Справа № 727/93/20
Провадження № 2/727/303/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Дмитрюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», де третьою особою виступає ОСОБА_3 , про визнання права власності та витребування майна, -

В С Т А Н О В И В :

26.12.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , де третіми особами виступають Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк», ОСОБА_3 , про визнання права власності.

20.01.2023 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 уточнив заявлені позовні вимоги про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння до ОСОБА_2 , Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк», де третьою особою виступає ОСОБА_3 , спрямувавши до суду уточнену позовну заяву, відповідно до змісту якої представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 вказує, що 31.10.2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ «УКРІНБАНК», було укладено договір про надання споживчого кредиту №274.

Зазначає, що з метою забезпечення виконання позивачем умов договору кредиту від 31.10.2006 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «УКРІНБАНК» було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Голубничою О.В. за реєстровим номером 4979, відповідно до якого позивач ОСОБА_1 передав відповідачу ПАТ «УКРІНБАНК» в іпотеку належне позивачу на праві власності нерухоме майно, загальною площею 277,95 кв.м., а саме: нежитлову будівлю - оздоровчий комплекс з кафе-баром, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що позивач не мав можливості виконувати належним чином зобов`язання за договором кредиту, а тому з метою врегулювання погашення кредитної заборгованості між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «УКРІНБАНК» було погоджено наступні умови погашення грошових вимог за вказаним кредитним договором, а саме: між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «УКРІНБАНК» укладається договір про задоволення вимог заставодержателя, згідно якого право власності на нерухоме майно переходить від позивача ОСОБА_1 до ПАТ «УКРІНБАНК», а банк у свою чергу передає спірне нерухоме майно в оренду позивачу ОСОБА_1 .

При цьому, позивач у спірному нерухомому майні продовжує здійснювати господарську діяльність та сплачує комунальні платежі за користування нерухомим майном.

Крім цього, стверджує, що сторони узгодили, що між ними укладається попередній договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна з графіком сплати позивачем ОСОБА_1 грошових коштів, після виконання позивачем ОСОБА_1 умов якого, між сторонам мав бути укладений основний договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна.

Зазначає, що дані домовленості юридично оформлені рішеннями правління ПАТ «УКРІНБАНК» за №34 від 15.05.2012 року, за №137 від 25.09.2015 року та за №157 від 20.11.2015 року.

Стверджує, що на виконання досягнутих домовленостей сторонами 17.01.2012 року було укладено договір про задоволення вимог заставодержателя, згідно умов якого право власності на нерухоме майно було передано банку.

Вказує, що 02.02.2012 року Чернівецьким обласним комунальним бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності за спірним нерухомим майном за ПАТ «УКРІНБАНК» (реєстраційний номер 159599216, номер запису 1245/258/224 в книзі 166 (85 сторінка)) на нежитлову будівлю оздоровчого комплексу з кафе-баром, загальною площею 277,95 кв.м. ( АДРЕСА_1 ).

Стверджує, що 06.03.2012 року між сторонами було укладено договір оренди нежитлових приміщень.

Згідно з п.4.1 вказаного договору оренди термін оренди становить 3 роки з правом викупу позивачем ОСОБА_1 нерухомого майна, що передбачено п.11.2 цього договору.

Вказує, що в орендованих приміщеннях позивач ОСОБА_1 будучи учасником МКП "МЕДИТОН-2000" () здійснював підприємницьку діяльність оздоровчого комплексу з кафе-баром.

Зазначає, що на виконання зазначених вище домовленостей, зокрема, щодо придбання позивачем ОСОБА_1 нерухомого майна, ПАТ «УКРІНБАНК» згідно акту прийому-передачі приміщень було передано позивачу нерухоме майно.

Вказує, що згідно з протоколом №34 засідання правління ПАТ «УКРІНБАНК» від 15.05.2012 року, банком надано позивачу ОСОБА_1 дозвіл на реконструкцію даху та добудову приміщення з дозволом про подальший викуп приміщення.

Зазначає, що доказами виконання позивачем договору оренди свідчать укладений позивачем ОСОБА_1 договір на постачання природного газу №1768 від 03.05.2007 року, а також укладеними між ним та газовою службою додатковими угодами від 29.01.2009 року №12 та від 02.07.2012 року.

Вказує, що позивачем ОСОБА_1 та ВАТ ЕК «Ченівціобленерго» також було укладено договір №1820/3 на постачання електричної енергії з додатковими угодами.

Стверджує, що на виконання умов договору оренди позивачем ОСОБА_1 сплачувались грошові кошти за вказаним договором, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій.

Вказує, що зазначені обставини свідчать про постійне користування позивачем ОСОБА_1 нерухомим майном.

Зазначає, що рішенням правління ПАТ «УКРІНБАНК», оформленим протоколом №137 від 25.09.2015 року, - ПАТ «УКРІНБАНК» погоджено реалізацію нерухомого майна та встановлено графік сплати грошових коштів у розмірі 1615000,00 гривень.

Вказує, що 22.09.2015 року між сином позивача ОСОБА_3 та ПАТ «УКРІНБАНК» було укладено попередній договір відповідно, до якого не пізніше 22.11.2015 року сторони домовились укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна за ціною 1615000,00 грн., які за взаємною домовленістю повинні бути сплачені покупцем на рахунок продавця № НОМЕР_1 .

Стверджує, що сторони погодили укласти основний договір купівлі-продажу до 22.11.2015 року.

На виконання умов попереднього договору ОСОБА_1 провів оплату, а саме 22.09.2015 року на суму 715000,00 грн., 12.10.2015 року на суму 100000,00 грн., 22.10.2015 року на суму 100000,00 грн., 05.11.2015 року на суму 100000,00 грн., 11.11.2015 року на суму 5000,00 грн., 11.11.2015 року на суму 100000,00 грн.

Вказує, що всього позивачем перераховано на рахунок ПАТ «УКРІНБАНК» грошові кошти на загальну суму 1265000,00 гривень.

Зазначає, що згідно з рішенням правління ПАТ «УКРІНБАНК», оформленим протоколом №137 від 25.09.2015 року - ПАТ «УКРІНБАНК» зараховано за рахунок орендних платежів 150000,00 грн. Тобто, всього на виконання договору купівлі-продажу позивачем ОСОБА_1 було сплачено 1315000,00 гривень.

Вказує, що постановою правління НБУ №659/БТ від 01.10.2015 року ПАТ «УКРІНБАНК» було визнано проблемним строком на 180 календарних днів та введено обмеження щодо його діяльності, зокрема, щодо відчуження майна банку, у зв`язку із чим укладання основного договору купівлі-продажу стало неможливим.

Зазначає, що з метою укладення основного договору, після відновлення ліквідності ПАТ «УКРІНБАНК» та зняття обмежень НБУ - правлінням ПАТ «УКРІНБАНК» своїм рішенням №157 від 20.11.2015 року було внесено зміни щодо термінів повного розрахунку за попереднім договором - до 20.11.2017 року.

З дати укладання договору, тобто з 22.09.2015 року позивачем ОСОБА_1 було збільшено, за погодженням ПАТ «УКРІНБАНК», загальну площу з 277,95 кв.м. до 544,9 кв.м.

Стверджує, що під час виконання позивачем ОСОБА_1 умов попереднього договору, постановою Національного Банку України від 24.12.2015 року №934 було віднесено ПАТ «УКРІНБАНК» до категорії неплатоспроможних.

Вказує, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24.12.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ «УКРІНБАНК» та делеговано повноваження тимчасового адміністратора банку Білій І.В.

22.03.2016 року постановою Правління Національного Банку України №180 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УКРІНБАНК».

Вказує, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1709 від 22.03.2016 року запроваджено процедуру ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» та делеговано повноваження ліквідатора банку.

Зазначає, що рішенням виконавчої дирекції Фонду №622 від 21.03.2019 року «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень ліквідатора, - продовжений строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «Укрінбанк» на 1 (один) рік з 23.03.2019 року до 22.03.2020 року включно.

Стверджує, що з моменту запровадження процедури ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК», поточний рахунок банку № НОМЕР_1 не міг використовуватись у діяльності банку, зокрема, з метою зарахування коштів позивачем ОСОБА_1 на умовах попереднього договору.

Представник позивача вважає, що виконання умов попереднього договору у спосіб передбачений договором, а саме, шляхом сплати грошових коштів на рахунок банку № НОМЕР_1 , стало неможливим внаслідок дії правового механізму, передбаченого ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вказує, що 23.12.2015 року, 17.03.2016 року, 15.08.2016 року та 10.10.2017 року третя особа ОСОБА_3 звертався до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Білої І.В., правонаступником якої є ОСОБА_5 , з проханням повідомити реквізити на оплату коштів за попереднім договором, однак останні не повідомили письмово ОСОБА_3 про порядок та спосіб виконання попереднього договору.

Стверджує, що в усній розмові уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Біла І.В. повідомила третю особу ОСОБА_3 , що необхідно почекати. Реквізити для виконання умов попереднього договору будуть повідомлені додатково.

Таким чином,вказує, що власниками ПАТ «УКРІНБАНК» в порушення вимог Закону були ініційовані зміни в частині найменування, а саме: змінено найменування ПАТ «УКРІНБАНК» на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ» (ПАТ «УКРІНКОМ»).

Зазначає, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - ПАТ «УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ» (ідентифікаційний номер юридичної особи: 05839888) знаходиться за адресою: 93404, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, буд. 3-А (керівник установи Ільюченко А.М.).

Представник позивача вказує, що як реорганізація, так і ліквідація банку з ініціативи власників, а також внесення змін до статуту банку, відповідно до закону, можливі лише після надання на це згоди Національним банком України. При цьому, зважаючи на положення Закону України «Про банки і банківську діяльність», зокрема статтю 2 цього Закону передача, прийняття майна банку, його коштів, прав та обов`язків правонаступником - можлива внаслідок саме реорганізації банку, проведеної із дотриманням процедури, визначеної цим законом. Крім того, згідно зі статтею 46 Закону України «Про банки і банківську діяльність» правління банку зобов`язане протягом трьох робочих днів проінформувати Національний банк України про наступні свої дії: звільнення керівника (керівників) банку та про кандидатуру на призначення на цю посаду; зміну юридичної адреси і місцезнаходження банку та його відокремлених підрозділів; припинення банківської діяльності.

Враховуючи викладене, представник позивача вважає, що ПАТ «УКРІНКОМ» - не є правонаступником ПАТ «УКРІНБАНК».

Вказує, що факт відсутності переходу прав ПАТ «УКРІНБАНК» до ПАТ «УКРІНКОМ» встановлено рішеннями судів, що набрали законної сили та не підлягають доказуванню у даній справі в силу положень ст. 82 ЦПК України.

Зазначає, що з моменту перереєстрації ПАТ «УКРІНКОМ» не набула прав ПАТ «УКРІНБАНК», тобто не набула повної дієздатності та у порушення вимог ч.2 ст.203 ЦК України, не мала права через свої органи управління, в будь-який спосіб, вчиняти правочини щодо відчуження майна ПАТ «УКРІНБАНК».

В той же час, що у випадку ухилення однієї сторони правочину від його нотаріального посвідчення (за умови його повного чи часткового виконання, а також досягнення згоди між сторонами щодо істотних умов), ч. 2 ст. 220 ЦК України надає право іншій стороні на захист своїх порушених прав звернутися до суду з позовом про визнання такого правочину дійсним.

На основі викладеного, просить суд, визнати право власності на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю оздоровчого комплексу з кафе-баром, загальною площею 277,95 кв.м. ( АДРЕСА_1 ) за ОСОБА_1 ; витребувати у відповідачів ОСОБА_2 , Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» на користь ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю оздоровчого комплексу з кафе-баром, загальною площею 277,95 кв.м. ( АДРЕСА_1 ).

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.02.2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третіми особами виступають Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», ОСОБА_3 , про визнання права власності та призначено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.02.2020 року вимогу позивача про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на майно, а саме на: нежитлову будівлю оздоровчого комплексу з кафе-баром, загальною площею 277,95 кв.м. ( АДРЕСА_1 ).

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 07.05.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.02.2020 року про забезпечення позову залишено без змін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 липня 2020 року провадження у справі №727/93/20 провадження №2/727/441/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третіми особами виступають Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк», ОСОБА_3 про визнання права власності зупинено до ухвалення Шевченківським районним судом м.Чернівці рішення за результатами розгляду цивільної справи №727/9591/19 за позовом ПАТ «Український інноваційний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український інноваційний Банк» до ТОВ «Столицяінвест 2008», ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус КМНО Чуловський Володимир Анатолійович, реєстратор Жар Ілля Георгійович, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання правочинів недійсними, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15 листопада 2022 року у зв`язку з тим, що відпали підстави для зупинення провадження по справі - поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третіми особами виступають Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», ОСОБА_3 , про визнання права власності та призначено підготовчий розгляд по даній справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.02.2023 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», де третьою особою виступає ОСОБА_3 , про визнання права власності та витребування майна до судового розгляду по суті на 02 березня 2023 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14.03.2023 року в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Оберемко Р.А. про зупинення провадження у справі №727/93/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», де третьою особою виступає ОСОБА_3 , про визнання права власності та витребування майна до набрання законної сили судовим рішенням в справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, приватного нотаріуса Чуловського В.А. про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 25.07.2022 року №1682/7; про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 08.11.2017 року було відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 , в судове засідання призначене на 29.03.2023 року не з`явились, хоча повідомлялись судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, а тому суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

При цьому, в попередніх судових засіданнях позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 підтримали обставини зазначені в уточненій позовній заяві, просили суд задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 в судове засідання призначене на 29.03.2023 року не з`явилась, однак спрямувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в їх задоволенні. В попередніх судових засіданнях підтримала обставини зазначені у спрямованому до суду відзиві на позов та в письмових поясненнях.

Також, згідно зазначеного відзиву на позов та письмових пояснень, спрямованих до суду, представник відповідача вказує, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує того, що 22.09.2015 року між ПАТ «УКРІНБАНК» та ОСОБА_3 укладено попередній договір купівлі-продажу нежитлової будівлі - оздоровчого комплексу з кафе-баром, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею - 277,95 кв.м.

Зазначає, що станом на дату укладення між ПАТ «УКРІНБАНК» та ОСОБА_3 попереднього договору купівлі-продажу нежитлової будівлі - оздоровчий комплекс з кафе-баром, що знаходиться в АДРЕСА_2 , - ОСОБА_3 не мав жодного відношення до вказаної нежитлової будівлі, загальною площею - 277,95 кв.м.

Стверджує, що ОСОБА_3 в термін встановлений договором, тобто до 22 листопада 2015 року зобов`язання свої не виконав, кошти в розмірі 1615000 гривень на рахунок ПАТ «УКРІНБАНК» не перерахував. При цьому, основний договір купівлі-продажу на об`єкт нерухомості між сторонами не укладався. При цьому, пропозицій на укладення основного договору не направляла жодна із сторін договору, жодних нотаріально посвідчених змін до договору, як передбачено п. 5 Договору, сторонами не вносилося.

Вказує, що 21 листопада 2017 року на підставі акту приймання передачі нерухомого майна, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., саме ОСОБА_2 став власником нежитлової будівлі - оздоровчого комплексу з кафе-баром, загальною площею - 277, 95 кв.м. ( АДРЕСА_1 ).

Зазначає, що 24 листопада 2017 року реєстратором комунального підприємства «Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу» Жар І.Г. здійснена державна реєстрація права власності на нежитлову будівлю оздоровчого комплексу з кафе-баром, загальною площею - 277, 95 кв.м. ( АДРЕСА_1 ), на ім`я ОСОБА_2 згідно індексного номера 38373550, номер запису про право власності 23595750.

Вказує, що ОСОБА_2 будучи учасником товариства з обмеженою відповідальністю «Столицяінвест 2008», скористався своїм правом учасника товариства та заявив про вихід з ТОВ «Столицяінвест 2008» та в законний спосіб, в рахунок сформованої частки в статутному капіталі товариства в розмірі 99,00%, отримав розрахунок в натуральній формі, а саме - нежитлову будівлю - оздоровчий комплекс з кафе-баром, що знаходиться в АДРЕСА_2 , загальною площею - 277,95 кв.м., вартістю 2031600 гривень.

Зазначає, що до набуття ОСОБА_2 права приватної власності на нежитлову будівлю - оздоровчий комплекс з кафе-баром, що знаходиться в АДРЕСА_2 , загальною площею - 277,95 кв.м., вказане майно належало ТОВ «Столицяінвест 2008», на підставі акту прийомки - передачі нерухомого майна від 08 листопада 2017 року, який підписано між ПАТ «УКРІНКОМ» (з 13 липня 2016 року правонаступник ПАТ «УКРІНБАНК») та ТОВ «Столицяінвест 2008».

Стверджує, що під час підписання вказаного акту прийомки - передачі нерухомого майна від 08 листопада 2017 року, який зареєстровано в реєстрі за №26312 - 26313 та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., приватним нотаріусом було здійснено перевірку цивільної дієздатності юридичних осіб, а також повноважень Голови правління ПАТ «УКРІНКОМ», щодо підписання вказаного акту.

Вказує, що згідно попереднього договору купівлі-продажу, укладеного між ПАТ «УКРІНБАНК» та ОСОБА_3 , сторони зобов`язалися не пізніше 22 листопада 2015 року укласти основний договір купівлі-продажу нежитлової будівлі оздоровчого комплексу з кафе-баром, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею - 277,95 кв.м.

Однак, між ПАТ «УКРІНБАНК» та ОСОБА_1 так і не було укладено основного договору купівлі-продажу нежитлової будівлі оздоровчого комплексу з кафе-баром по АДРЕСА_2 , протягом строку, встановленого п.1 попереднього договору купівлі-продажу.

Вказує, що рішення правління ПАТ «УКРІНБАНК» від 20 листопада 2015 року №157 - не змінює умови вказаного попереднього договору.

Стверджує, що факт не укладення між сторонами основного договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна унеможливлює виникнення в ОСОБА_1 права власності на спірне нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю оздоровчого комплексу з кафе-баром по АДРЕСА_2 .

Вважає, що про передачу майна у власність ОСОБА_1 не свідчить і укладений між ПАТ «УКРІНБАНК» та ОСОБА_1 договір оренди нежитлової будівлі оздоровчого комплексу з кафе-баром ( АДРЕСА_2 ) від 06 березня 2012 року, а також і рішення правління ПАТ «УКРІНБАНК» від 15 травня 2012 року № 34 про надання дозволу ОСОБА_1 на добудову приміщення.

Представник відповідача вважає, що доводи позивача ОСОБА_1 відносно того, що ніби-то він користується земельною ділянкою згідно Державного акту №0594/15 від 17.07.2001 року, не заслуговують на увагу, оскільки користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0213, площею 0,0455 за адресою: АДРЕСА_1 на даний час є саме відповідач ОСОБА_2 .

Що стосується договорів на постачання електроенергії та постачання природного газу, то такі правовідносини також мали місце до набуття ОСОБА_2 права власності на спірне нерухоме майно.

???На основі викладеного, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Представник відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УКРІНБАНК» в судове засідання не з`явився, згідно спрямованого до суду письмового пояснення вказує, що позивач обґрунтовує позовні вимоги наявністю прав на розташоване на земельній ділянці нерухоме майно, яке він нібито набув на законних підставах внаслідок здійснення самочинного будівництва - добудови будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , однак зазначені доводи позивача, на думку представника відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки вони не відповідають вимогам чинного законодавства України.

Вказує, що визнання права власності на самочинне будівництво наразі є предметом самостійного позову, який розглядається у цивільній справі №761/1851/22.

Стверджує, що здійснення поліпшень будівлі за власний рахунок позивача ОСОБА_1 , з дозволу власника - не доведено позивачем.

Вказує, що добудова майна, поліпшення, добудова допоміжних приміщень, в принципі не є створенням нової речі, а тому із зазначених дій позивача не випливає право власності на спірне нерухоме майно.

Вважають, що позивач ніяким чином не набув жодних прав на спірне нерухоме майно, що розташоване на спірній земельній ділянці.

3 урахуванням викладеного, просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився хоча повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно оцінивши всі докази по справі, суд вважає, що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк», де третьою особою виступає ОСОБА_3 , про визнання права власності та витребування майна - слід відмовити, виходячи з наступного.

Так, Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 17.01.2012 року (т.1 а.с.30-31, т.1 а.с.74-76, т.1 а.с.132-134) ПАТ «Український інноваційний банк» став власником нежитлової будівлі оздоровчого комплексу з кафе-баром по АДРЕСА_1 , загальною площею 277,95 кв.м.

06.03.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Український інноваційний банк» укладено договір оренди нежитлового приміщення №б/н, а саме будівлі оздоровчого комплексу з кафе-баром, загальною площею 277,95 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.23-27).

Пунктом 4.1 договору оренди було погоджено строки оренди, зокрема: договір укладається строком на 1080 календарних днів з дати підписання. Кожна із сторін договору оренди може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць. Якщо орендар продовжує користуватись майном після закінчення строку договору оренди, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Крім цього, пунктом 4.2 вказаного договору оренди, передбачено право подальшого викупу орендарем орендованих приміщень, про що укладатиметься окремий договір купівлі-продажу за балансовою вартістю.

22 березня 2012 року ПАТ «Український інноваційний банк» (орендодавець) здав, а ОСОБА_1 (орендар) прийняв в оренду нежитлове приміщення оздоровчого комплексу з кафе баром загальною площею 277,95 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.32, т.1 а.с.71, т.1 а.с.129).

На виконання умов зазначеного договору оренди позивачем ОСОБА_1 сплачувались грошові кошти, що підтверджується спрямованими до суду прибутковими ордерами, а саме: від 12.12.2012 року на суму 5000,00 грн., 07.12.2012 року на суму 3000,00 грн., 02.10.2012 року на суму 6500,00 грн., 10.08.2012 року на суму 1500,00 грн., 03.08.2012 року на суму 6500,00 грн. та від 07.09.2012 року на суму 6000,00 грн., від 31.05.2012 року на суму 12468,30 грн., 10.05.2012 року на суму 3364,24 грн., 12.05.2012 року на суму 9100,00 грн., 14.03.2013 року на суму 6000,00 грн., 05.04.2013 року на суму 7000,00 грн., 20.02.2013 року на суму 6000,00 грн., 05.08.2013 року на суму 7000,00 грн., 12.04.2012 року на суму 3616,47 грн., 11.07.2012 року на суму 4000,00 грн., 13.05.2013 року на суму 7000,00 грн., 11.06.2013 року на суму 7000,00 грн. та 05.07.2013 року на суму 7000,00 гривень (т.1 а.с.91-99, т.1 а.с.149-157).

Згідно з копією витягу з протоколу №34 засідання Правління ПАТ «УКРІНБАНК» від 15.05.2012 року - Правління ПАТ «УКРІНБАНК» вирішили: надати дозвіл ОСОБА_1 , який орендує приміщення нежитлової будівлі - оздоровчого комплексу з кафе баром, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 277,95 кв.м., на реконструкцію даху та добудову приміщення з дозволом про подальший викуп приміщення (т.1 а.с.13, т.1 ст.64, т.1 ст.122).

17.09.2015 року рішенням Правління ПАТ «УКРІНБАНК», було погоджено реалізацію нежитлової будівлі оздоровчого комплексу з кафе-баром, загальною площею 277,95 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ПАТ «УКРІНБАНК» на підставі договору задоволення вимог іпотекодержателя від 17.01.2012 року №б/н, за ціною 1615000 гривень, в тому числі з ПДВ, що підлягає сплаті за наступним графіком: 715000,00 грн. в день укладення попереднього договору купівлі-продажу; 900000,00 грн. протягом 2-х місяців з моменту укладення попереднього договору купівлі продажу. Вказані обставини викладені у долученому позивачем до матеріалів справи Витягу з протоколу засідання Правління ПАТ «УКРІНБАНК» №131 від 17.09.2015 року (т.1 а.с.12, т.1 а.с. 65).

22.09.2015 року між ПАТ «УКРІНБАНК» та ОСОБА_3 укладено Попередній договір (т.1 а.с.29, т.1 а.с.77-78, т.1 а.с.135-136), відповідно до якого ПАТ «УКРІНБАНК» (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) домовились не пізніше 22.11.2015 року укласти договір купівлі-продажу нежитлової будівлі оздоровчого комплексу з кафе-баром, що знаходиться в АДРЕСА_1 , загальною площею 277,95 кв.м.; об`єкт відчужується за ціною 1615000 грн., які за взаємною домовленістю сторін повинні бути сплачені Покупцем на рахунок Продавця № НОМЕР_1 згідно з наступного графіку: в день підписання Попереднього договору 715000 грн. на доказ укладення та забезпечення виконання договору купівлі-продажу; протягом двох місяців з моменту укладання Попереднього договору 900000 грн. Основний договір, а саме: Договір купівлі-продажу спірної нежитлової будівлі оздоровчого комплексу з кафе-баром укладається Сторонами після повної сплати вартості об`єкту купівлі-продажу на визначених Попереднім договором умовах.

25.09.2015 року рішенням №137 Правління ПАТ «УКРІНБАНК» внесено зміни про терміни повного розрахунку за попереднім договором від 22.09.2015 року, а саме: в день підписання Попереднього договору 715000,00 грн. - на доказ укладання та забезпечення виконання договору купівлі продажу; зараховано сплачені (за період з 12.04.2012 року по 05.08.2013 року включно) кошти за оренду приміщення в рахунок оплати Попереднім договором, а саме кошти в сумі 150000,00 гривень; в день укладення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі - оздоровчого комплексу з кафе - баром, що знаходиться в АДРЕСА_1 , - сплатити решту суми в розмірі 750000,00 гривень (т.1 ст.14-15, т. 1 ст. 65-66, т. 1 ст. 123-124).

20.11.2015 року рішенням №157 Правління ПАТ «УКРІНБАНК» внесено зміни про терміни повного розрахунку за попереднім договором від 22.09.2015 року, а саме: покупцю ОСОБА_3 встановлено інший термін внесення другої частини оплати до 20.11.2017 року (т.1 ст.17, т.1 ст.67, т.1 ст.125).

Так, Згідно з частиною першою статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У частині першій статті 635 ЦК України визначено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Пунктом 1 попереднього договору передбачено, що за цим попереднім договором сторони зобов`язуються в строк не пізніше 22 листопада 2015 року укласти договір купівлі-продажу нежитлової будівлі оздоровчого комплексу з кафе-баром, що знаходиться у АДРЕСА_1 , загальною площею 277,95 кв.м., на умовах і в порядку встановлених цим договором.

Так, у пунктах 3.3, 3.4 попереднього договору від 22 вересня 2015 року, укладеного між ПАТ «УКРІНБАНК» і ОСОБА_3 , сторони погодили, що предмет договору відчужується за ціною 1615000,00 грн., які повинні бути сплачені покупцем відповідно до наступного графіка: у день підписання попереднього договору 715000,00 гривень і протягом двох місяців з моменту укладання попереднього договору 900000,00 грн. Основний договір купівлі-продажу нежитлової будівлі оздоровчого комплексу з кафе-баром, що знаходиться по АДРЕСА_1 укладається сторонами після повної сплати вартості об`єкту купівлі-продажу на визначених попереднім договором умовах.

При цьому, як вбачається з долучених позивачем до матеріалів справи копій квитанцій позивач ОСОБА_3 на виконання умов Договору від 22.09.2015 року провів оплату на зазначений у попередньому договорі рахунок ПАТ «УКРІНБАНК», а саме: 22.09.2015 року на суму 715000,00 грн., 12.10.2015 року на суму 100000,00 грн., 22.10.2015 року на суму 100000,00 грн., 05.11.2015 року на суму 100000,00 грн., 11.11.2015 року на суму 50000,00 грн., 11.11.2015 року на суму 100000,00 грн., а всього перераховано грошові кошти на загальну суму 1165000,00 грн., що підтверджується долученими позивачем ОСОБА_1 копіями квитанцій (т.1 а.с.16, т.1 а.с.20-22, т.1 а.с.68-70, т.1 а.с.126-128).

Разом з тим, дослідивши зазначений попередній договір від 22 вересня 2015 року та наявні в матеріалах справи копії квитанцій суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 , в передбачені вказаним договором строки (до 22 листопада 2015 року) не сплатив на рахунок ПАТ «УКРІНБАНК», передбачені договором грошові кошти в сумі 900000,00 грн., тобто позивачем ОСОБА_1 не було дотримано зобов`язання, що встановлено попереднім договором.

Так, згідно з частиною третьою статті 635 ЦК України зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Так, у строк, передбачений попереднім договором, а саме 22 листопада 2015 року, основний договір між сторонами укладено не було.

При цьому, зобов`язання, встановлене попереднім договором, припинилося з підстав, визначених частиною третьою статті 635 ЦК України.

З урахуванням вказаного, встановивши, що основний договір між сторонами протягом строку, встановленого попереднім договором, укладений не був, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 не набув права власності на спірну нежитлову будівлю - оздоровчий комплекс з кафе-баром, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 277,95 кв.м., оскільки основний договір купівлі продажу між сторонами так і не був укладений.

При цьому, посилання позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4 на те, що рішенням Правління ПАТ «УКРІНБАНК» від 25 вересня 2015 року №137 було встановлено новий термін внесення другої частини оплати, а саме у строк до 20 листопада 2017 року, тобто вказаним рішенням фактично сторонами було змінено передбачений попереднім договором строк укладення основного договору - є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Так частиною першою статті 654 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору вчиняється у такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

За змістом пункту 5 попереднього договору від 22 вересня 2015 року, укладеного між ОСОБА_3 і ПАТ «УКРІНБАНК», зміни до договору вносяться шляхом укладення додаткового договору з дотриманням вимог чинного законодавства, підписуються сторонами та посвідчуються нотаріально.

Таким чином, зміни до попереднього договору не можуть вноситися лише на підставі рішення однієї зі сторін правочину (рішенням Правління ПАТ «УКРІНБАНК» №157 від 20 листопада 2015 року), оскільки такі зміни вносяться за згодою обох сторін правочину шляхом укладення відповідної додаткової угоди у формі, в якій було укладено попередній договір. При цьому прийняття рішення про зміну термінів повного розрахунку не може автоматично змінювати умови попереднього договору про строк укладення основного договору, який визначено з посиланням на конкретну дату з використанням фрази «не пізніше», незважаючи й на вказівку в іншому пункті попереднього договору, що основний договір укладається після повної сплати вартості об`єкта купівлі-продажу.

Зазначені обставини встановлені також постановою Верховного Суду у справі № 727/3555/18 (провадження № 61-11589св19).

Крім цього, матеріали справи не містять доказів повної оплати ОСОБА_1 коштів зазначених в попередньому договорі в сумі 1615000,00 гривень, про що й зазнає сам представник позивача в поданому до суду позові в новій редакції.

Щодо посилань представника позивача на те, що ПАТ «УКРІНБАНК» був визнаний НБУ неплатоспроможним та відносно нього було розпочато процедуру ліквідації, що позбавило позивача можливості належним чином виконати передбачені попереднім договором зобов`язання щодо сплати решти суми передбаченої договором, то суд вважає таке твердження представника позивача безпідставним виходячи з наступного.

Так, зобов`язання за попереднім договором мало бути виконано третьою особою ОСОБА_3 в строк до 22 листопада 2015 року.

При цьому, ПАТ «УКРІНБАНК» був визнаний неплатоспроможним постановою НБУ №934 від 24.12.2015 року, а процедуру ліквідації банку було розпочато постановою НБУ №180 від 22.03.2016 року, тобто після 22.11.2015 року.

Також, представник позивача в позовній заяві вказує, що поточний рахунок банку № НОМЕР_1 був заблокований НБУ з моменту запровадження процедури ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК», тобто з 22.03.2016 року, тобто також після 22.11.2015 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зазначені обставини жодним чином не перешкоджали позивачу належним чином виконати зобов`язання, передбачене попереднім договором від 22 вересня 2015 року, спрямувавши на рахунок ПАТ «УКРІНБАНК» решту суми передбаченої попереднім договором.

При цьому, спрямування ОСОБА_3 листів від 23.12.2015 року Вих. №23/12-2015 (т.1 а.с.33, т.1 а.с.80), від 10.10.2017 року Вих.№10/10-2017 (т.1 а.с.34, т.1 а.с.81), від 15.08.2016 року Вих.№15/08-2016 (т.1 а.с.35), від 17.03.2016 року Вих.№17/03-2016 (т.1 а.с.36, т.1 а.с.79) на адресу ПАТ «УКРІНБАНК» з проханням повідомити реквізити на оплату коштів за попереднім договором, в даному випадку також не вказує на те, що ОСОБА_3 був позбавлений можливості виконати зобов`язання передбачене попереднім договором, оскільки таке листування здійснювалось ним вже після спливу строку, передбаченого вказаним договором, тобто після 22 листопада 2015 року.

При цьому посилання представника позивача на те, що ПАТ «УКРІНКОМ» не є правонаступником ПАТ «УКРІНБАНК», в даному конкретному випадку не має значення для вирішення справи по суті, оскільки зазначене жодним чином не породжує за позивачем ОСОБА_1 права власності на спірне нежитлове приміщення.

Крім цього, вказані обставини не входять до предмета доказування у цій справі та не можуть бути підставою для визнання за ОСОБА_1 права власності на спірне майно.

Щодо посилань позивача на здійснення ним реконструкції та добудови нежитлового приміщення оздоровчого комплексу з кафе-баром, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та збільшення загальної площі з 277,95 кв.м. до 544,9 кв.м., то суд зазначає наступне.

Представник позивача, вказуючи зазначені обставини щодо збільшення загальної площі спірної нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з 277,95 кв.м. до 544,9 кв.м., на підтвердження зазначених обставин не надав суду жодних належних доказів такої добудови (реконструкції).

При цьому, наявні в матеріалах справи довідка Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації №671 від 13.04.2018 року (т.1 а.с.37) та рішення Правління ПАТ «УКРІНКОМ» від 15.05.2012 року (т.1 а.с.13), якими надано дозвіл на таку реконструкцію та добудову, в свою чергу не свідчать про здійснення позивачем ОСОБА_1 такої добудови (реконструкції).

Крім цього, суд вважає слушними доводи представника відповідача - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УКРІНБАНК», відносно того, що визнання права власності на самочинне будівництво наразі є предметом самостійного позову, який розглядається у цивільній справі №761/1851/22, чого не заперечували в судовому засіданні самі сторони.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що в позовній вимозі позивача ОСОБА_1 , відповідно до якої останній просить суд визнати право власності на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю оздоровчого комплексу з кафе-баром, загальною площею 277,95 кв.м. ( АДРЕСА_1 ) за ОСОБА_1 слід відмовити.

Щодо позовної вимоги про витребування майна, то суд зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

При цьому, згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19) відповідно до статті 387 ЦК України та частини третьої статті 10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача, при цьому власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Разом з цим, суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов до висновку, що позивач ОСОБА_1 не набув права власності на спірненежитлове приміщення оздоровчого комплексу з кафе-баром, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з вищезазначених підстав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у позовній вимозі позивача ОСОБА_1 про витребування у відповідачів ОСОБА_2 , Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк» на користь ОСОБА_1 нерухомого майна, а саме: нежитлову будівлю оздоровчого комплексу з кафе-баром, загальною площею 277,95 кв.м. ( АДРЕСА_1 ) також слід відмовити.

Так, відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України).

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», де третьою особою виступає ОСОБА_3 , про визнання права власності та витребування майна слід відмовити.

При цьому, враховуючи те, що суд прийшов до виновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, то суд на підставі ст.158 ЦПК України, приходить до висновку щодо необхідності скасування заходів забезпечення позову, які були встановлені ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24 лютого 2020 року, а саме: скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту на нежитлову будівлю оздоровчого комплексу з кафе-баром, загальною площею 277,95 кв.м. ( АДРЕСА_1 ).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 141, 158, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», де третьою особою виступає ОСОБА_3 , про визнання права власності та витребування майна відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 лютого 2020 року, а саме: скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту на нежитлову будівлю оздоровчого комплексу з кафе-баром, загальною площею 277,95 кв.м. ( АДРЕСА_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 07 квітня 2023 року.

СУДДЯ: