ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м.Суми

Справа №591/931/23

Номер провадження 22-ц/816/477/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Холода Олега Анатолійовича

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 10 лютого 2023 року про відмову у видачі судового наказу, у складі судді Ніколаєнко О.О., постановлену м. Суми,

в с т а н о в и в:

07 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі до суду заяви і до повноліття дітей.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 лютого 2023 року у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Холод О.А., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду про відмову у видачі судового наказу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що приписами ч. 3 ст. 163 ЦПК України від заявника не вимагається подавати до суду примірник заяви про видачу судового наказу з відповідними додатками для боржника, передбачений цією статтею перелік документів, що додаються до заяви про видачу судового наказу є вичерпним і не передбачає подання до суду копії заяви про видачу судового наказу та копій всіх документів, що до неї додаються.

Категорично не погоджується з висновком суду першої інстанції про застосування ч. 3 ст. 169 ЦПК України у поєднанні з правилом ч. 2 ст. 169 ЦПК України щодо надсилання боржникові одночасно з копією судового наказу копії заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами. Доводить, що процесуальним законом саме на суд покладено обов`язок надсилати боржникові копію судового наказу одночасно з копією заяви про видачу судового наказу з доданими до неї документами, і цей обов`язок не може бути перекладено на заявника.

Зазначає, що у ст. 165 ЦПК України яка визначає підстави для відмови у видачі судового наказу відсутнє посилання на ч. 2 ст. 169 ЦПК України. Заперечує можливість застосування аналогії закону щодо норм процесуального права, а у випадку застосування вказує про обов`язковість обгрунтування таких дій в процесуальному акті.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

За п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала про відмову у видачі судового наказу (п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України), розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дітей заявником не додано копії такої заяви для боржника, що унеможливлює виконання судом вимог ст. 169 ЦПК України про направлення боржникові копії заяви стягувача про видачу судового наказу одночасно із копією судового наказу.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі до суду заяви і до повноліття дітей.

Як додатки до цієї заяви додані копії відповідних документів згідно з наведеним переліком, при цьому копія заяви про видачу судового наказу з доданими до неї документами суду не надавалася.

Відповідно до приписів ст. ст. 160, 161 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Отже, виходячи з аналізу п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, закон не вимагає від заявника надавати до заяви про видачу судового наказу її копії разом з доданими до неї документами.

Висновок суду в оскаржуваній ухвалі, що ненадання заявником копії заяви та додатків до неї унеможливлює виконання судом вимог ст. 169 ЦПК України, якою визначено, що після видачі судового наказу суд надсилає його копію боржникові одночасно з копією заяви стягувача про видачу судового наказу, не свідчить про те, що заявник не дотримався вимог ст. 163 ЦПК України, якою визначено вимоги щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу. Стаття 169 ЦПК України не покладає на стягувача обов`язку з надання копії заяви з додатками.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що подана ОСОБА_1 заява про видачу судового наказу відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України.

Враховуючи викладене, ухвалу про відмову у видачі судового наказу судом постановлено з порушенням норм процесуального права, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що відмовляючи за ст. 165 ЦПК України у видачі судового наказу, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Холода Олега Анатолійовича задовольнити.

Скасувати ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 10 лютого 2023 року про відмову у видачі судового наказу, а справу направити для продовження розгляду до Зарічного районного суду м. Суми.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: О. І. Собина

С. С. Ткачук