Постанова

Іменем України

14 червня 2023 року

м. Київ

справа № 537/1366/19

провадження № 61-12449св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , фізична особа - підприємець ОСОБА_3 , Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Поркіна Лілія Олександрівна,

третя особа - ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 , Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Поркіної Лілії Олександрівни, за участю третьої особи - ОСОБА_4 , про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, рішення про державну реєстрацію права власності, скасування запису про право власності, визнання незаконними дій державного реєстратора прав на нерухоме майно, визнання майна об`єктами самочинного будівництва, усунення перешкод у користуванні об`єктами права власності шляхом знесення об`єктів самочинного будівництва, заборону вчинення дій

за касаційними скаргами ОСОБА_2 та фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на постанову Полтавського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року у складі колегії суддів: Карпушина Г. Л., Гальонкіна С. А., Кузнєцової О. Ю.

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконним і скасувати рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області від 10 лютого 2005 року № 46 «Про визнання права власності на гараж за гр. ОСОБА_2 на садибі по АДРЕСА_1 »;

визнати незаконним і скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу) з індексним номером 40583569 від 11 квітня 2018 року, скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 25676865 про право власності ОСОБА_2 на об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнати незаконними дії державного реєстратора Поркіної Л. О., які полягали у внесенні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про прибудову до гаража (тимчасову) під літерою «е1» як складову об`єкта нерухомого майна з реєстраційним № 104;

визнати гараж під літерою «Е» та прибудову до гаража (тимчасову) під літерою « е1 » на АДРЕСА_1 об`єктами самочинного будівництва;

усунути перешкоди у користуванні належними на праві власності житловим будинком з господарськими будівлями на АДРЕСА_2 , а також земельною ділянкою, кадастровий номер :09:003:1068, за цією ж адресою шляхом знесення за рахунок ОСОБА_2 гаража під літерою «Е» та прибудови до гаража (тимчасової) під літерою «е1», які знаходяться за цією адресою на земельній ділянці з кадастровим номером :09:003:0123;

заборонити фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3 ) провадити господарську діяльність із технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 передавати у користування іншим особам земельну ділянку (її частину), кадастровий номер :09:003:0123, для провадження господарської діяльності з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області рішенням від 15 березня 2021 року позов задовольнив.

Визнав незаконним і скасував рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області від 10 лютого 2005 року № 46 «Про визнання права власності на гараж за гр. ОСОБА_2 на садибі по АДРЕСА_1 ».

Визнав незаконним і скасував рішення від 11 квітня 2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу) з індексним номером 40583569, скасував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 25676865 про право власності ОСОБА_2 на об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнав незаконними дії державного реєстратора Поркіної Л. О., які полягали у внесенні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про прибудову до гаража (тимчасову) під літерою «е1» як складову об`єкта нерухомого майна з реєстраційним № 104.

Визнав гараж під літерою «Е» та прибудову до гаража (тимчасову) під літерою «е1», які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 об`єктами самочинного будівництва.

Усунув ОСОБА_1 перешкоди у користуванні належними йому на праві власності житловим будинком з господарськими будівлями на АДРЕСА_2 , а також земельною ділянкою, кадастровий номер :09:003:1068, шляхом зобов`язання ОСОБА_2 знести за свій рахунок гараж під літерою «Е» та прибудови до гаража (тимчасової) під літерою « е1 », які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, що має кадастровий номер :09:003:0123.

Заборонив ФОП ОСОБА_3 провадити господарську діяльність із технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонив ОСОБА_2 передавати у користування іншим особам земельну ділянку (її частину), кадастровий номер :09:003:0123, для провадження господарської діяльності з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів.

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області додатковим рішенням від 04 червня 2021 року стягнув з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області пропорційно розміру задоволених позовних вимог судові витрати в сумі 1 009,20 грн з кожного на користь ОСОБА_1 .

Апеляційний суд розглядав справу неодноразово.

Так, Полтавський апеляційний суд постановою від 16 вересня 2021 року рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 березня 2021 року та додаткове рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 червня 2021 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовив.

Верховний Суд постановою від 11 серпня 2022 року касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 задовольнив частково.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року в частині вирішення позовних вимог про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, рішення про державну реєстрацію права власності, скасування запису про право власності, визнання майна об`єктами самочинного будівництва, усунення перешкод у користуванні об`єктами права власності шляхом знесення об`єктів самочинного будівництва скасував, справу в цій частині направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Мотивувальну частину постанови Полтавського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року в частині вирішення позовних вимог про визнання незаконними дій державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Поркіної Л. О. та заборону ФОП ОСОБА_3 провадити господарську діяльність із технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів змінив, виклавши їх в редакції цієї постанови, а в решті постанову Полтавського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року в цій частині залишив без змін.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 16 вересня 2021 року в частині вирішення позовних вимог про заборону ОСОБА_2 передавати у користування іншим особам земельну ділянку (її частину) для провадження господарської діяльності з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів залишив без змін.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Полтавський апеляційний суд останньою постановою від 15 листопада 2022 року апеляційні скарги ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 березня 2021 року залишив без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 березня 2021 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, рішення про державну реєстрацію права власності, скасування запису про право власності, визнання майна об`єктами самочинного будівництва, усунення перешкод у користуванні об`єктами права власності шляхом знесення об`єктів самочинного будівництва залишив без змін.

Судове рішення апеляційний суд мотивував тим, що в оскаржуваній частині висновки місцевого суду по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст касаційних скарг та їх узагальнені аргументи, позиції інших учасників справи

У грудні 2022 року ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 подали до Верховного Суду касаційні скарги, в яких, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Підставою касаційного оскарження зазначили пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку), а також пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (судове рішення оскаржене з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу).

Касаційні скарги мотивовані тим, що апеляційний суд не встановив, чи порушені права, свободи або інтереси позивача та у чому полягає таке порушення прав. Зокрема, суд не надав належної оцінки доказам, які були подані державному реєстратору для реєстрації майна в реєстрі речових прав.

Також скарга містить доводи про порушення апеляційним судом норм процесуального права, а саме порушення вимог закону при розгляді клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, клопотання про відкладення розгляду справи, а також розглянув справу під час повітряної тривоги.

У березні 2023 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу ФОП ОСОБА_3 , в якому просив залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

У березні 2023 року державний реєстратор Поркіна Л. О.подала письмові пояснення на касаційну скаргу.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ФОП ОСОБА_3 .

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 23 березня 2023 року суддею-доповідачем визначено Зайцева А. Ю.

05 квітня 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи

Вирішуючи питання про можливість розгляду за відсутності учасників справи, апеляційний суд встановив такі обставини.

Судову справу в апеляційному суді було призначено до розгляду на 15 листопада 2022 року о 13 год 40 хв.

15 листопада 2022 року на адресу апеляційного суду від ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 та його представника адвоката Кучука А. О. надійшли клопотання, в яких вони просили забезпечити їх участь у розгляді справи, призначеної на 15 листопада 2022 року, в режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду з Автозаводським районним судом м. Кременчука або Крюківським районним судом м. Кременчука. Клопотання мотивоване тим, що на всій території України введено воєнний стан, та у зв`язку з постійними ракетними атаками російської федерації існують ризики загрози їхньому життю і здоров`ю.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з абзацом другим частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши аргументи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення касаційних скарг, виходячи з такого.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Згідно з частиною третьою статті 2 ЦПК України основними принципами цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін.

Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку (частина п`ята статті 4 ЦПК України).

Заявники у касаційних скаргах зазначили, що 15 листопада 2022 року о 12 год 33 хв у Полтавській області було оголошено повітряну тривогу, і на час початку судового засідання у цій справі (13 год 40 хв) вона тривала. Тобто колегія суддів провела судове засідання під час повітряної тривоги, нехтуючи ризиками втрати свого життя та інших учасників справи не переміщуючись до укриття.

Оцінюючи зазначені доводи, Верховний Суд враховує, що указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

З початку повномасштабної військової агресії населені пункти України систематично зазнають ракетних ударів, а в прифронтових містах і селах - бомбардувань, артилерійських і мінометних обстрілів.

Оповіщення про загрозу або виникнення таких надзвичайних ситуацій здійснюється через системи оповіщення різних рівнів, електронні комунікаційні мережі загального користування тощо, відповідно до статті 30 Кодексу цивільного захисту України, Положення про організацію оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій та організації зв`язку у сфері цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2017 року № 733, зокрема шляхом уривчастого звукового попереджувального сигналу «Увага всім» та трансляції відповідного повідомлення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайної ситуації (далі - сигнал «Повітряна тривога»).

Чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту. Зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05 серпня 2022 року № 23).

Відповідно до наведених норм суди запровадили локальні заходи (план, порядок дій, розпорядження) щодо інформування про сигнал «Повітряна тривога» та реагування задля збереження життя і здоров`я суддів, працівників апарату та відвідувачів суду, зокрема для їх негайного переміщення до укриття.

Ураховуючи наведене, вирішуючи питання про наявність підстав для відкладення розгляду справи, у якій на початок судового засідання оголошено сигнал «повітряна тривога», суд має керуватися пріоритетом збереження життя і здоров`я людини, а обов`язком суду є сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, зокрема на участь у судовому розгляді, та виходити з того, що відсутній учасник справи не з`явився в судове засідання з об`єктивних і поважних причин, якщо немає клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Обставини оголошення сигналу «Повітряна тривога» у певному регіоні необхідно вважати загальновідомими, тобто такими, що не потребують доказування, а неявка у судове засідання учасників справи може бути спричинена такою надзвичайною ситуацією, яка об`єктивно унеможливлює завчасне подання клопотання про відкладення розгляду справи з цих причин.

Отже, у визначений ухвалою Полтавського апеляційного суду час розгляду справи (15 листопада 2022 року о 13 год 40 хв) тривала повітряна тривога, сигнал про яку оголошено о 12 год 33 хв, а про відбій повітряної тривоги - о 18 год 18 хв, тобто після закінчення робочого часу.

За таких обставин, незважаючи на належне повідомлення відповідачів про дату, час і місце судового засідання, водночас ураховуючи наявність у сторін об`єктивних і поважних причин, з яких вони не змогли з`явитися до суду, так само, як і подати клопотання про відкладення судового розгляду з цих причин, тобто за надзвичайної ситуації, Верховний Суд погоджується з доводами касаційних скарг про те, що, розглядаючи справу під час повітряної тривоги, апеляційний суд мав вирішити питання про відкладення розгляду справи, застосувавши відповідні процесуальні норми крізь призму загальних засад цивільного судочинства, дотримання гарантій прав особи на участь у розгляді її справи, а також обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У пункті 1 статті 6 Конвенції гарантується процесуальна справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення ЄСПЛ від 06 липня 2010 року у справі «Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece», заява № 54111/07).

Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді заслухані, тобто належним чином вивчені судом (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах «Дюлоранс проти Франції», «Донадзе проти Грузії»).

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Ван де Гурк проти Нідерландів»).

Ураховуючи викладене, Верховний Суд вважає передчасним завершення апеляційного перегляду справи за відсутності представників сторін, які мали об`єктивні перешкоди для явки в судове засідання через оголошення сигналу «повітряна тривога», що свідчить про неналежне виконання апеляційним судом обов`язків із забезпечення всебічності, повноти і справедливості судового розгляду.

Крім того, як встановив апеляційний суд, від ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 та його представника адвоката Кучука А. О. надійшли заяви, в яких вони просили забезпечити їх участь у розгляді справи, призначеної на 15 листопада 2022 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з Автозаводським районним судом м. Кременчука або Крюківським районним судом м. Кременчука.

Відмовляючи в задоволенні зазначених клопотань, колегія суддів виходила з того, що вони надійшли на адресу суду лише 15 листопада 2022 року, тобто поза межами строку, визначеного статтею 123 ЦПК України - не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання.

Зазначені висновки є помилковими, оскільки, як видно зі змісту вказаних заяв, вони подані через відділення поштового зв`язку 01 листопада 2022 року. З роздруківок трекінгу поштових відправлень з вебсайту АТ «Укрпошта» відомо, що рекомендовані листи № 728 та № 710 вручені 08 листопада 2022 року. Водночас з незрозумілих причин вони зареєстровані в апеляційному суді лише 15 листопада 2022 року.

Отже безпідставним є висновок апеляційного суду про те, що заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції були подані поза межами строку, визначеного статтею 123 ЦПК України.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що встановлені обставини обмеження права сторін на участь в апеляційному перегляді цієї справи є достатньою підставою для скасування постанови апеляційного суду.

З урахуванням того, що при розгляді встановлено підставу, яка зумовлює скасування оскаржуваної постанови, суд касаційної інстанції не аналізує інших підстав відкриття касаційного провадження.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої, частини четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про направлення справи на новий розгляд до апеляційного суду.

Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог матеріального і процесуального права, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне і справедливе судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_2 та фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 15 листопада 2022 року скасувати, справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська
Судді: А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко В. М. Коротун
М. Ю. Тітов