Справа № 314/2769/20
Провадження № 2/314/42/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2023 року м.Вільнянськ

Справа № 314/2769/20;

провадження № 2/314/42/2023;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ;

- відповідач Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області;

- відповідач ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільнянськ в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування наказів,

за участю: представника позивача адвоката Ведмедовської Г.О.,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача адвоката Зіменко О.В.,

стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 24.06.2020 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування наказів.

В обґрунтування позову позивач вказує, що вона майже впродовж всього свого життя проживає селі Широке (Уральське) Вільнянського району Запорізької області (на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області).

13.07.2000 позивач отримала державний акт на право постійного користування землею на земельну ділянку площею 10,0 га, розташовану на території Максимівської сільської ради, з цільовим призначення - ведення сільського господарства.

21.01.2008 Вільнянська РДА видала позивачу розпорядження № 44 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність на території Максимівської сільської ради».

За користування вищевказаної земельної ділянки ФГ «Надія», зокрема, особисто позивач, сплачує податки, що підтверджується довідкою Вільнянського управління ГУ ДПС у Запорізькій області від 28.01.2020.

На початку 2020 року позивач вирішила скористатися наданим їй правом на отримання у власність земельної ділянки, якою вона користується та сплачує податки та згідно якої вона вже отримувала дозвіл на виготовлення проекту землеустрою.

Однак, посадові особи ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області повідомили позивачу про те, що у випадку, якщо вона наполягає на отриманні у власність вищевказаної земельної ділянки, то позивач має звернутися до них із проханням надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, оскільки раніше надане розпорядження Вільнянської РДА втратило чинність.

У зв`язку із чим 17.01.2020 позивач звернулася до ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області із заявою надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,00 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області.

До своєї заяви позивач додала копію свого паспорту та РНОКПП, графічний матеріал.

Разом з тим, по спливу місяця, відведеного чинним законодавством на прийняття Управлінням рішення щодо надання дозволу на розробку технічної документації, жодного листа-відповіді позивач так і не отримала.

Тоді 16.03.2020 за проханням позивача та неодноразовим зверненням до ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, був наданий наказ № 8-1317/15-20-СГ від 20.02.2020, яким було відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Максимівської сільської ради Вільняпського району Запорізької області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з підстав: «подані документи не відповідають ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України».

Вважаючи, вищевказану відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення незаконною, позивач звернулася з позовною заявою до Запорізького окружного адміністративного суду.

Проте, на початку квітня 2020 року, під час здійснення розгляду судом справи, позивач побачила в Публічній кадастровій карті України, що земельній ділянці, якою вона користуюся протягом 20 років, та бажає отримати у власність, присвоєний кадастровий номер :01:003:0087.

Тоді позивач відразу звернулася до ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області із заявою повідомити їй, коли та за яких обставин було присвоєно кадастровий номер :01:003:0087 земельній ділянці, яка перебуває в користуванні у позивача. У випадку наявності інших претендентів на отримання у власність вищевказаної земельної ділянки просила до набрання законної сили рішенням суду по справі за її позовом до ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії не чинити жодних дій у передані вищевказаної земельної ділянки таким особам. Проте жодної відповіді позивач так і не отримала.

Через декілька тижнів позивач на сайті Публічної кадастрової карти України побачила, що вищевказаній земельній ділянці змінено тип власності. Тобто раніше було зазначено, що дана земельна ділянка перебуває в державній власності, а тепер в приватній.

При цьому посадові особи, будучи добре обізнаними про те, що дана земельна ділянка згідно державного акту була передана позивачу в користування, а ФГ «Надія» справно сплачує податки, не вчинивши жодної дії щодо припинення надання їй в користування даної земельної ділянки, не повідомивши її та приховавши те, що є претенденти отримати спірну земельну ділянку у власність, безпідставно відмовили позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою та здійснили передачу земельної ділянки іншій особі.

Про наявність передання земельної ділянки у власність, якою позивач досить довгий час користувалася, іншій особі, вона дізналася від Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області після отримання від нього відзиву на позовну заяву.

У зв`язку із чим Запорізький окружний адміністративний суд виніс ухвалу про закриття провадження у справі та роз`яснив позивачу, що через набуття права власності на земельну ділянку іншою особою, вона має звернутися в порядку цивільного провадження (справа № 280/2311/20).

Згідно пункту б частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Заявлений позивачем розмір земельної ділянки - 2,00 га, відповідає нормам, подані документи за змістом та кількістю відповідають переліку, наведеному у статті 121 Земельного Кодексу України.

Позивач вважає, що Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області порушено вимоги чинного законодавства Земельного Кодексу України, оскільки такі дії відповідача, на її думку, спрямовані на перешкоджання реалізації її права на отриманні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Позивач звертає увагу суд на те, що під час розгляду її скарг ГУ Держгеокадастр у Запорізькій області витребував з Вільнянської РДА відносно даної земельної ділянки всі раніше прийняті рішення, за наслідком чого надав інформацію про те, що державний акт на право постійного користування позивачкою земельною ділянкою був скасований, та ГУ Держгеокадастр у Запорізькій області приховав факт отримання позивачкою розпорядження Вільнянської РДА від 21.01.2008 № 44 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність на території Максимівської сільської ради».

Тому у травні 2020 року позивач звернулася до Вільнянської РДА із проханням роз`яснити чи втратило чинність вищевказане розпорядження Вільнянської РДА, чи ні. Якщо так, то коли та за яких підстав. Проте, позивач отримала від Вільнянської РДА лист, в якому їй було роз`яснено, то вищевказане розпорядження є чинним, не визнано недійсним та не скасоване.

Крім того, Головним управлінням Держгеокадастру у Запорізькій області на виконання ухвали Запорізького окружного адміністративного суду про витребування документів, позивачу після ознайомлення із матеріалами справи, стало відомо, що 27.01.2020 до ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області звернувся ОСОБА_2 із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою. До свого клопотання ОСОБА_2 надав скриншот із Публічної кадастрової карти України та від руки вказав бажану земельну ділянку, якою позивач користується вже протягом 20 років та бажає оформити відповідно до чинного законодавства.

06.02.2020 ГУ Держгеокадастр у Запорізькій області видав ОСОБА_2 наказ № 8- 953/15-20-СГ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

01.04.2020 ГУ Держгеокадастр у Запорізькій області затвердив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства на території Макимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області за межами населеного пункту та передав у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :01:003:0087) для ведення особистого селянського господарства на території Макимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області за межами населеного пункту.

При цьому позивач зазначає, що вона звернулася до ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області із заявою 17.01.2020, а ОСОБА_2 - 27.01.2020, тобто пізніше за позивача. ОСОБА_1 як і ОСОБА_2 , до своєї заяви долучила скриншот Публічної кадастрової карти України із зображенням бажаної земельної ділянки.

Проте заява позивача розглядалася посадовими особами ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області більше місяця, а сам наказ вручений аж 16.03.2020, натомість заява ОСОБА_2 розглядалася тиждень.

При цьому за ідентичних документів позивач отримала від ГУ Держгсокаластру у Запорізькій області відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, а ОСОБА_2 - дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що наказ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 від 06.02.2020 та наказ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність від 01.04.2020 прийнято всупереч порядку черговості та з порушенням рівності перед законом, визначеним ст. 24 Конституції України та не відповідає критеріям, встановленим статтею 2 КАС України, а саме без дотримання принципу рівності не перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, а тому підлягає скасуванню.

Саме з даних обставин, з метою захисту своїх прав та інтересів позивач змушена звернутись за захистом своїх прав до суду.

Представник позивача адвокат Ведмедовська Г.О. у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити повному обсязі.

Представник відповідача ГУ Держгеокадасту у Запорізькій області Гурильов А.С., у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Зіменко О.В., у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 07.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, роз`яснення права сторін.

08.10.2020 від ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області до суду надійшло клопотання про закриття провадження в праві.

09.10.2020 від ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області до суду надійшов відзив на позовну заяву.

21.10.2020 від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив.

26.10.2020 від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Зіменко О.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву.

24.11.2020 від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 07.12.2020 за клопотанням представника позивача з ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області витребувано належним чином завірені копії документів.

20.01.2021 від ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області до суду надійшла відповідь на ухвалу суду від 07.12.2020.

Ухвалою суду від 05.05.2021 за клопотанням позивача з ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області витребувано належним чином завірені копії документів.

19.07.2021 від представника позивача до суду надійшло клопотання про витребування доказів по справі у ФОП ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 19.07.2021 з ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області та ФОП ОСОБА_4 витребувано документи.

19.07.2021 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду (оформлено протокольно).

28.07.2021 від ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області до суду надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 19.07.2021.

13.09.2021 від ФОП ОСОБА_4 до суду надійшли копії документів витребуваних ухвалою суду від 19.07.2021.

02.11.2022 від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення у справі.

07.02.2023 від представника позивача до суду надійшло клопотання про долучення доказів по справі.

29.03.2023 на електронну адресу, а 04.04.2023 безпосередньо до канцелярії суду від ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області надійшли належним чином завірені копії документів.

18.04.2023 від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Зіменко О.В. до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи судової практики.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилалася як на підставу своїх вимог, вислухавши учасників по справі, дослідивши докази, суд

встановив

згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За визначенням ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В судовому засіданні встановлено, що розпорядженням голови Вільнянської районної державної адміністрації від 20.04.2007 №271 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність та в оренду із земель СФГ «Надія»:

-Передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 7.6914 га;

-Надано в оренду земельну ділянку площею 2.3086 га на 10 років;

-Пунктом 7 вказаного розпорядження визнано таким, що втратив чинність державний акт на право постійного користування землею № 012407 виданий ОСОБА_1 для ведення сільського господарства на території Максимівської сільської ради.

У преамбулі вказаного розпорядження зазначено про те, що підставою його видання, стала заява голови СФГ «Надія» Кот Н.В. від 31.10.2006 №448.

Після скасування державного акту на право постійного користування землею на земельну ділянку площею 10,0га ОСОБА_1 та ОСОБА_5 звернулися до Вільнянської РДА про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на спірну земельну ділянку. У розпорядженні голови Вільнянської РДА від 21.01.2008 №44 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність на території Максимівської сільської ради» громадянам за списком: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , надано відповідний дозвіл стосовно земельних ділянок площею 1.1543 га кожному.

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась з заявою щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо спірної земельної ділянки не 17.01.2020р. (а.с. 19), а 21.01.2008 (а.с. 23, о.с. 24).

На виконання вказаного розпорядження від 21.01.2008 року №44, позивачем не надано, станом на час розгляду справи у суді, розроблений затверджений у встановленому законом порядку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1.1543 га на території Максимівської сільської ради, щодо підтвердження факту законного користування землею. Представник позивача зазначала в судовому засіданні, що позивач не мала можливості замовити проект землеустрою у зв`язку з відсутністю розпорядника земель запасу державної форми власності з 2008 по 2020р.р., що не відповідає дійсності.

Так, відповідно до ч.6-9 ст.118 Земельного кодексу України (в редакції від 01.01.2008) станом на час видання розпорядження від 21.01.2008 року №44, було передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року № 5245-VI, який набрав чинності з 1 січня 2013 року, внесено зміни до Земельного кодексу України та ст.122 Земельного кодексу України викладено в новій редакції.

Так, починаючи з 01.01.2013 року відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Указом Президента України від 9 грудня 2010 року № 1085/2010 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», серед іншого, постановлено утворити Державне агентство земельних ресурсів України, реорганізувавши Державний комітет України із земельних ресурсів.

Указом Президента України від 08.04.2011 № 445 «Про Державне агентство земельних ресурсів України» затверджено Положення про Державне агентство земельних ресурсів України.

Згідно пункту 2 зазначеного Указу Державне агентство земельних ресурсів України є правонаступником Державного комітету України із земельних ресурсів. Держземагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи (п. 7 Указу).

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2011 р. N 974 «Про утворення територіальних органів Державного агентства земельних ресурсів», серед іншого, постановлено утворити як юридичну особу публічного права Головне управління Держземагентства у Запорізькій області.

Пунктом 2 цієї ж постанови, серед іншого, передбачено реорганізувати управління Держкомзему у м. Запоріжжя Запорізькій області шляхом приєднання до новоутвореного Головного управління Держземагентства у Запорізькій області.

10.05.2012 р. Міністерством аграрної політики та продовольства України прийнято наказ № 258 «Про затвердження положень про територіальні органи Держземагентства».

Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління Держземагентства в області, затвердженого вищезазначеним наказом, Головне управління Держземагентства в області (далі - Головне управління) є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане. Аналогічна норма дублюється і в п. 1 положення про Головне управління Держземагентства у Запорізькій області (додається), затвердженого наказом Держземагентства України від 21.09.2012 №442.

Постановою Кабінету міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» постановлено утворити Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України шляхом перетворення.

Пунктом 5 згаданої постанови установлено, що центральні органивиконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральнихорганів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються.

Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру затверджено Постановою Кабінету міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 «Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру».

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 5 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 1.

Вказаний додаток, серед інших, містить територіальний орган Держгеокадастру, який утворюється, а саме Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Пунктом 2 цієї ж постанови Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру», серед іншого, передбачено реорганізувати Головне управління Держземагентства у Запорізькій області шляхом його приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (копія витягу додається) 05.06.2015 проведено державну реєстрацію юридичної особи - Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Відповідно до повідомлення Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 27.05.2016 № б/н, 27.05.2016 внесено запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - Головного управління Держземагентства у Запорізькій області.

Аналізуючи норми законодавства, суд приходить до висновку, що з 2008 по 2020р.р. позивач мала змогу реалізувати своє право відповідно до розпорядження від 21.01.2008 № 44.

В даному випадку, позивач ОСОБА_1 починаючи із 21.01.2008 року мала рівні права із відповідачем ОСОБА_2 , розробити проект землеустрою з відведення земельної ділянки у власність, подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримує право власності або користування на ділянку.

Тому у позивача ОСОБА_1 відсутні підстави вважати пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Наказом Головного управління Держгеокадатсру у Запорізькій області від 20.02.2020 №8-1317/15-20 СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» громадянці ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність розташованої на території Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2.0000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з таких підстав: подані документи не відповідають ч.6 ст.118 Земельного кодексу України.

Відмовляючи ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області зазначило в якості підстави невідповідність поданих документів ч.6 ст.118 Земельного кодексу України.

Щодо посилання позивача ОСОБА_1 на те що розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації від 21.08.2008 № 44 є обов`язковим для виконання та врахування Головним управлінням, суд вважає зазначити наступне.

За змістом вище вказане розпорядження не містить вказівок щодо вчинення або утримання від вчинення дій Головним управлінням.

Проте, п. 2 розпорядження від 21.08.2008 № 44 покладено обов`язок на громадян в чотирьохмісячний термін, з моменту прийняття даного розпорядження, виготовити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та подати його на затвердження до районної державної адміністрації.

Відповідно до п. 3 вищеназваного розпорядження громадянам забороняється приступати до використання вищезазначених земельних ділянок без встановлення їх меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на них, та державної реєстрації.

Ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття названого вище розпорядження) встановлює певну процедуру отримання у власність земельної ділянки.

Кінцевим етапом у названій процедурі, відповідно до вищезазначеної статті, є прийняття, зокрема, районною державною адміністрацією рішення про передачу у власність земельної ділянки (ч. 10 ст. 118 ЗК України).

Таким чином діючим земельним законодавством не передбачено повноважень повноважного розпорядника землі (органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування) встановлювати будь-який строк для виготовлення землевпорядної документації.

При цьому, у матеріалах справи міститься лист Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 11.12.2020 №2620/01-40 у якому зазначено про те, що у районній державній адміністрації відсутня інформація щодо звернень громадянки ОСОБА_1 , та/або ОСОБА_5 , стосовно змін до розпорядження від 21.01.2008 №44 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для передачі у власність на території Максимівської сільської ради».

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що з 2007 року постійно користується спірною земельною ділянкою, що передача її у власність іншій особі також порушило її право на користування.

Відповідно розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 21.01.2008 № 44 п. 3 передбачено, що «громадянам забороняється приступати до використання вищевказаних земельних ділянко без встановлення їх меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на них, та державної реєстрації », що цілком відповідає вимогам земельного законодавства як станом на час видання вказаного розпорядження так і до теперішнього часу.

Наявність як рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, так і самого проекту технічної документації земельних ділянок, які заявник бажає отримати у користування чи у власність, не є обставинами, з якими закон пов`язує набуття права на земельну ділянку, а є лише вчинення дій у майбутньому щодо затвердження землевпорядної документації для подальшої передачі у власність. Розробка проекту землеустрою не резервує певну земельну ділянку за особою, яка замовила такий проект.

Оскільки позивач, не оформив речові права на земельну ділянку, відповідно у позивача не виникло право користуватись земельною ділянкою.

Таким чином сам по собі факт користування спірною земельною ділянкою не є підставою для задоволення позову.

Позивач мала можливість як на укладення договору оренди земельної ділянки площею 2.3086 га рілля на території Максимівської сільської ради (пункти 3,4 розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації від 20.04.2007 №271) так і на виготовлення проекту землеустрою для отримання у власність земельної ділянки площею 1.1543 га на території Максимівської сільської ради (розпорядження Вільнянської районної державної адміністрації від 21.01.2008 №44), проте своїм правом ані на оформлення права користування, ані на оформлення права приватної власності не реалізувала (не скористалась).

Посилання представника позивача у судовому засіданні на наявність корупційних зв`язків та змови відповідача-2 ОСОБА_2 спільно із виконуючим начальника ГУ Держгеокадатсру у Запорізькій області Петром Присяжнюком, суд не бере до уваги, оскільки доказів порушення кримінальної справи та/або складення протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за будь-які корупційні дії, надання незаконних переваг, тощо, з даного приводу, ані позивачем ані представником надано не було.

Позивач ОСОБА_1 згідно із законом не була позбавлена можливості замовити та виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі їй у власність бажаної земельної ділянки і розпочати задовольняти своїх інтересів щодо набуття її у власність, проте починаючи із 21.01.2008 року зволікала із виготовленням землевпорядної документації.

Лише із виникненням конкуренції щодо отримання у власність спірної земельної ділянки, маючи у розпорядженні нереалізоване (невиконане) розпорядження голови Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області від 21.01.2008 №44 про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту землеустрою, звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду (справа 280/2311/20) із позовом до Головного управління Держгеокадатсру у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, та у подальшому до Вільнянського районного суду із позовом який розглядається за даною справою.

За вимогами ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За визначенням ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного суд вважає, що позивач та її представник, не створивши умови для своєчасного, всебічного та повного встановленню всіх обставин справи та не скориставшись своїми правами щодо надання суду переконливих доказів на обґрунтування позовних вимог, мають нести всі негативні наслідки не вчинення процесуальної дії, а саме не проведення експертизи, стосовно надання оцінки щодо землевпорядної документації стосовно поданих до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Кот Н.В. та ОСОБА_2 та не доведення своєї позиції по справі (яка перебуває на розгляді суду з 09.05.2023 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У світлі наведених вище міркувань суд приходить до висновку про необґрунтованість позову та відмову в його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-80, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

1.У задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування наказів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 07.06.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, , адреса: 69095, місто Запоріжжя, вулиця Українська, 50.

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

07.06.2023