Справа № 523/5386/23
Провадження №2/523/2943/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: Далеко К.О.

за участю секретаря судового засідання: Ахламової А.С.,

представника позивача Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради:Дейнеко Олени Юліанівни,

відповідача: ОСОБА_1 ,

представника третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Одеської міської ради: Просвіріної Марини Яківни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 в м. Одеса, цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Одеської міської ради, про відібрання дитини без позбавлення батьківських права та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2023 року до суду надійшов позов Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Одеської міської ради, про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначено, що до органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради надійшло клопотання Служби у справах дітей Одеської міської ради стосовно невідкладного відібрання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З наданих документів з`ясовано що, до територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Суворовському районі 02.03.2023 надійшов лист Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області від 24.02.2023 № 60-03575 щодо факту вчинення домашнього насильства, який був скоєний 23.02.2023 відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з боку матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 02.03.2023 року спеціалістами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Суворовському районі спільно з фахівцем з соціальної роботи відділу соціальної роботи Центру соціальних служб Одеської міської ради у Суворовському районі та інспектором Сектору ювенальної превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, з метою захисту прав та законних інтересів малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснено візит за адресою проживання родини, а саме: АДРЕСА_1 , про що складено акт. Відповідно до акту квартира орендована, розташована на 1 поверсі 16-ти поверхового будинку, для проживання, розвитку, виховання та відпочинку дитини створені задовільні умови, але між матір`ю та дитиною постійно виникають конфліктні ситуації. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взятий на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 (довідка від 20.07.2018 № 5138-8903 Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси). Мати дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взята на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 (довідка від 20.07.2018 № 5138-8761 Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси). Фактично родина проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Відомості про батька дитини до актового запису про народження внесені відповідно до ч. 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до довідки КЗ «Балтська спеціальна школа Одеської обласної ради» від 16.03.2023 № 158, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в 5 - Б класі зазначеного закладу та з 01.09.2022 знаходиться на дистанційній формі навчання, заняття онлайн відвідував періодично. Відповідно до довідки КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради від 29.11.2022, малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під наглядом зазначеної установи. Відповідно до п.п. 5,9 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 №585, було складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини від 02.03.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 була попереджена про повну відповідальність за життя та здоров`я дитини, погодилась на обстеження сина у медичному закладі, та надала згоду на соціальний супровід сім`ї у Центрі соціальних служб Одеської міської ради. Але вже 16.03.2023 до Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшов рапорт від інспектора Сектору ювенальної превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області про те, що до відділу поліції звернулась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та повідомила, що не може та не хоче займатись розвитком та вихованням малолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з асоціальною поведінкою дитини. ОСОБА_1 з`явилась до Суворовського відділу поліції разом з сином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, до відділу прийшли спеціалісти територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Суворовському районі та фахівець з соціальної роботи відділу соціальної роботи Центру соціальних служб Одеської міської ради у Суворовському районі, з метою вирішення подальших дій стосовно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З ОСОБА_1 була проведена бесіда з питання налагодження стосунків між нею та дитиною, на що вона категорично відмовилась. Мати звернулась з письмовою заявою на ім`я начальника Служби у справах дітей Одеської міської ради, в якій зазначила, що син її зовсім не слухається, проявляє до неї агресію, б`є її, ламає побутову техніку та інші речі домашнього вжитку, зазначила, що син хворіє на енкопрез, енурез, а також має асоціальний розлад поведінки (F 91.1). Малолітній не дотримується особистої гігієни. Мати категорично відмовляється у подальшому проживати з сином. Також, у заяві мати зазначила, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з початку навчального 2022-2023 року не навчався дистанційно у КЗ «Балтська спеціальна школа» Одеської обласної ради. Відповідно до виписки із історії хвороби №882 від 10.03.2023 КНП «Дитяча міська лікарня №3» Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був госпіталізований до відділення неврології для проведення обстеження з 09.03.2023 по 10.03.2023. Встановлено діагноз: G 98 ММД, РДУГ, енкопрез, енурез, асоціальний розлад поведінки (F 91.1). На ОСОБА_1 складені протоколи про адміністративне правопорушення від 02.03.2023 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та від 16.03.2023 за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини, зі слів малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати виганяє його з квартири, не готує їжу. Також зазначив, що рідко здійснює гігієнічні процедури. Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дітей від 16.03.2023, враховуючи загрозу життю та здоров`ю дитини, малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було негайно відібрано від матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доставлено до КНП «Міська дитяча лікарня №2» Одеської міської ради з метою проведення медичного обстеження. Для вирішення подальшої долі дитини та надання відповідно до п. 24 Постанови Кабінету міністрів України «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» від 24.09.2008 року № 866 дитині статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, яка відібрана у матері без позбавлення батьківських прав, необхідне рішення суду. Враховуючи викладене, представник позивача просив суд: відібрати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав; стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) на користь та на утримання малолітньої дитини.

Ухвалою суду від 20.04.2023р відкрито загальне позовне провадження, призначено судове засіданні по справі.

У судовому засіданні представник позивача органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР - Дейнеко О.Ю. підтримала позовну заяву у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позові, не заперечувала проти ухвалення рішення суду на стадії підготовчого провадження.

Відповідачка ОСОБА_1 , з`явившись до судового засідання, визнала позов та пояснила, що не заперечує проти того, що малолітнього ОСОБА_2 направлено до медичного закладу, тому як він хвора дитина. Стосунки між нею та дитиною склалися дуже складні. Жити з ним неможливо. Він почав її бити, не дотримується гігієнічних заходів, висловлюється на її адресу нецензурною лайкою, виражає агресію. Самостійно впоратися з ним вона не взмозі. Не заперечувала проти ухвалення рішення суду на стадії підготовчого провадження.

Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей ОМР: Просвіріна М.Я. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, та на полягала на задоволенні, тому як відносини між матір`ю та дитиною склалися дуже складні, проживати разом вони не можуть, дитина не слухає мати.

У подальшому, представники сторін та відповідач подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, за наявними матеріалами.

Судом здійснювалось фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.1 ст. 247 ЦПК України, при явці сторін до судового засідання.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, прийнявши визнання позову відповідачем ОСОБА_1 , оскільки таке визнання є безумовним, та не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідає інтересам дитини.

Судом встановлено, що громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Армянського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 83.

Відомості про батька дитини до актового запису про народження внесені відповідно до ч. 1 статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до клопотання Служби у справах дітей Одеської міської ради, стосовно невідкладного відібрання малолітнього ОСОБА_2 , 04.05.2011 та доданих документів вбачається , що до територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Суворовському районі 02.03.2023 надійшов лист Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області від 24.02.2023 № 60-03575 щодо факту вчинення домашнього насильства, який був скоєний 23.02.2023 відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з боку матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

02.03.2023 року спеціалістами територіального відділу Служби у справах дітей Одеської міської ради у Суворовському районі спільно з фахівцем з соціальної роботи відділу соціальної роботи Центру соціальних служб Одеської міської ради у Суворовському районі та інспектором Сектору ювенальної превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, з метою захисту прав та законних інтересів малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснено візит за адресою проживання родини, а саме: АДРЕСА_1 , про що складено акт.

Відповідно до акту обстеження, квартира орендована, розташована на 1 поверсі 16-ти поверхового будинку, для проживання, розвитку, виховання та відпочинку дитини створені задовільні умови, але між матір`ю та дитиною постійно виникають конфліктні ситуації.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 взятий на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою від 20.07.2018 № 5138-8903, виданою Управлінням соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси.

Мати дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взята на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою від 20.07.2018 № 5138-8761, виданою Управлінням соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси.

Фактично родина проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки КЗ «Балтська спеціальна школа Одеської обласної ради» від 16.03.2023 № 158, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в 5 - Б класі зазначеного закладу та з 01.09.2022, знаходиться на дистанційній формі навчання, заняття онлайн відвідував періодично.

Відповідно до довідки КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради від 29.11.2022, малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під наглядом зазначеної установи.

Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 02.03.2023, ОСОБА_1 була попереджена про повну відповідальність за життя та здоров`я дитини, погодилась на обстеження сина у медичному закладі, та надала згоду на соціальний супровід сім`ї у Центрі соціальних служб Одеської міської ради.

16.03.2023 до Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшов рапорт від інспектора Сектору ювенальної превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області про те, що до відділу поліції звернулась ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та повідомила, що не може та не хоче займатись розвитком та вихованням малолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з асоціальною поведінкою дитини.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 , на ім`я начальника Служби у справах дітей Одеської міської ради, вбачається, що син її зовсім не слухається, проявляє до неї агресію, б`є її, ламає побутову техніку та інші речі домашнього вжитку, зазначила, що син хворіє на енкопрез, енурез, а також має асоціальний розлад поведінки (F 91.1). Малолітній не дотримується особистої гігієни. Вона категорично відмовляється у подальшому проживати з сином.

Також, у заяві ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з початку навчального 2022-2023 року не навчався дистанційно у КЗ «Балтська спеціальна школа» Одеської обласної ради.

Відповідно до виписки із історії хвороби №882 від 10.03.2023 КНП «Дитяча міська лікарня №3» Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був госпіталізований до відділення неврології для проведення обстеження з 09.03.2023 по 10.03.2023. Встановлено діагноз: G 98 ММД, РДУГ, енкопрез, енурез, асоціальний розлад поведінки (F 91.1).

Також, з матеріалів справи вбачається, що на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 16.03.2023 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини, зі слів малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати виганяє його з квартири, не готує їжу. Також зазначив, що рідко здійснює гігієнічні процедури.

Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дітей від 16.03.2023, враховуючи загрозу життю та здоров`ю дитини, малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було негайно відібрано від матері, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доставлено до КНП «Міська дитяча лікарня №2» Одеської міської ради з метою проведення медичного обстеження.

Суд враховує, що у судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позов визнала, з причини неможливості знаходження спільної мови з дитиною, самостійно впоратися з ним вона не взмозі, посилалась на асоціальний розлад поведінки дитини (F 91.1), потсійну агресію, яку вона не може контролювати.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що повернення дитини матері є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Згідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України, від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, служба у справах дітей негайно після отримання повідомлення про безпосередню загрозу життю або здоров`ю дитини разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, фахівцем із соціальної роботи, представниками закладу охорони здоров`я проводить оцінку рівня безпеки дитини, згідно з додатком 10. До проведення оцінки рівня безпеки дитини можуть бути додатково залучені уповноважені суб`єкти в межах своїх повноважень.

У разі виявлення (підтвердження) за результатами оцінки рівня безпеки дитини фактів безпосередньої загрози її життю, або здоров`ю та потреби у вжитті невідкладних заходів до забезпечення її безпеки, дитина може бути невідкладно направлена до закладів охорони здоров`я для обстеження стану її здоров`я, надання необхідної медичної допомоги в стаціонарних умовах та документування фактів жорстокого поводження з нею або тимчасово влаштована відповідно до пункту 31 цього Порядку.

Після вжиття невідкладних заходів до забезпечення безпеки дитини, служба у справах дітей в той же день подає районній, районній у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті (в разі утворення) ради, сільській, селищній раді об`єднаної територіальної громади клопотання про невідкладене відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Після надходження клопотання уповноважена особа районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади, протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення.

Про відібрання дитини у батьків, орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує прокуратуру за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення, звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав.

Служба у справах дітей за участю інших структурних підрозділів районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради, у тому числі об`єднаної територіальної громади, здійснює підготовку документів для звернення органу опіки та піклування до суду про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

У разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав, служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання сім`ї для надання соціальних послуг сім`ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення, або позбавлення батьків батьківських прав.

Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язанні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язанні забезпечити здобуття дитиною повної загальної, середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків, або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування.

Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3, від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися.

Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною, або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки для її життя, здоров`я і морального виховання.

Згідно ч. 2 ст. 155 СК, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Суд, дослідивши докази в їх сукупності, керуючись, насамперед, інтересами малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приходить до висновку, що умови проживання дитини з матір`ю ОСОБА_1 , дійсно є небезпечними для його життя та здоров`я, оскільки відповідач не взмозі здійснювати належний догляд за особливою дитиною, а також з урахуванням встановлених під час судового засідання обставин, визнання нею позову, вважає за необхідне відібрати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері ОСОБА_1 , без позбавлення батьківських прав.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що, відповідно до вимог ст. ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд, за заявою матері може постановити рішення про повернення їй дитини.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини, то суд вважає, що дані вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

При задоволенні позову щодо відібрання дітей від матері, без позбавлення батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення аліментів.

У відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статі 27 Конвенції ООН про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912), від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України.

Згідно зі статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 у редакції Законів № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, № 2037-VIII від 17 травня 2017 року).

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», від 15 травня 2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як було встановлено відповідач не надала жодних заперечень проти позову, не повідомили про наявність обставин, що мають істотне значення, які підлягають з`ясуванню при вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів.

За встановлених у ході судового розгляду обставин, обставин передбачених ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач спроможна надавати утримання дитині у частці від заробітку (доходу), яка має складати по 1/4 частку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов у цій частині підлягає частковому задоволенню, оскільки орган, якому надано право на звернення до суду із даним позовом обрав спосіб стягнення аліментів, не передбачений діючим законодавством, утім з метою захисту прав дитини позбавленої батьківського піклування, аліменти визначені у частці від доходу відповідача будуть належним та ефективним способом захисту її порушених прав.

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви 29.03.2023р. до досягнення повноліття дитиною.

Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Судовий збір у справі складає 2147,20 грн., з яких: витрати по сплаті судового збору за вимогу про відібрання дітей становлять 1073,60 грн., витрати по сплаті судового збору за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини становить 1073,60 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 12,81,141,263-265,268,279,280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, в особі органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Одеської міської ради про відібрання дитини без позбавлення батьківських права та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Відібрати малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Армянськ, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Армянським ВГУ МВС України в Криму, 18 04.2003 року, яка взята на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ), без позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Армянськ, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Армянським ВГУ МВС України в Криму, 18 04.2003 року, яка взята на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 ), аліменти на користь та на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж одного розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.03.2023 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в розмірі 2147,20 гривень.

В частині стягнення аліментів допустити негайне виконання рішення суду - у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 05.06.2023р.

Суддя: К.О. Далеко