Справа № 157/1129/22 Головуючий у 1 інстанції: Тімонова В. М.
Провадження № 22-ц/802/361/23 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

секретар Ганжа М. І.,

з участю: заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

представника Міністерства оборони України - Шведи О. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , про встановлення факту спільного проживання за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі Міністерства оборони України на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2022 року,-

в с т а н о в и в:

У травні 2021 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків між ним та його батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог вказує, що 31.03.2022 в результаті осколкового поранення, виконуючи бойове завдання щодо захисту незалежності України в районі населеного пункту Червоне Вітовського району Миколаївської області, трагічно загинув його батько ОСОБА_3 , 1970 року народження. Звернувшись із відповідною заявою та пакетом документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України через ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання грошової допомоги у зв`язку зі смертю батька, комісією з питань виплати одноразової допомоги прийнято рішення про повернення його заяви на доопрацювання для надання додаткових доказів, зокрема судового рішення про встановлення факту його з батьком спільного проживання.

Встановлення вказаного факту має для нього юридичне значення, оскільки дає можливість отримати матеріальну допомогу як члена сім`ї загиблого. Іншого способу встановити такий факт немає.

Вказує, що після розлучення батько ОСОБА_3 поїхав жити у с. Карпилівка Камінь-Каширського району Волинської області, куди до нього через деякий час переїхав заявник, якому батько допомагав, матеріально підтримував його. Брат заявника після одруження поїхав жити в с. Бахів Ковельського району Волинської області, де й досі там проживає. Крім нього, у батька є брат ОСОБА_4 , з яким вони час від часу спілкувалися. Матір загиблого ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Факт його спільного з батьком проживання в с. Карпилівка, Камінь-Каширського району можуть підтвердити також свідки ОСОБА_7 його матір та ОСОБА_4 рідний брат батька.

Враховуючи наведене, з метою отримати матеріальну допомогу як члена сім`ї загиблого, просив суд встановити факт свого спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків його та його батька ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2022 року заяву задоволено.

Встановлено факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та його батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справ Міністерство оборони України , покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи просила оскаржуване рішення суду скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.

Зазначає, що метою звернення ОСОБА_2 до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, є отримання права заявника на виплату одноразової грошової допомоги на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому вказана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки в даному випадку вбачається спір про право.

Апелянт зауважує, що рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» приймає розпорядник бюджетних коштів, а саме Міністерство оборони України, яке повинно було бути залучене для участі у справі як заінтересована особа.

У відзиві на апеляційну скаргу заявник зазначає про відсутність у нього будь-якого спору з Міністерством.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, а провадження у справі закрити у зв`язку з таким.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Камені-Каширському Волинської області, що підтверджується копією його паспорта, свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 (а.с. 26), згідно з яким батьками заявника є ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

Батько заявника ОСОБА_3 , який був призваний 05.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_8 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 внаслідок осколкового поранення голови отриманого в результаті ворожого обстрілу під час виконання бойового завдання щодо захисту незалежності України в районі населеного пункту Червоне Вітовського району Миколаївської області та був похований ІНФОРМАЦІЯ_9 в м. Ковелі Волинської області братом ОСОБА_1 .

Вказане вище підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , лікарським свідоцтвом про смерть № 76 від 01.04.2022 , довідкою про причину смерті № 76 від 01.04.2022 , сповіщенням № 103 військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України від 01.04.2022 № 1439 , сповіщенням сім`ї № НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_10 від 11.04.2022 № 1363 , довідкою військової частини НОМЕР_3 від 14.04.2022 № 1845 та свідоцтвом про поховання .

Як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного Кодексу України № 0 від 06.04.2022, батьками ОСОБА_3 були ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які померли відповідно ІНФОРМАЦІЯ_11 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджено свідоцтвами про смерть серії НОМЕР_5 (а.с. 9), серії НОМЕР_6 .

Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 батьки заявника 18 травня 2004 року розірвали шлюб.

Брат заявника ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_2 .

Згідно з нотаріально засвідченими письмовими показами свідка ОСОБА_7 матері заявника (а, ОСОБА_3 дійсно проживав та вів спільне господарство разом зі своїм сином ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з нотаріально засвідченою заявою брата ОСОБА_3 . ОСОБА_4 , останні роки свого життя ОСОБА_3 дійсно проживав та вів спільне господарство разом зі своїм молодшим сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається із довідки Карасинського старостинського округу Сошичненської сільської ради Камінь-Каширського району від 27.07.2022 № 503 ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 , разом із сином ОСОБА_2 , який допомагав батькові у веденні особистого селянського господарства.

Задовольняючи заяву та встановлюючи факту суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт, що ОСОБА_2 спільно проживав та вів спільне господарство, а також мав взаємні права та обов`язки зі своїм батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , а факт, про встановлення якого просить заявник, має для заявника юридичне значення, оскільки пов`язаний із його правом на отримання одноразової грошової допомоги, яка передбачена Законом «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У справі № 287/167/18-ц, Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке:

«Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, зокрема, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто суддя повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито, - закриває провадження у ній».

За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Вимоги заявника у справі, що розглядається апеляційним судом, пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за ним певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою.

Із змісту поданої апеляційної скарги вбачається, що Міністерство Оборони України заперечує наявність у заявника підстав для підтвердження за ним певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням.

Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин,тому не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

З таких обставин аргументи апеляційної скарги про наявність підстав для залишення заяви ОСОБА_2 без розгляду є помилковими, оскільки залишення без розгляду заяви, поданої в порядку окремого провадження, не можуть бути задоволені, оскільки виходячи із положень частини шостої статті 294 ЦПК України, залишити без розгляду заяву, подану в порядку окремого провадження, у зв`язку з існуванням спору про право можливо виключно у тому разі, якщо виявлений спір про право належить вирішити саме в порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд, розглядаючи справу № 290/289/22-ц, де вимоги заявниці зводились до встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, з метою реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у постанові від 22 березня 2023 року зазначив, що «вимоги жінки про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з чоловіком, який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин необхідно закрити провадження у справі, оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.»

Аналогічні по суті висновки викладені у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 539/4118/1.

Правові висновки, висловлені Верховним Судом, є обов`язковими до застосування відповідно до приписів частин 5, 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частиною другою статті 377 ЦПК України, порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Ураховуючи викладене, рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області у даній справі необхідно скасувати, а провадження у справі закрити.

На виконання вимог частини першої статті 256 ЦПК України, апеляційний суд роз`яснює заявникові, що він має право звернутися з відповідним адміністративним позовом до Волинського окружного адміністративного Суду.

Керуючись статтями 367, 374, 377, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі Міністерства оборони України задовольнити частково.
Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2022 року скасувати.
Закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , про встановлення факту спільного проживання.
Роз`яснити ОСОБА_2 право звернення з позовом в порядку адміністративного судочинства до Волинського окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: