Справа № 686/4639/23
Провадження № 2/686/2538/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Кошельник Ю.С.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Чуловського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_2 до АТ «Хмельницькобленерго» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до до АТ «Хмельницькобленерго» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, в обгрунтування якого вказав, що Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 вересня 2019 року у справі № 686/17335/18 встановлено, що розмір не отриманої позивачем орендної плати за період з 01 січня 2008 року по 30 червня 2012 року складає 1 783 702, 98 грн. та інфляційні втрати складають за цей період 187450,77 грн. При цьому суд вважав, що права позивача є порушеними безпідставним користування його майном відповідача з 01 січня 2008 року по 01 липня 2012 року, а позивач має право на стягнення з відповідача не отриманих доходів з урахуванням інфляційних втрат за цей період в загальній сумі 1971163,75 грн.

Як встановлено апеляційним судом позов ОСОБА_2 є обґрунтованим та він має на отримання доходів від використання його майна відповідачем без достатніх правових підстав. Проте, суд відмовив ОСОБА_2 у позові з підстав спливу строку позовної давності.

Предметом розгляду справи № 686/17335/18 є примусове стягнення з відповідача (АТ «Хмельницькобленерго») доходу, який відповідач отримав в результаті несплати орендної плати позивача за період з 01 січня 2008р. по 30 червня 2012 року. Відмова в примусовому стягнені, з підстав застосуванням строку позовної давності, навпаки свідчить про порушення об`єктивного права позивача на отримання доходу у вигляді орендної плати.

Вважає, що вказана постанова носить преюдиційний характер, нею беззаперечно встановлено, що Позивач має право на стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період невиплати вказаної грошової суми.

Листом АТ «Хмельницькобленерго» № 2021 - 0513 - 1005 від 01.03.2021р. вказує, що розрахунки між відповідачем та позивачем стосовно оренди підстанції відсутні, то б то зобов`язання не виконані.

За змістом ст. 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Отже, ЦК України сплив позовної давності окремою підставою для припинення зобов`язання не визнає. Виконання боржником зобов`язання після спливу позовної давності допускається та визнається таким, що має достатню правову підставу.

Навіть після спливу позовної давності боржник може добровільно виконати зобов`язання і таке виконання закон визнає правомірним, здійсненим за наявності достатньої правової підстави (ч. 1 ст. 267 ЦК України), установлюючи для особи, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, заборону вимагати повернення виконаного.

Сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 січня 2020 року у справі № 761/44698/16-ц.

Пункт 82 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 стосовно того, що позовна давність не припиняє існування цивільного права чи інтересу. Її сплив (за умови подання боржником у спорі заяви про її застосування) може бути лише перешкодою для захисту цього права та інтересу судом, якщо є підстави для задоволення відповідного позову.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 10.08.2022 року Справа № 686/13080/20 суд вирішив стягнути з Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» на його користь за період з 26 травня 2017 року до 25 травня 2020 року грошові кошти в розмірі 482869 гривень 03 копійки інфляційних втрат, 177565 гривень 85 копійок трьох процентів від простроченої суми, 5000 гривень моральної шкоди, а всього 665434 гривні 88 копійок за прострочення виконання вказаного вище грошового зобов`язання. Апеляційний суд в своїй постанові (яка набрала чинності та виконана Відповідачем) зробив правовий висновок, з яким погодився і відповідач: «Сплив позовної давності, у зв`язку з чим рішенням суду відмовлено в позові ОСОБА_2 про стягнення цих коштів, не припиняє зобов`язання АТ «Хмельницькобленерго» з їх повернення позивачеві.»

Таким чином, заборгованість Відповідача перед позивачем існує на момент подання позову, і розмір не отриманої позивачем орендної плати Станом на 1 липня 2012 року складає 1 971 163,75 грн.

24.11.2021 року, ОСОБА_2 надісланий до відповідача лист, з проханням ознайомитись та підписати Акт звіряння розрахунків з дебіторами та кредиторами (2 примірники), за яким відображена заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 1971163,75 грн.

Листом АТ «Хмельницькобленерго» № 02.12.2021 № 2021-0513-5430 відмовлено підписання відповідного акту, з мотивів того, що первинну заборгованість в розмірі 1 971 163,75 грн. Відповідач не визнає.

Листом АТ «Хмельницькобленерго» № 01.03.2021 № 2021-0513-1005 повідомило що не обліковує заборгованість в розмірі 1 971 163,75 грн. на відповідних бухгалтерських рахунках і відсутні відомості про оплату цієї суми ОСОБА_2 ..

Всі господарські операції повинні підтверджуватися первинними документами. До таких зокрема належать: видаткові накладні, рахунок фактура, товарно-транспортна накладна, акт виконаних робіт або акт прийманні виконаних робіт, акти приймання - передачі наданих послуг, банківські виписки, платіжні доручення, оборотно-сальдові відомості, касові ордери (прибутковий та видатковий), бухгалтерська довідка, судові рішення.

Саме вказані документи розкривають внутрішню суть господарської операції, її справжність, економічну вигоду, ділову мету. Якщо таких документів немає у матеріалах справи, то тоді неможливо підтвердити реальність та товарність спірної господарської операції.

Ще раз наголосимо: зобов`язання за судовими позовами слід визнавати та включати у витрати не тоді, коли підприємство погодилося їх сплатити, а тоді, коли ймовірність того, що в майбутньому їх доведеться сплатити, стає високою.

Таким чином, Відповідач, отримавши рішення суду, щодо наявності в нього зобов`язання мав облікувати заборгованість в розмірі 1971163,75 грн. на відповідних бухгалтерських рахунках, чого не зробив.

Також, у зв`язку із незаконними діями Відповідача було завдано непоправиму моральну шкоду, що полягає у сильних душевних стражданнях, які в подальшому проявилися на стані здоров`я Позивача, оскільки відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 Позивачу встановлена довічно друга група інвалідності. Після вищевказаного випадку, позивач перестав спокійно спати, оскільки у зв`язку із своїм вадами здоров`я він відчуває постійну тривогу, що Відповідачі користуючись положення монополіста може безкарно володіти чужим майном і він сам в силу суб`єктивних причин захистити себе не зможе.

Він дуже глибоко переживає завдання моральних страждань Відповідачем. Для поновлення нормального душевного стану йому потрібен час. До того ж, відмова Відповідача на пропозицію Позивача відобразити заборгованість у бухгалтерських регістрах та підписати акт звірки, призвела до необхідності додаткових витрат часу для захисту своїх інтересів. Йому потрібен час для поїздок в правоохоронні органи, з власників Відповідача, до суду. До негативних наслідків Позивач також відносить непередбачені витрати на паливо, яке було потрібно для поїздок з місця, де він мешкає. Уже понад 13 роки він нервує з приводу поновлення його порушеного права в результаті неправомірних дій Відповідача. Весь цей час, увагу забирають пошуки правди та справедливості.

Таким чином, розмір моральної шкоди складає 5000000 грн., який, на його погляд, буде достатнім для покриття тих моральних страждань, які він поніс в зв`язку протиправною бездіяльністю Відповідача.

З врахуванням наведеного позивач просить: визнати незаконними дії АТ «Хмельницькобленерго» (), що виразились в невідображені на бухгалтерських рахунках заборгованості перед позивачем ОСОБА_2 за не отриманої позивачем орендної плати станом на 1 липня 2012 року в розмірі 1971163,75 гри.; зобов`язати АТ «Хмельницькобленерго» () відобразити на бухгалтерських рахунках заборгованість перед позивачем ОСОБА_2 за не отриманої позивачем орендної плати станом на 1 липня 2012 року в розмірі 1971163,75 грн.; зобов`язати АТ «Хмельницькобленерго» () скласти з позивачем ОСОБА_2 акт звірки заборгованості за не отриманої позивачем орендної плати станом на 01 березня 2023 року та надіслати його на електрону адресу Позивача; стягнути з АТ «Хмельницькобленерго» () на користь ОСОБА_2 5 000 000.00 грн. моральної шкоди; судові витрати покласти на АТ «Хмельницькобленерго».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав зазначених у позовній заяві. Суду додатково пояснив, що кошти, які не оплатили позивачу є прибутком відповідача, тому вони зобов`язані його відобразити у бухгалтерському обліку. Невиконання зобов`язання та не відображення заборгованості відповідачем у бухгалтерському обліку спричиняє позивачу моральну шкоду.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію зазначену у відзиві, додатково пояснивши, що позивачем не зазначено, яке його право порушено веденням бухгалтерського обліку і фактично це є втручанням позивача в господарську діяльність товариства. Зобов`язання про яке зазначає позивач є натуральним, оскільки не підлягає судовому (примусовому) захисту.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Хмельницького апеляційного суду від 26.09.2019 року в справі № 686/17335/18 відмовлено в позові ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» про відшкодування доходів від безпідставно набутого майна. Згідно вказаної постанови "колегія суддів вважає, що права позивача безпідставним користування його майном відповідача з 1 січня 2008 року по 1 липня 2012 року були порушені і позивач має право на стягнення з відповідача неотриманих доходів з урахуванням інфляційних втрат за цей період в загальній сумі 1971163,75 грн., а висновки суду першої інстанції про недоведеність позову та відмови в позові з цих підстав є помилковими та не відповідають обставинам справи".

Однак як вбачається з матеріалів справи про порушення свого права, безпідставне користування відповідачем його майном ОСОБА_2 могло бути відомо та було відомо ще з 1 січня 2008 року і по 30 червня 2012 року, однак з позовом до суду він звернувся лише 1 серпня 2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності, передбаченого ст. 257 Цивільного кодексу України.

У письмовому відзиві на позов відповідач просив суд при вирішенні спору застосувати позовну давність."

З врахуванням наведеного апеляційний суд ухвалив про відмову в позові за спливом строків позовної давності звернення позивача до суду.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 10.08.2022 року в справі № 686/13080/20 позов ОСОБА_2 задоволено частково, та стягнуто з Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» на користь ОСОБА_2 482869 гривень 03 копійки інфляційних втрат, 177565гривень 85 копійок трьох процентів від простроченої суми, 5000 гривень моральної шкоди, а всього 665434 гривні 88 копійок.

У вказаній постанові Хмельницький апеляційний суд вказав, що як встановлено рішенням в іншій цивільній справі (ч. 4 ст. 82 ЦПК України), АТ «Хмельницькобленерго» набуло та зберегло у себе за рахунок ОСОБА_2 без достатньої правової підстави грошові кошти у виді орендної плати та інфляційних нарахувань. Станом на 1 липня 2012 року загальна сума боргу АТ«Хмельницькобленерго» перед ОСОБА_2 склала 1971153 грн. 75 коп. Цей борг не сплачений відповідачем до теперішнього часу.

Сплив позовної давності, у зв`язку з чим рішенням суду відмовлено в позові ОСОБА_2 про стягнення цих коштів, не припиняє зобов`язання АТ«Хмельницькобленерго» з їх повернення позивачеві.

АТ «Хмельницькобленерго» прострочило виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого з нього на користь ОСОБА_2 слід стягнути інфляційні нарахування та проценти від простроченої суми за період з 26 травня 2017 року до 25травня 2020 року (1096 днів).

Також у вказаній постанові апеляційний суд зазначив, що зібрані докази достовірно вказують на те, що АТ «Хмельницькобленерго» відмовляється повернути ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти, у зв`язку з чим позивач тривалий час не може користуватися своїм майном. Отже, внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 зазнав душевних страждань і має право на відшкодування моральної шкоди відповідно до статті 386 ЦК України.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом апеляційної інстанції враховано характер правопорушення, глибину душевних страждань ОСОБА_2 , зміну його способу життя та докладання ним додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права, вимоги розумності та справедливості. За таких обставин з АТ «Хмельницькобленерго» на користь ОСОБА_2 слід присудити відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Названа сума є належною компенсацією завданої ОСОБА_2 моральної шкоди, що сприятиме відновленню його порушених прав.

Згідно листа АТ «Хмельницькобленерго» від 01.03.2021 року № 2021-0513-1005, АТ «Хмельницькобленерго» заборгованість в сумі 1971153 грн. 75 коп. перед ОСОБА_2 на відповідних бухгалтерських рахунках не обліковується, відомості стосовно оренди підстанції, а також розрахунків щодо такої оренди з ОСОБА_2 відсутні.

Також листом від 02.12.2021 року №2021-0513-5430 АТ «Хмельницькобленерго» повідомило ОСОБА_2 на його лист від 24.11.2021 року, що зі змісту резолютивної частини Постанови Хмельницького апеляційного суду від 26.09.2019 року в справі № 686/17335/18 вбачається, що в позові ОСОБА_2 до АТ «Хмельницькобленерго» про відшкодування доходів від безпідставно набутого майна відмовлено. Відтак, вказана у листі постанова не встановлює для АТ «Хмельницькобленерго» будь-яких грошових зобов`язань перед ОСОБА_2 , а останнім не надано інших первинних бухгалтерських облікових документів, які б встановлювали таку заборгованість. Враховуючи викладене, а також заповнення Вами тієї частини Акту звіряння розрахунків з дебіторами та кредиторами від 01.10.2021 року, яка має заповнюватися Товариством, АТ «Хмельницькобленерго» відмовляє у задоволенні його прохання.

Вказані обставини підтверджуються: постановами Хмельницького апеляційного суду від 26.09.2019 року в справі № 686/17335/18, від 10.08.2022 року в справі № 686/13080/20; листами АТ «Хмельницькобленерго» від 01.03.2021 року № 2021-0513-1005, від 02.12.2021 року №2021-0513-5430.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням зазначених норм права на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч.ч.2-4 ст.8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно з дотриманням вимог цього Закону обирає форми його організації.

Відповідно до положень ч.ч.3, 5 ст.9 вказаного Закону України, права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18) зроблено висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту потрібно встановити, які саме права (правомірні інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного права чи неправомірність або неефективність вибраного позивачем способу захисту прав, які суд за результатами вирішення спору вважатиме порушеними, невизнаними або оспорюваними, є підставою для ухвалення судом рішення про відмову в позові.

Як зазначено вище, рішенням в іншій цивільній справі (ч. 4 ст. 82 ЦПК України) встановлено, що АТ «Хмельницькобленерго» набуло та зберегло у себе за рахунок ОСОБА_2 без достатньої правової підстави грошові кошти у виді орендної плати та інфляційних нарахувань. Станом на 1 липня 2012 року загальна сума боргу АТ«Хмельницькобленерго» перед ОСОБА_2 склала 1971153 грн. 75 коп. Цей борг не сплачений відповідачем до теперішнього часу.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26.09.2019 року в справі № 686/17335/18 відмовлено в позові ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» про відшкодування доходів від безпідставно набутого майна за спливом строків позовної давності.

При цьому позивачем необґрунтовано з посиланням на відповідні докази, яким чином відображення відповідачем на бухгалтерських рахунках заборгованості перед ним, поновить його порушене право на отримання грошових коштів у виді орендної плати та інфляційних нарахувань за період з 1 січня 2008 року по 1 липня 2012 року, враховуючи, що рішенням суду відмовлено у їх стягненні з відповідача (а також, враховуючи вищевикладені положення Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").Відповідно необґрунтовано позивачем і яким чином ( в який спосіб) бездіяльність відповідача щодо не обліку заборгованості позивача в бухгалтерському обліку, заподіяла йому моральну шкоду, та її розмір.

Отже, заявлені позивачем вимоги про визнання незаконними дії АТ «Хмельницькобленерго», що виразились в невідображені на бухгалтерських рахунках заборгованості перед позивачем ОСОБА_2 за не отриманої позивачем орендної плати станом на 1 липня 2012 року в розмірі 1 971 163,75 гри., зобов`язання відобразити на бухгалтерських рахунках вказану заборгованість та скласти з позивачем акт звірки заборгованості, є неефективним способом захисту. Оскільки, за встановлених судом обставин ефективним способом захисту порушених прав позивача є вимога про застосування наслідків прострочення виконання грошового зобов`язання, врегульованих чинним законодавством України. Таким способом захисту позивач скористався, та його вимоги були задоволені частково постановою Хмельницького апеляційного суду від 10.08.2022 року в справі № 686/13080/20, якою стягнуто з Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» на користь ОСОБА_2 482869 гривень 03 копійки інфляційних втрат, 177565гривень 85 копійок трьох процентів від простроченої суми, 5000 гривень моральної шкоди, а всього 665434 гривні 88 копійок.

Слід зазначити, що вказаною постановою суду було стягнуто з Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» на користь позивача і моральну шкоду внаслідок неповернення позивачу безпідставно набутих коштів, у зв`язку з чим він тривалий час не міг користуватись своїми коштами. А відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до АТ «Хмельницькобленерго» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 82, 141, 263 - 265 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 23, 509, 610, 611, 1167 ЦК України, Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до АТ «Хмельницькобленерго» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , житель: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: АТ «Хмельницькобленерго» (, адреса: 29016, м.Хмельницький, вул.Храновського, 11А).

Дата складання повного тексту рішення суду 23.06.2023 року.

Суддя: