 червня 2010 року - залишено без змін (т. 1 а.с. 140-141).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 вересня 2012 року у цивільній справі №2012/428/2012 позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано недійсним договір №КШ-1-160 про участь у фонді фінансування будівництва виду «А», укладений 27.09.2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі Харківської обласної філії, від імені та в інтересах якого при укладенні договору діяло Товариство з обмеженою відповідальністю дружнє підприємство технологічної групи «Екіпаж», в особі директора Василька Вячеслава Васильовича. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», в особі Харківської обласної філії, на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 518 364 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», в особі Харківської обласної філії, на користь держави судовий збір у розмірі 3 306 грн. (т. 1 а.с. 142-143).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2012 року апеляційну скаргу Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» - задоволено. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 5 вересня 2012 року в частині задоволення позову - скасовано. Ухвалено нове рішення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі Харківської обласної філії, третя особа: ТОВ дружнє підприємство технологічної групи «Екіпаж», про визнання недійсним договору про участь у фонді фінансування будівництва виду «А» від 27.09.2007 року - відмовлено (т. 1 а.с. 144-146).

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06 квітня 2011 року по справі № 11/10 за позовом АКБ СР «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 474 007,21 грн., що складається: із заборгованості по кредиту в сумі 401 443,46 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 58 670,28 грн., пені у розмірі 13 218,27 грн.

ПАТ «Укрсоцбанк» було отримано виконавчий лист у справі, який до цього часу не було пред`явлено до виконання.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 14.07.2015 року у справі №1786/14 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення з ОСОБА_1 474 007,21 грн.

Як встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 серпня 2019 року у цивільній справі №639/6370/18, 19.09.2018 року між АТ «Укрсоцбанк» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (фактор) укладено договір факторингу, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за договором кредиту №839/3/27/38/7-476 від 08.10.2007 року, який укладений між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 (основний договір). Згідно з п.1.2. за основним договором відступаються наступні права: - право вимоги повернення заборгованості за основною сумою кредиту відповідно до основного договору в сумі 401433,46 грн.; - право вимоги сплати процентів за користування кредитом в розмірі, встановленому основним договором нарахованих та несплачених станом на дату підписання цього договору в сумі 420861,48 грн., а також право вимоги сплати процентів за користування кредитом, нарахованих в майбутньому; - право вимоги сплати пені, що була нарахована та буде нарахована в майбутньому (т. 1 а.с. 73-82, 248-249, 250-255).

Крім цього, 19.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (цесіонарій) укладено договір (цесії) передачі прав за іпотечним договором №839/4/27/38/7-714, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковець О.Л. 08.10.2007 року та зареєстрований в реєстрі за №1708, включаючи всі зміни та додаткові угоди до нього. У пункті 2.1. договору вказано, що права іпотекодержателя за договором іпотеки переходять до цесіонарія одночасно з переходом прав за кредитним договором. Відповідно до п.3.3.1 цедент зобов`язується передати цесіонарію шляхом підписання акту приймання-передачі протягом 7 (семи) днів з дати здійснення повної оплати цесіонарієм цеденту за договором факторингу №344/ФК-18 від 19.09.2018 року: - нотаріально завірену копію договору іпотеки. Вказаний договір посвідчено Чуловським В.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №13918 (т. 1 а.с.173-173).

Того ж дня, 19.09.2018 року між ОСОБА_2 (цесіонарій) та ТОВ «Укрфінстандарт» (цедент) укладено договір відступлення права вимоги №344/1. Відповідно до п.1.1 договору на умовах, визначених цим договором, цедент передає, а цесіонарій приймає права вимоги за договором кредиту №839/3/27/38/7-476 від 08.10.2007 року, позичальником за яким є ОСОБА_1 , що укладений з Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», кредитором за яким є цедент на підставі договору факторингу №344/ФК-18 від 19.09.2018 року, укладеного з ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», в межах боргу у розмірі 822 304,94 грн., з яких: - право вимоги повернення заборгованості за основною сумою кредиту відповідно до основного договору в сумі 401443, 46 грн.; - право вимоги сплати процентів за користування кредитом у розмірі, встановленому основним договором нарахованих та несплачених станом на дату підписання цього договору в сумі 420861,48 грн., а також право вимоги сплати процентів за користування кредитом, нарахованих в майбутньому; - право вимоги сплати пені, що була нарахована та буде нарахована в майбутньому (т. 1 а.с. 73-82).

Крім того, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» (цедент) та ОСОБА_2 (цесіонарій) 19.09.2018 року укладено договір (цесії) передачі прав за іпотечним договором №839/4/27/38/7-714, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковець О.Л. 08.10.2007 року та зареєстрований в реєстрі за №1708, включаючи всі зміни та додаткові угоди до нього. В пункті 2.1. договору вказано, що права іпотекодержателя за договором іпотеки переходять до цесіонарія одночасно з переходом прав за кредитним договором. Відповідно до п.3.3.1. цедент зобов`язується передати цесіонарію шляхом підписання акту приймання-передачі протягом 7 (семи) днів з дати здійснення повної оплати цесіонарієм цеденту за договором відступлення права вимоги №344/1 від 19.09.2018 року: - нотаріально завірену копію договору іпотеки. Вказаний договір посвідчено Чуловським В.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (т. 1 а.с. 50-51).

Листом ПАТ «Укрсоцбанк» вих. № б/н від 19.09.2018 року ОСОБА_1 повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором №839/3/27/38/7-476 від 08.10.2007 року на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» за договором факторингу від 19.09.2018 року (т. 1 а.с. 29).

Листом ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» вих. №142/7 від 19.09.2018 року позивача повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором №839/3/27/38/7-476 від 08.10.2007 року та відступлення права вимоги за іпотечним договором №839/4/27/38/7-714 від 08.10.2007 року на користь ТОВ «Укрфінстандарт» за договором факторингу №344/ФК-18 від 19.09.2018 року (т. 1 а.с. 30).

Листом ТОВ «Укрфінстандарт» б/н від 19.09.2018 року ОСОБА_1 повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором №839/3/27/38/7-476 від 08.10.2007 року та відступлення права вимоги за іпотечним договором №839/4/27/38/7-714 від 08.10.2007 року на користь фізичної особи ОСОБА_2 , який мешкає АДРЕСА_5 , за договором відступлення права вимоги №244/1 від 19.09.2018 року (т. 1 а.с. 31).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 серпня 2019 року у цивільній справі №639/6370/18 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфінстандарт», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання недійсним договору - задоволено. Визнано недійсним договір №344/1 б/н від 19.09.2018 року про відступлення права вимоги за кредитним договором №839/3/27/38/7-476 від 08.10.2007 року та відступлення права вимоги за іпотечним договором №839/4/27/38/7-714 від 08.10.2007 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрфінстандарт» та фізичною особою ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфінстандарт» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі по 384, 20 грн. з кожного окремо (т. 1 а.с. 73-82).

Постановою Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 - залишено без задоволення. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 серпня 2019 року залишено без змін (т.1 а.с. 153-156).

Судом першої інсанції встановлено, що на теперішній час Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» є правонаступником АТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту №839/3/27/38/7-476 від 08.10.2007 року, що укладений між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 (основний договір) та за іпотечним договором №839/4/27/38/7-714 від 08.10.2007 року.

Як вбачається з письмових пояснень нотаріусу та не заперечується сторонами у справі, для посвідчення іпотечного договору №839/4/27/38/7-714 від 08.10.2007 року позивачем ОСОБА_1 було надано: - договір кредиту №839/3/27/38/7-476, укладений 08.10.2007 року між Акціонерно- комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник), згідно якого кредитор надав позичальникові грошові кошти у сумі 440 609,00 гривень зі сплатою 15,00 % річних та кінцевим терміном погашення 07 жовтня 2022 року для інвестування будівництва трикімнатної квартири будівельний номер АДРЕСА_6 який передбачає передачу в іпотеку АКБ «Укрсоцбанк» майнових прав на об`єкт інвестування; - договір №КШ-1-160 про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» з додатками, укладений 27.09.2007 року між ОСОБА_1 (довіритель) та АКБ «Укрсоцбанк» (управитель), згідно якого довіритель на підставі повного визнання ним Правил Фонду фінансування будівництва виду «А» передає управителю у довірчу власність грошові кошти у сумі 518 364,00 грн. з метою отримання у власність об`єкта нерухомого майна: квартири будівельний АДРЕСА_3 ; - свідоцтво №805/25/04/7-308 від 03.10.2007 року про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А», що підтверджує факт укладення між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 договору про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А», факт закріплення за ОСОБА_1 майнових прав на об`єкт інвестування: трикімнатну квартиру будівельний номер АДРЕСА_3 , та сплату ОСОБА_1 02 жовтня 2007 року першого внеску у розмірі 77 754,60 грн.; - свідоцтво №805/25/04/7-310 від 08.10.2007 року про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А», що підтверджує факт укладення між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 договору про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А», факт закріплення за ОСОБА_1 майнових прав на об`єкт інвестування: трикімнатну квартиру будівельний номер АДРЕСА_3 , та сплату 08.10.2007 року ОСОБА_1 остаточного внеску у розмірі 440 609,40 грн.; - квитанція №42 від 02.10.2007 року про внесення ОСОБА_1 суми 77 754,60 грн. до ФФБ згідно договору №КШ-1-160 про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» від 27.09.2007 року; - квитанція №6 від 08.10.2007 року про внесення ОСОБА_1 суми 440 609,40 грн. до ФФБ згідно договору №КШ-1-160 про участь у Фонді фінансування будівництва виду «А» від 27.09.2007 року; - договір №839/9/27-38/7-23 про відступлення майнових прав, укладений 08.10.2007 року між ОСОБА_1 (довіритель) та АКБ «Укрсоцбанк» (управитель), згідно якого управитель відступає на користь довірителя майнові права на об`єкт інвестування: трикімнатну квартиру будівельний АДРЕСА_6 (т.1 а.с. 96-98).

За змістом пункту 1.9. іпотечного договору №839/4/27/38/7-714 від 08.10.2007 року, що був укладений між АТ «Укрсоцбанк», в особі Азовсько-Донського відділення ХОФ АКБ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 , передбачено, що після завершення будівництва, оформлення та реєстрації права власності, збудована нерухомість продовжує бути предметом іпотеки. При цьому, нотаріус за повідомленням іпотекодержателя та за рахунок іпотекодавця реєструє обтяження іпотекою збудованої нерухомості, а сторони протягом трьох робочих днів укладають додаткову угоду цього договору, в якій змінюють опис предмета іпотеки: замість майнових прав - відповідне нерухоме майно із зазначенням його реєстраційних даних, оціночної вартості, із посиланням відповідний правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності іпотекодавця на це нерухоме майно, що повністю відповідає положенням статті 5 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим боргом та іпотечні сертифікати» та статті Закону України «Про нотаріат», у редакціях, які були чинними на час укладання вказаного іпотечного договору.

Зазначений іпотечний договір відповідно до чинного законодавства України був укладений за згодою дружини позивача ОСОБА_4 , що підтверджується заявою, на якій справжність її підпису засвідчена 08.10.2007 року ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, за реєстровим №1707 (т. 1 а.с. 51).

У даному випадку іпотекодавцем виступив не забудовник житла, а позичальник кредиту і особа, яка в силу статті 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції на час укладення договору застави) надала докази того, що нерухоме майно стане її власністю після укладення договору застави (іпотеки).

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є визнання недійсним іпотечного договору №839/4/27/38/7-714 від 08.10.2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк», в особі Азовсько-Донського відділення ХОФ АКБ «Укрсоцбанк», посвідченого Левковець О.Л., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1708; зобов`язати ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу, скасувати заборону відчуження майнових прав на об`єкт інвестування: квартиру будівельний номер АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 , зареєстровану в реєстрі за №1709, реєстраційний номер обтяження 5793760 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 5793869 від 08.10.2007 року, а також рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 43086415 від 19.09.2018 року).

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Акціонерне товариство «Альфа-Банк» змінило найменування на АТ «Сенс Банк», яке 30.11.2022 року внесено до вказаного реєстру.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволення позову і підстави для скасування судового рішення відсутні.

Підставами для визнання недійсним іпотечного договору №839/4/27/38/7-714 від 08.10.2007 року позивач зазначив те, що на момент його укладення майнові права на об`єкт незавершеного будівництва не могли бути предметом іпотеки, оскільки до прийняття об`єкта новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на незавершений будівництвом об`єкт нерухомості не виникає.

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції від 12.05.2006 року, яка була чинною на час укладення іпотечного договору) предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 , укладаючи 08.10.2007року іпотечний договір, надав нотаріусу усі необхідні документи, у тому числі, що підтверджують його право на набуття ним у власність у майбутньому спірної квартири, володіючи повним обсягом цивільної дієздатності, маючи вільне волевиявлення, ознайомився зі змістом правочину, отримав відповідну згоду своєї дружини, власноручно підписав іпотечний договір. При цьому, позивач був свідомий того, що предметом іпотечного договору є саме майнові права на спірну квартиру, отже, позивач передав в іпотеку саме майнові права на квартиру, що будується, і яка у майбутньому стане його власністю, що відповідає вимогам законодавства, діючого на час укладення іпотечного договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що є помилковим висновок суду першої інстанції про те, що дії позивача щодо оспорювання договору іпотеки через 13 років після його укладення є нічим іншим, як намагання позичальника уникнути належного виконання взятих на себе зобов`язань, оскільки судом встановлено, що рішеннями різних інстанцій у справах за 2009,2011 рік були встановлені судами відповідні фактичні обставини, то ці доводи не заслуговують на увагу та не впливають на законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції з вище вказаних підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що ні суд першої інстанції, ні відповідачі не надали відповіді, коли настане обумовлене право власності на нерухоме майно, яке виникло у 2013 році, коли виконані всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права, що суд не звернув увагу на суттєве порушення умов договору з боку управителя та забудовника АТ «Укрсоцбанк» або не вважає вказані порушення такими, що не порушують права ОСОБА_1 , чим припустився неповного з`сування обставин, то ці доводи також не заслуговують на увагу, судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини справи, спірним правовідносинам дана правильна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що АТ «Укрсоцбанк», порушуючи вимоги укладених договорів та обов`язки за ними, після введення об`єкта в експлуатацію не підписав акт прийому-передачі, закріпленого за ОСОБА_1 об`єкта інвестування квартири АДРЕСА_4 , що іпотечний договір від 08.10.2007 року передбачає усі дії іпотекодавця перед іпотекодержателем щодо перереєстрації предмету іпотеки, внесення змін, пов`язаних з можливими змінами у процесі будівництва характеристик нерухомості, зокрема, площі, планування приміщень тощо, то ці доводи не є підставою для скасування судового рішення, оскільки по справі вбачається, що позичальником не виконані умови кредитного договору, у зв`язку з чим приватним нотаріусом Левковець О.Л. накладена заборона відчуження майнових прав на об`єкт інвестування: спірну квартиру.

Доводи апеляційної скарги про те, що порушення АТ «Укрсоцбанк» вимог ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», тобто своєчасно не передані (надані) споживачу документи, які підтверджують виконання договору від 27.09.2007 року, порушують конституційні права позивача на отримання квартири, за які сплачено в повному обсязі, але право власності на квартиру не оформлене з вини АТ «Укрсоцбанк», то ці доводи не є підставою для скасування рішення суду з вище вказаних підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що на час укладання договору іпотеки від 08.10.2007 року іпотекодавець ОСОБА_1 не був власником об`єктів, що будуються, що Закон України «Про іпотеку», який є спеціальним для даних правовідносин, не містив визначення предмета іпотеки майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, зміст спірного договору іпотеки суперечить нормам чинного законодавства, яке діяло на час укладення договору, а саме статті 5 Закону України «Про іпотеку», за змістом якої іпотекодавець має бути носієм права власності або права господарського відання на майно, що передається в іпотеку, то ці доводи не узгоджуються з діючим на той час законодавством, а зазначене є особистим тлумаченням позивачем закону.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди сторони відповідача з висновками суду першої інстанції. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд у складі колегії суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 січня 2021 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2023 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов