Справа № 127/689/23
Провадження № 22-ц/801/1155/2023
Провадження № 22-ц/801/1156/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 рокуСправа № 127/689/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

учасники справи:

позивач (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою її представником адвокатом Мишковською Тетяною Миколаївною, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2023 року та на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2023 року, ухвалені у складі судді Іщук Т. П. в м. Вінниця, дата складання повного рішення 31 березня 2023 року, дата складення додаткового рішення відповідає даті його прийняття,

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у ОСОБА_3 від попереднього шлюбу з ОСОБА_3 є неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 жовтня 2017 року в цивільній справі №127/19891/17 з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожитого мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з подачі позовної заяви, а саме з 19 вересня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

На день подання позову у провадженні суду першої інстанції перебувала цивільна справа № 127/18204/22 за його позовною заявою до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, що визначений вищевказаним рішенням суду.

15 вересня 2018 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_2 , у шлюбі народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наразі в суді перебуває справа про розірвання шлюбу з позивачем. 09 серпня 2022 року Вінницьким міським судом Вінницької області був винесений судовий наказ, яким стягнуто з нього на користь відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожитого мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з подачі заяви, а саме з 29 липня 2022 року до досягнення дитиною повноліття. Не погоджуючись з цим судовим наказом, позивач подав до суду заяву про перегляд заяви за нововиявленими обставинами, однак постановою Вінницького апеляційного суду залишено без змін ухвалу суду першої інстанції, якою відмовлено йому в задоволені вищевказаної заяви та роз`яснено право звернутись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів.

Стягнення аліментів на двох дітей в розмірі по на кожного є надмірним тягарем для позивача він перебуває на військовій службі, отримав травму, потребує коштів на лікування. Він уже звернувся з позовною заявою про зменшення розмірів аліментів і до першої дружини ОСОБА_3 .

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2023 року позов задоволено: зменшено розмір аліментів, визначений судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 09 серпня 2022 року в справі №127/16321/22. Постановлено стягувати з позивача на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили цим рішенням, і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалено повернути до суду виконаний станом на день набрання законної сили цим рішенням судовий наказ Вінницького міського суду Вінницької області від 09 серпня 2022 року в справі №127/16321/22.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_1 зобов`язаний утримувати двох малолітніх дітей, що потребує додаткових фінансових витрат та впливає на його матеріальний стан. Також суд звернув увагу на обов`язок обох батьків утримувати дитину та їх високий майновий стан. Врахувавши особливості наказного провадження з урахування відсутності можливості у позивача заперечувати проти видання судового наказу, з урахуванням рівного права обох дітей на утримання дійшов висновку про задоволення позову.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 000,00 грн понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

Суд першої інстанції, постановляючи додаткове рішення, врахував заяву відповідачки про зменшення витрат на правничу допомогу, керувався критерієм розумності та принципом співмірності з урахуванням складності справи, часом, витраченим адвокатом на надання правничої допомоги, ринковими цінами такого виду адвокатських послуг.

З таким рішенням та додатковим рішенням не погодилася відповідачка ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, у якій зазначає, що позивач не надав доказів погіршення його матеріального стану, після винесення судового наказу на стягнення аліментів, зауважує, що після призначення аліментів у нього зросла заробітна плата, згідно наданих ним довідок про його грошове утримання. Тому ОСОБА_2 просила рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

З огляду на це, відповідач вважає, в суду були відповідні підстави для стягнення з неї понесених позивачем витрат на правничу допомогу, тому просить також скасувати і ухвалити судом додаткового рішення від 31 березня 2023 року.

09 травня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, у якому зазначає, що в апеляційній скарзі відсутні доводи незаконності і необґрунтованості оскаржуваних рішень. Звертає увагу, що у відповідності , ч. 7 ст. 170 ЦПК України у позивача було право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Наголошує, що судом першої інстанції встановлено усі підстави для зменшення розміру аліментів, тому вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає і просить залишити рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2023 року та додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2023 року без змін. Також у відзиві представник позивача зазначає про понесені витрати на правничу допомогу і просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмір 5 368,00 грн.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частинами 1, 2 статті 367ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

По справі встановлено наступні обставини:

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 березня 2017 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 15 серпня 2012 року (а. с. 24, т.1).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 жовтня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви, а саме 19 вересня 2017 року до досягнення дитиною повноліття (а. с. 25-28, т.1).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 14 липня 2020 року (а. с. 30, т.1).

Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 09 серпня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 29 липня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 39, т.1).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 листопада 2022 року (а. с. 40-44, т. 1), залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 28 грудня 2022 року (а. с. 45-51, т.1), відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу, виданого 09 серпня 2022 року, у зв`язку із нововиявленими обставинами.

05 квітня 2022 року ОСОБА_1 позичив грошові кошти в розмірі 4 000,00 доларів США згідно розписки від 05 квітня 2022 року(а. с. 32, т.1).

Згідно посвідчення про відрядження № НОМЕР_3 ОСОБА_1 був відряджений до Донецької та Луганської області з 12 травня 2022 року по 16 вересня 2022 року(а. с. 31, т.1).

За даними консультативного висновку спеціаліста від 06 вересня 2022 року КНП «Покровська міська лікарня» Покровської міської ради Донецької області ОСОБА_1 встановлений діагноз лівосторонній гострий посттравматичний перфоративний середній отит(а. с.38, т.1).

01 вересня 2022 року ОСОБА_1 поданий рапорт начальнику Фінансово-економічного управління СБУ про відрахування аліментів з 01 вересня 2022 року у розмірі 1/6 з його грошового забезпечення на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 31, т.1).

Згідно довідок Фінансово-економічного управління СБУ від 29 серпня 2022 року №21/2/2-511, від 15 листопада 2022 року №21/2/2-797, від 12 січня 2023 року №21/2/2-40 грошове забезпечення ОСОБА_1 за січень-липень 2022 року всього становить 182 752,65 грн; з 01 січня 2022 року по 31 жовтня 2022 року розмір основних та додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1 становить 515 153,10 грн, у грудні 2022 року - 56 277,83 грн.

Згідно довідок Фінансово-економічного управління СБУ від 15 листопада 2022 року №21/2/2-799, від 12 грудня 2022 року №21/2/2-892, від 12 січня 2023 року №21/2/2-41 на підставі рапорту ОСОБА_1 у період з січня по жовтень 2022 року з його грошового забезпечення утримано та перераховано аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вересень-жовтень 2022 року 9755,45 грн; в період з 01 вересня 2022 року по 30 листопада 2022 року в розмірі 13 274,89 грн, у грудні 2022 року - 5538,10 грн. При цьому, як слідує з листа вказаного органу від 12 грудня 2022 року №21/2/2-П-74/5 постановою про призупинення виконавчого провадження від 07 грудня 2022 року №69747896 зупинено судовий наказ №127/16321/22 від 09 серпня 2022 року, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області(а. с. 52-58, т.1).

В період з 01 січня 2022 року по 31 жовтня 2022 року згідно виконавчого листа від 05 червня 2018 року №55433077 з грошового забезпечення ОСОБА_1 утримано та перераховано 55 093,22 грн аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (довідка Фінансово-економічного управління СБУ від 15 листопада 2022 року №21/2/2-800) (а. с. 54, т.1).

Відповідач ОСОБА_2 проходить військову службу та згідно довідок Фінансово-економічного управління СБУ від 15 листопада 2022 року №21/2/2-798 та від 12 січня 2023 року №21/2/2-39 за період проходження військової служби з 01 січня 2022 року по 31 жовтня 2022 року розмір її основних та додаткових видів грошового забезпечення з липня по жовтень 2022 року становить 252 152,71 грн, у грудні 2022 року 53 866,63 грн(а. с. 55, 92 т.1).

Згідно довідок Фінансово-економічного управління СБУ від 12 січня 2023 року №21/2/2-43 та №21/2/2-44 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 додаткова винагорода, яка виплачується на період воєнного стану згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168: до 100000,00 грн за листопад і грудень 2022 року не нараховувалася та не виплачувалась, в сумі 30000,00 грн за листопад нарахована та виплачена в грудні 2022 року, за грудень буде нарахована та виплачена у січні 2023 року(а. с. 93 ,94 т.1).

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 лютого 2023 року у справі №127/18204/22(а. с. 8-12, т.12), яке набрало законної сили 11 березня 2023 року, зменшено розмір стягуваних на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 жовтня 2017 року в справі №127/19891/17 аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Між сторонами виник спір з приводу зміни розміру стягуваних аліментів на дитину.

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частини 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ(78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до норм ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов`язок є особистим, індивідуальним обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи. При цьому згідно з положеннями ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги пор те, що ОСОБА_2 у заяві про видачу судового наказу зазначала, що у ОСОБА_1 є дитина від іншого шлюбу, а відтак ця обставина не може слугувати підставою для зміни розміру присуджених аліментів, отже суд зазначає таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.161 СК України судовий наказ видається, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на одну дитину в розмірі 1/4 частини, на двох дітей 1/3, на трьох і більше 1/2 частини заробітку (доходу) платника аліментів.

В справі, що розглядається відповідач ОСОБА_2 бажаючи скористатися правом на отримання аліментів на сина ОСОБА_5 , скористалась правом звернення до суду із заявою про видачу судового наказу( п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України).

Зважаючи на імперативність приписів п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, особливість наказного провадження, зазначення заявником про наявність у боржника іншої дитини від першого шлюбу не може вплинути на визначений у судовому наказі розмір аліментів. Саме тому законодавець в ч. 7 ст. 170 ЦПК України передбачив, що у разі видачі судового наказу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, боржник має право звернутися до суду з проханням про зменшення розміру аліментів.

Звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів є особливою формою звернення до суду, при розгляді якої , з огляду на суть наказного провадження, боржник не може заперечувати чи надавати докази щодо розміру присуджених аліментів, а суд не може при визначенні розміру аліментів враховувати матеріальний стан боржника, наявність в нього утриманців, тощо, суд першої інстанції в справі , що розглядається правильно вказав, що він врахував наявність у позивача (боржника за наказним провадженням) іншого утриманця, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Суд першої інстанції вірно врахував обов`язок обох батьків утримувати дитину та їх майновий стан, що підтверджується довідками, які містяться в матеріалах справи.

Вірно суд взяв до уваги і ту обставину, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/18204/22 від 08.02.2023 року було зменшено розмір аліментів, які стягуються з позивача ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 1/6 від усіх видів його заробітку (справа №127/18204/22), а ОСОБА_2 , маючи процесуальний статус третьої особи у цій цивільній справі , погодилась з вказаним висновком суду та не оскаржувала його.

З огляду на обов`язок батьків утримувати дитину (ст. 180 СК України) позивач повинен надавати утримання як дитині від першого шлюбу, так і від другого, суд першої інстанції вірно констатував, що обоє дітей мають рівні права щодо належного рівня життя, достатнього для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, як того вимагає ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", та дійшов правильного висновку, що аліменти на сина ОСОБА_5 у визначеному судом розмірі 1/6 від доходу позивача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, є достатніми.

Отже, доводи апеляційної скарги, поданої представником ОСОБА_2 адвокатом Мишковською Т. М., не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи, вона не може бути задоволена, а тому рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2023 року слід залишити без змін як таке, що постановлене із дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі повного та всебічного встановлення обставин справи.

Стосовно доводів про незаконність додаткового рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2023 року, апеляційний суд вказує, що в апеляційній скарзі відсутні доводи на спростування висновку суду першої інстанції, відтак воно також підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга в цій частині - без задоволення.

згідно з п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах. За правилом п. 1 ч. 2 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення ст. 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій, з огляду на розмір аліментів становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).

Вирішуючи питання розподілу витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 610,4 грн (а. с. 187, т. 1) у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції та витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн. (а. с. 189а, т. 1) слід залишити за нею.

Вирішуючи питання щодо компенсації судових витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені позивачем у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції колегія суддів зазначає наступне.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач висуває вимогу про стягнення з ОСОБА_2 на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 368,00 грн. В матеріалах справи міститься свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 789 від 10.12.2012 року (а. с. 60, т. 1), довіреність № 2662 від 31.10.2022 року, що підтверджує повноваження адвоката Піпка А.М., який представляє інтереси ОСОБА_1 , до відзиву ним додано розрахунок часу, витраченого надання правничої допомоги (детальний опис робіт (наданих послуг) , виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги) (а. с. 17, т. 3); Акт приймання передачі наданих послуг (а.с. 18, т. 3) та квитанцію від 15.11.2022 року про сплату гонорару у сумі 5 000 грн (а.с. 63).

Відтак позивачем надано належні та допустимі докази понесених витрат на правничу допомогу.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із розміром таких витрат, який визначено позивачем та виснує, що заявлені витрати на правничу допомогу не відповідають складності справи, оскільки справа розглядалась судом за правилами письмового провадження, позивач та його представник участі у справі в суді апеляційної інстанції не приймали, складання відзиву на апеляційну скаргу не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика.

Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, те, що на утриманні відповідача перебуває малолітня дитина, що покладено на неї додаткове навантаження на її утримання та організацію життя, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 до 2 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану її представником адвокатом Мишковською Тетяною Миколаївною, залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2023 року та додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2023 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, залишити за нею.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 000 (дві тисячі) гривень витрат на правничу допомогу, понесених ним в суді апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_10 Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк