Справа № 162/669/22
Провадження № 2/162/21/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гладіч Н.І.,

за участю секретаря Пилипчук Р.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача

ОСОБА_2 адвоката Клубука О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Любешів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вироком Любешівського районного суду Волинської області від 26 травня 2022 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 150 (ста п`ятдесяти) годин.

Внаслідок протиправних дій відповідача їй було завдано згідно судово-медичного висновку експерта наступні тілесні ушкодження: забійна рана ділянки лівої брови; підшкірна гематома лівої параорбітальної ділянки; підшкірний крововилив спинки носу; закритий перелом кісток носу. Дані ушкодження завдали позивачу матеріальної шкоди в сумі 598 (п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 56 копійок, яку вона витратила за період лікування на придбання медикаментів, лікарських засобів та інших медичних призначень, що підтверджується відповідними квитанціями, які містяться в матеріалах справи.

Крім того, враховуючи тяжкість отриманих травм, обставини їх отримання та тривалість лікування, позивач зазнала моральні і фізичні, які оцінює в розмірі 10000 грн. моральної шкоди.

З врахуванням вищевикладеного, просить стягнути з відповідача на її користь 12598,56 грн. матеріальної шкоди, з яких: 598,56 грн. - витрат на лікування, 2000 грн. - витрат з оплати послуг адвоката та 10000 грн моральної шкоди.

Ухвалою суду від 28 листопада 2022 року було відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін по справі. Відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позов у встановлений законом строк.

Від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Клубука О.П. 19 грудня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що позовні вимоги заявлені ОСОБА_1 частково не підлягають до задоволення.

Від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, де зокрема позивач заначала, що її позовні вимоги слід задовольнити, оскільки у доданих нею доказах до позову наявні усі підстави для задоволення позовоних вимог щодо вішкодування на її користь з відповідача ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди у заявлені сумі 12598,56 грн. матеріальної шкоди, з яких: 598,56 грн. - витрат на лікування, 2000 грн. - витрат з оплати послуг адвоката та 10000 грн моральної шкоди.

Ухвалою суду від 04 січня 2023 року за клопотанням позивача було здійснено перехід зі спрощеного провадження в загальне провадження та призначено підготовче судове засідання в даній справі з викликом сторін.

Ухвалою суду від 24 січня 2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засідані позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги, наполягала на їх задоволені. Зауважила, що вона після нанесення їй відповідачем ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, зазнала матеріальної шкоди, яка полягала у придбанні різних медикаментів під час проходження лікування нею у медичному закладі. В свою чергу вказала, що одночасно їй було завдано моральної шкоди, оскільки тривалий час вона відчувала себе ненкомфортно, так як мала велику гематому на обличчі, не могла спілкуватись зі своєю дитиною, оскільки остання зі слів позивачки боялась до неї підходити.

Представник відповідача адвокат Клубук О.П. під час судового розгляду просив суд, повністю відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки, оскільки остання не надала жодних доказів що підтверджують завдану їй матеріальну та моральну шкоду.

Заслухавши доводи позивача та представника відповідача, дослідивши подані докази а також матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Мотиви суду щодо відшкодування матеріальної шкоди.

У відповідності з положеннями ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що їй були спричинені тілесні ушкодження і, у зв`язку з отриманими травмами, вона вимушена була тривалий час лікуватися та витрачала кошти на придбання ліків.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Отже, зі змісту цієї норми вбачається, що шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, складається з втраченого заробітку (доходу), додаткових витрат, викликаних необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Тобто будь-які витрати, які стягуються на користь потерпілого на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язані з лікуванням та заходами, спрямованими на відновлення здоров`я.

Факт ушкодження здоров`я позивача ОСОБА_1 та вина в цьому відповідача ОСОБА_2 підтверджена вироком Любешівського районного суду Волинської області від 26 травня 2022 року, відповідно до якого останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається із норм ст. ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як вбачається зі матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 на підтвердження своїх вимог до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди представлено: товарні чеки на придбання ліків і медичних препаратів на загальну суму 598 (п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 56 копійок

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд доходить висновку, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 598 (п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 56 копійок, а тому позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача 598 (п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 56 копійок матеріальної шкоди підлягає до задоволення.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд керується тим, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У частині третій статті 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Крім того, у пункті 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідача, який скоїв кримінальне правопорушення, позивач отримала ушкодження здоров`я, зверталася до медичного закладу та проходила лікування.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що діями відповідача позивачу була завдана моральна шкода, оскільки ситуація з її побиттям та наслідки цього стали для ОСОБА_1 психотравмуючими, завдали негативних переживань, тобто спричинили психологічні страждання (моральну шкоду).

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з наступного.

Внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем, позивач зазнала моральні страждання, спричинені фізичним болем та стражданнями, яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Кримінальне правопорушення, вчинене відповідачем призвело до моральних страждань позивача, які обумовлені фізичним болем, необхідністю докладати певний час і додаткові зусилля для організації свого життя.

З врахуванням наведеного, із засад розумності, виваженості та справедливості, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, характер винних дій відповідача, ступінь настання негативних явищ в житті позивача та тривалість строку порушення її законних прав, суд приходить висновку, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода, розмір якої суд оцінює у 5000 (п`ять тисяч) гривень, а тому позов у частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди підлягає до часткового задоволення.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивачем зазначено, що нею понесені витрати на оплату правової допомоги у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, на підтвердження надано договір про надання правничої допомоги від 23 листопада 2022 року, додаток 1 до Договору про надання правової допомоги від 23 листопада 2022 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 60 від 23 листопада 2022 року, акт наданих послуг від 23 листопада 2022 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення витрат на оплату правничої допомоги у сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок підлягають задоволенню повністю, так як заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 77, 81, 83, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , матеріальну шкоду у розмірі 598 (п`ятсот дев`яносто вісім) гривень 56 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , в дохід держави судовий збір у розмірі 744 (сімсот сорок чотири) гривні 30 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 07 квітня 2023 року.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник відповідача - адвокат Клубук Олександр Павлович, адреса: м. Луцьк, пр. Перемоги, 7/40, 43005.

Головуючий: Н.І. ГЛАДІЧ