КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 522/1320/23
Провадження № 2-во/947/135/23
УХВАЛА

26.06.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі головуючого судді Калініченко Л.В. розглянувши справу за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Київського районного суду міста Одеси від 12.05.2023 року по цивільній справі №522/1320/23 за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Одеської міської ради, Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2023 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Київського районного суду міста Одеси від 12.05.2023 року по цивільній справі №522/1320/23 за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Одеської міської ради, Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі, про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявниця просить суд вірно вказати по тексту рішення суду дату видачі свідоцтва про право власності за № НОМЕР_1 , а саме: «27.09.1993 року», зазначити помилково зазначеного: «27.08.1993 року».

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

У відповідності до вимог ст. 269 ЦПК України, питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Судом було ухвалено провести розгляд заяви заявниці в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі.

Розглядаючи заявлену вимогу, судом встановлено наступне.

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа окремого провадження за №522/1320/23 за зверненням ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Одеської міської ради, Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі, про встановлення факту, що має юридичне значення.

У відповідності до прохальної частини заяви, заявницею ОСОБА_1 заявлено вимогу про встановлення факту належності ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло, видане Управлінням Чорноморського морського пароплавства від 27.08.1993 року за №457, право власності за яким зареєстроване в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації від 11.10.1993 року в реєстровій книзі 38 пр. на стор. 134 за №88, видане на ім`я ОСОБА_2 .

За наслідком розгляду справи, 12.05.2023 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким заяву ОСОБА_1 - задоволено. Встановлено юридичний факт, що свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , видане Управлінням Чорноморського морського пароплавства 27.08.1993 року та зареєстроване в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації від 11.10.1993 року в реєстровій книзі 38 пр. на стор. 134 за №88 на ім`я ОСОБА_2 , належить ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно зі ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або описками, що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, а лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Помилки можуть бути виправлені в ухвалі або в рішенні суду не залежно від того чи набрало воно законної сили і чи воно виконане.

Зазначений правовий висновок відповідає висновкам Верховного Суду викладеним в постанові від 21 липня 2020 року по справі №521/1074/17.

Відповідно до абзацу першого пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

Приймаючи зазначені положення та встановлені обставини справи, судом встановлено, що судом під час ухвалення рішення суду від 12.05.2023 року за наслідком розгляду справи №522/1320/23, у резолютивній частині рішення суду зазначено дату видачі свідоцтва про право власності за № НОМЕР_1 , якою є: «27.08.1993р.», у чіткій відповідності до викладених і заявлених заявником вимог у поданій до суду заяві, що жодним чином не свідчить про допущення судом технічної, граматичної чи арифметичної помилки.

Також, чітке визначення заявлених ОСОБА_1 вимог, судом вказане у першому абзаці описової частини рішення суду, що відповідає заявленим вимогам.

Одночасно, судом враховується позиція Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі № 6-788цс16 від 22.02.2017), у відповідності до якої, суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, якихвін сам припустився.

Отже, судом під час ухвалення рішення суду від 12.05.2023 року по справі не було допущено власних помилок.

Оглядаючи матеріали справи №522/1320/23 судом також встановлено, що рішення суду від 12.05.2023 року безпосередньо ухвалено на підставі наданої оцінки поданих заявником доказів по справі, зокрема на підставі наданої до заяви копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого 27 вересня 1993 року Управлінням Чорноморського морського пароплавства на підставі розпорядження від 27 вересня 1993 року за №457, про що в свою чергу судом встановлено в мотивувальній частині рішення суду.

На підставі вищевикладеного вбачається, що вказане судове рішення від 12.05.2023 року ухвалено на підставі наданої оцінки наявним в матеріалах справи доказів та в межах заявлених заявником вимог, що не свідчить про наявність допущеної саме судом описки в ухваленому рішенні за наслідком розгляд справи №522/1320/23.

При цьому, судом враховується, що будь-яких заяв про внесення змін до предмету заяви чи її уточнення, заявником під час розгляду справи №522/1320/23 не подавалося, за наслідком чого вбачається, що судом вірно вказані дані щодо предмету заяви у рішенні суду від 12.05.2023 року.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 статті 264 ЦПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Статтею 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

За наявності вказаних вище обставин, внесення інших даних в рішення суду від 12.05.2023 року, про які зазначає заявниця у поданій заяві про виправлення описки, означає зміну судового рішення та вихід за межі заявлених вимог, що є недопустимим та не відповідає статті 13, 264, 269 ЦПК України та Конституції України,

У відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд, переглядаючи справу № 922/1424/14, прийняв постанову від 8 квітня 2020 року в якій дійшов таких висновків: «Резолютивна частина постанови апеляційного господарського суду, щодо внесення виправлень в якій позивач звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про виправлення описки, не містить тих описок, про які вказувалося в заяві позивача, оскільки, як вбачається з тексту прохальної частини позовної заяви та тексту додаткової угоди, яку викладено судом апеляційної інстанції в постанові від 15 грудня 2014 року, вони є ідентичними, тобто текст спірної додаткової угоди, викладений судом апеляційної інстанції у своїй постанові, та текст додаткової угоди, який зазначено позивачем у прохальній частині позову, за винятком тієї частини угоди, в якій суд виправив описку за власною ініціативою, повністю збігаються, у зв`язку з чим у суду апеляційної інстанції були відсутні підстави для виправлення описок відповідно до статті 243 ГПК України, про які позивач вказав у своїй заяві.».

У зазначеній постанові в пункті 21 Верховний Суд зазначив, що: «Водночас, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 42 ГПК України, позивач має право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень. Таким чином, Позивач не позбавлений права ознайомитися з матеріалами справи, в тому числі з матеріалами позову, з метою, зокрема, пересвідчитися в обґрунтованості позиції апеляційного господарського суду, викладеної в оскаржуваній ухвалі щодо висновків про відповідність прохальної частини позовної заяви Позивача тексту резолютивної частини постанови суду від 15.12.2014.».

Отже, не підлягає виправленню описка, допущена заявником під час формулювання заявлених вимог, у тому числі позовних, та зазначення відомостей щодо предмету позову/заяви, які в подальшому були предметом судового розгляду, дослідженню під час надання оцінки доказам, та ухваленню судового рішення в межах позовних/заявлених вимог. Такі помилки не належать до описок, допущених судом під час складання судового рішення, та не підлягають виправленню.

За наслідком викладеного, суд доходить до висновку про відсутність допущеної судом помилки, зумовленої невірним написанням дати видачі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 у рішенні суду від 12.05.2023 року за наслідком розгляду цивільної справи №522/1320/23, оскільки зазначені дані судом вірно вказані на підставі заявлених ОСОБА_1 вимог, рішення суду ухвалено в межах заявлених вимог, а відтак суд доходить до висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 , у зв`язку з чим остання підлягає залишенню без задоволенню.

Керуючись ст. 13, 261, 264, 269, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Київського районного суду міста Одеси від 12.05.2023 року по цивільній справі №522/1320/23 за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Одеської міської ради, Приморської державної нотаріальної контори у місті Одесі, про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий Калініченко Л. В.