ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/594/23 Справа № 202/7540/17 Суддя у 1-й інстанції - Кухтін Г. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Паромової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренко Р.О., Територіальний сервісний центр № 1241 Регіональний сервісний центр МВС в Дніпропетровській області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, поділ спільного набутого майна, визнання недійсним угод про відчуження майна, визнання права власності на майно.

У травні 2018 року, ОСОБА_2 уточнив свої позовні вимоги, зазначивши відповідачем ОСОБА_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю (т.1 а.с.90, 91).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2022 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю. В подальшому розглядати справу з урахуванням уточненої позовної заяви (т.3 а.с.95, 96).

В обґрунтовування уточнених позовних вимог позивач ОСОБА_2 посилався на те, що з 01 вересня 1999 року він з ОСОБА_1 почали проживати разом однією сім"єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, спочатку в орендованих квартирах, а згодом, придбали квартиру АДРЕСА_1 та інше майно. Все майно було придбано за спільні кошти та у кредит, який було виплачено спільними зусиллями. Факт спільного проживання, на думку позивача, можуть підтвердити медичні документи, які свідчать, що сторони тривалий час проходили лікування та обстеження у клініках репродуктивної медицини, свідки та фотосвітлини. Крім того, позивач зазначив, що відповідачем було відчужено без його згоди майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 , та транспортні засоби марки Mitsubishi Lancer та марки Mercedes-Benz Vito. На підставі викладеного ОСОБА_2 просив суд встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, ОСОБА_2 з ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004 по 22 квітня 2017 року включно; визнати спільною сумісною власністю нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_3 , а також транспортні засоби марки Mitsubishi Lancer та марки Mercedes-Benz Vito.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2022 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Встановлено факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 включно. Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 25,1 кв.м. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 960 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 920 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 08 серпня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08 серпня 2022 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

28 липня 2006 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 придбала у власність квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 25,1 кв.м., зареєстрованого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бандурою М.К., №2965 (т.1 а.с.11, 16).

05 червня 2012 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 придбала у власність квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 57,5 кв.м., житловою площею 37,3 кв.м. (т. 1 а.с. 13, 17).

05 травня 2017 року квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , на підставі договору дарування, подарувала ОСОБА_5 - своїй матері (т. 1 а.с. 17).

Звернувшись до суду із вказаними уточненими позовними вимогами, які розглядалися судом відповідно до ухвали суду від 23 червня 2022 року, позивач ОСОБА_2 зазначав про те, що він з ОСОБА_1 з 01 вересня 1999 року почали проживати разом однією сім"єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, спочатку в орендованих квартирах, а згодом, придбали квартиру АДРЕСА_3 , транспортні засоби марки Mitsubishi Lancer та марки Mercedes-Benz Vito. Проживали разом до 22 квітня 2017 року включно. Все майно було придбано за спільні кошти та у кредит, який було виплачено спільними зусиллями. Автомобілі були зареєстровані на ім"я відповідача, але були відчужені відповідачем без його згоди.

Позивач ОСОБА_2 із 28 грудня 2006 року зареєстрований у належній відповідачу ОСОБА_1 квартирі АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.8, 9).

Позивач надав суду копії виписок про перебування на лікуванні та обстеженні пацієнтів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за період з 2011 року по 2017 рік ТОВ "САНА-МЕД" Центру репродукції людини професора ОСОБА_6 (т.1 а.с.131-140).

Відповідно до медичних документів, наданих "Клініка репродуктивної медицини імені академіка В.І. Грищенка" 15 листопада 2016 року ОСОБА_2 , 1980 року народження, та ОСОБА_1 , 1979 року народження, підписали заяви щодо застосування допоміжних репродуктивних технологій з метою лікування безпліддя: запліднення з використанням яйцеклітин донора клініки, сперми чоловіка та укладено відповідний договір (т.1 а.с.143, 144, 146-148).

15 листопада 2016 року ОСОБА_2 , 1980 року народження, та ОСОБА_1 , 1979 року народження, надали згоду на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболювання (т.1 а.с. 145).

Згідно копії листа № 1012-к "Клініка репродуктивної медицини імені академіка В.І. Грищенка" ОСОБА_2 , 1980 року народження та ОСОБА_1 , 1979 року народження, з 02 жовтня 2015 року по 06 лютого 2017 року знаходились на обстеженні та лікуванні у "Клініка репродуктивної медицини імені академіка В.І. Грищенка" (т.1 а.с. 10).

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_5 - мати відповідача ОСОБА_1 , з 29 січня 2002 року здійснювала підприємницьку діяльність (т.1 а.с. 180, 181).

10 вересня 2008 ОСОБА_3 - батьку відповідача було виплачено одноразово допомогу як потерпілому на виробництві кошти у розмірі 38 820 грн. (т.1 а.с. 184).

Згідно довідки про нараховані страхові виплати ОСОБА_3 . Фондом соціального страхування України у Дніпропетровській області за період з червня 2008 року по січень 2018 загальна сума індексації, фіксованої індексації та щомісячних страхових виплат становить 240 635 грн. 04 коп. (т.1 а.с.185-188).

Відповідно до довідки ПАТ "Укрсиббанк" № 68-8-15-55 від 12 березня 2018 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір від 28 липня 2006 року сума кредиту 14 000 доларів США. Кредит було надано з цільовим призначенням: на придбання квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 190).

20 березня 2007 року відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір на придбання склопакетів, їх встановлення, а також надано докази купівлі побутової техніки, оплату комунальних послуг за адресою вказаної квартири (т. 1 а.с. 191-195, т.2 а.с.90-104).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції послався на їх доведеність та обґрунтованість в частині встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року до 22 квітня 2017 року включно та в частині визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 25,1 кв.м. та відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог за недоведеністю, однак погодитися з такими висновками суду неможливо в частині встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року до 22 квітня 2017 року включно та визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 , оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для часткового скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч. 4 ст. 3 СК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно із частиною першою статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі

№ 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що "згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України

від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки".

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що "вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)".

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

У справі встановлено, 28 липня 2006 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 придбала у власність квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 25,1 кв.м., зареєстрованого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бандурою М.К., №2965 (т.1 а.с.11, 16).

05 червня 2012 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 придбала у власність квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 57,5 кв.м., житловою площею 37,3 кв.м. (т. 1 а.с. 13, 17).

05 травня 2017 року квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , на підставі договору дарування, подарувала ОСОБА_5 - своїй матері (т. 1 а.с. 17).

Звернувшись до суду із вказаними уточненими позовними вимогами, які розглядалися судом відповідно до ухвали суду від 23 червня 2022 року, позивач ОСОБА_2 зазначав про те, що він з ОСОБА_1 з 01 вересня 1999 року почали проживати разом однією сім"єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, спочатку в орендованих квартирах, а згодом, придбали квартиру АДРЕСА_3 , транспортні засоби марки Mitsubishi Lancer та марки Mercedes-Benz Vito. Проживали разом до 22 квітня 2017 року включно. Все майно було придбано за спільні кошти та у кредит, який було виплачено спільними зусиллями. Автомобілі були зареєстровані на ім"я відповідача, але були відчужені відповідачем без його згоди (т.1 а.с.90, 91).

Місце проживання позивача ОСОБА_2 із 28 грудня 2006 року зареєстроване у належній відповідачу ОСОБА_1 квартирі АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.8, 9).

Місце проживання відповідача ОСОБА_1 теж зареєстроване у належній їй квартирі АДРЕСА_1 . У цій квартирі відповідач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає із її неповнолітньою дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.98, 99, 100).

Позивач, на підтвердження своїх вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини, його та ОСОБА_1 , без реєстрації шлюбу, надав суду копії виписок про перебування на лікуванні та обстеженні пацієнтів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за період з 2011 року по 2017 рік ТОВ "САНА-МЕД" Центру репродукції людини професора ОСОБА_6 . У вказаних виписках зазначено - подружжя ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (т.1 а.с.131-140).

Відповідно до медичних документів, наданих закладом "Клініка репродуктивної медицини імені академіка В.І. Грищенка" 15 листопада 2016 року ОСОБА_2 , 1980 року народження, та ОСОБА_1 , 1979 року народження, підписали заяви щодо застосування допоміжних репродуктивних технологій з метою лікування безпліддя: запліднення з використанням яйцеклітин донора клініки, сперми чоловіка та було укладено відповідний договір між закладом "Клініка репродуктивної медицини імені академіка В.І. Грищенка" та ОСОБА_2 , 1980 року народження, і ОСОБА_1 , 1979 року народження, як чоловіком та дружиною (т.1 а.с.143, 144, 146-148).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , 1980 року народження, та ОСОБА_1 , 1979 року народження, надали згоду на проведення діагностики, лікування та на проведення операції та знеболювання (т.1 а.с. 145).

Згідно копії листа № 1012-к "Клініка репродуктивної медицини імені академіка В.І. Грищенка" ОСОБА_2 , 1980 року народження та ОСОБА_1 , 1979 року народження, з 02 жовтня 2015 року по 06 лютого 2017 року знаходились на обстеженні та лікуванні у "Клініка репродуктивної медицини імені академіка В.І. Грищенка" (т.1 а.с. 10).

Встановлено, позивач із 28 грудня 2006 року зареєстрований у належній відповідачу ОСОБА_1 квартирі АДРЕСА_1 та вказану квартиру ОСОБА_1 придбала 28 липня 2006 року на підставі договору купівлі-продажу. Квартира придбана за 132 209 грн. (т.3 а.с.166)

Відповідно до довідки ПАТ "Укрсиббанк" № 57-1/13-13 від 19 грудня 2022 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір від 28 липня 2006 року на суму 14 000 доларів США. Кредит було надано з цільовим призначенням: на придбання квартири АДРЕСА_1 . Кредитний договір №0 від 28 липня 2006 року припинено у зв`язку із виконанням боржником ОСОБА_1 усіх зобов`язань належним чином, а саме: ОСОБА_1 повернено позику, що було надано з цільовим призначенням - кредит на придбання житла у сумі 14000 доларів США. Таким чином, договір про надання кредиту №0 від 28 липня 2006 року, згідно якого іпотечним майном є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_4 (вартість згідно договору: 132 240 грн.. Іпотекодавець: ОСОБА_1 . Договір поруки: поручитель ОСОБА_3 ) вважати таким, що припинив свою дію. Кредитні зобов`язання боржника виконані у повному обсязі. Кредит закритий 17 листопада 2006 року (т.3 а.с. 162).

Таким чином, встановлено на момент реєстрації позивача ОСОБА_2 у належній позивачу ОСОБА_1 квартирі - 28 грудня 2006 року, позивач ОСОБА_1 вже повністю сплатила кредит 17 листопада 2006 року, який, їй було надано ПАТ "Укрсиббанк", на придбання саме цієї квартири.

Посилання позивача ОСОБА_2 на те, що квартира АДРЕСА_1 була придбана також і за його особисті кошти, оскільки його батько ОСОБА_8 подарував йому 3000 доларів США, які були витрачені на придбання цієї квартири є необґрунтованими, оскільки будь-яких належних доказів на підтвердження отримання у дар грошових коштів у розмірі 3000 доларів США від свого батька на час придбання квартири, позивач суду не надав.

Позивач зазначав, що у період часу - з 01 січня 2004 року він із відповідачем проживали у різних орендованих квартирах, однак за якою адресою, у яких квартирах вони проживали, позивач суду доказів не надав. Позивач не надав доказів, чи дійсно витрачали спільні кошти з відповідачем на утримання такого житла, чи сплачувалися комунальні послуги, чи сплачувалися кошти за орендоване житло (договори оренди житла, чеки, квитанції), не надав довідок належних органів з місця проживання за цей період часу, не надав довідок житлових організацій про спільне проживання та ведення господарства із відповідачем за цей час.

З матеріалів справи вбачається позивач ОСОБА_2 07 грудня 2006 року був знятий з реєстраційного обліку Лозівським МРВ УМВС в Харківській області (т.1 а.с.8, 9).

Отже, належних доказів на підтвердження того, що сторони у справі проживали разом, як подружжя у період часу з 01 січня 2004 року до 27 грудня 2006 року суду не надано.

Посилання позивача на надані ним фото та пояснення свідків не є достатніми належними доказами на підтвердження проживання сторін однією сім"єю без реєстрації шлюбу у період часу з 01 січня 2004 року до 27 грудня 2006 року.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджується, суду не надано належних доказів на підтвердження того, що сторони дійсно проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу у період часу з 01 січня 2004 року до 27 грудня 2006 року, а тому у задоволенні вимог позивача про встановлення факту проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу у період часу з 01 січня 2004 року до 27 грудня 2006 року та у задоволенні позовних вимог позивача про визнання спільною сумісною власністю квартири АДРЕСА_1 повинно бути відмовлено у зв"язку із недоведеністю позовних вимог у цій частині.

Стосовно періоду часу з 28 грудня 2006 року до 22 квітня 2017 року слід зазначити, що за вказаний період часу матеріалами справи підтверджується те, що сторони проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу, оскільки відповідача 28 грудня 2006 року позивач зареєструвала у належній їй квартирі і вони проживали разом з цього часу.

Сторони тривалий час спільно разом проходили лікування та обстеження у ТОВ "САНА-МЕД" Центру репродукції людини професора ОСОБА_6 . У вказаних виписках зазначено - подружжя ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Відповідно до медичних документів, наданих закладом "Клініка репродуктивної медицини імені академіка В.І. Грищенка" сторони разом підписали заяви щодо застосування допоміжних репродуктивних технологій з метою лікування безпліддя: запліднення з використанням яйцеклітин донора клініки, сперми чоловіка та було укладено відповідний договір між закладом "Клініка репродуктивної медицини імені академіка В.І. Грищенка" та ОСОБА_2 , 1980 року народження, і ОСОБА_1 , 1979 року народження, як чоловіком та дружиною.

Посилання відповідача ОСОБА_1 на те, що у неї з позивачем були лише дружні відносини спростовується тим, що місце проживання позивача було зареєстровано у належній позивачу квартирі, вони разом дійсно проходили довготривале обстеження та лікування від безпліддя у клініках репродуктивної медицини та бажали народження спільної дитини.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 28 грудня 2006 року, з часу коли позивач був зареєстрований та почав проживати у належній відповідачу ОСОБА_1 квартирі, по 22 квітня 2017 року однією сім"єю без реєстрації шлюбу, як чоловік та жінка.

Стосовно позовних вимог позивача про визнання спільною сумісною власністю квартири АДРЕСА_2 слід зазначити, що 05 травня 2017 року, тобто до звернення позивача до суду з цими позовними вимогами, квартира АДРЕСА_2 була відчужена ОСОБА_1 на підставі договору дарування ОСОБА_5 - матері відповідача (т. 1 а.с. 17).

Таким чином на час звернення позивача до суду із позовними вимогами у цій справі - листопад 2017 року, відповідач ОСОБА_1 вже не була власником цієї квартири.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 65 СК України передбачено, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Враховуючи, що позивач, звернувшись до суду із уточненими позовними вимогами у травні 2018 року лише до відповідача - ОСОБА_1 , та які ухвалою суду від 23 червня 2022 року були прийняті до розгляду судом першої інстанції і в подальшому справа була розглянута з урахуванням цієї уточненої позовної заяви, що не заперечувалося позивачем ОСОБА_2 , в уточненій позовній заяві позивач із вимогою про недійсність укладеного правочину (договору дарування квартири АДРЕСА_2 ) не звертався, а також те, що на теперішній час власником спірної квартири вже не є відповідач ОСОБА_1 , тому суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позовної вимоги про визнання спільною сумісною власністю квартири АДРЕСА_2 (т.1 а.с.90, 91, т.3 а.с.95, 96).

Стосовно позовних вимог про визнання спільною сумісною власністю транспортних засобів марки Mitsubishi Lancer та Mercedes-Benz Vito суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог у цій частині, оскільки позивач зазначав, встановлено судом, та визнається сторонами у справі, що вказані транспортні засоби були відчужені відповідачем на користь інших осіб ще до звернення позивача до суду з цим позовом і на теперішній час за відповідачем вказані транспортні засоби не зареєстровані (т.1 а.с.3-7).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Доводи апеляційної скарги стосовно недоведеності факту проживання однією сім"єю сторін без реєстрації шлюбу у період часу з 28 грудня 2006 року до 22 квітня 2017 року спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2022 року скасувати частково в частині встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 , та ухвалити у цій частині нове рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю - скасувати в частині встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року до 22 квітня 2017 року включно та в частині визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 42,1 кв.м., житловою площею 25,1 кв.м.

Встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , без реєстрації шлюбу з 28 грудня 2006 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період часу з 01 січня 2004 року до 27 грудня 2006 року - відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 - відмовити.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова