ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/52/21 Номер провадження 22-ц/814/1867/23Головуючий у 1-й інстанції Даценко В. М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Лобов О.А.,

секретар Владіміров Р.В.,

з участю представника позивача адвоката Садового В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 червня 2022 року, постановлене суддею Даценко В.М. (повний текст складено 28 червня 2022 року),

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності,

в с т а н о в и в:

04.01.2021 ОСОБА_2 звернувся в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що йому та відповідачці, колишній дружині, на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок загальною площею 80,4 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м. з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 . Будинок знаходиться на приватизованій земельній ділянці, право власності на яку також визначено між сторонами порівну по 1/2 без виділення в натурі.

З моменту оформлення позивачем права власності на частку будинку між сторонами стали виникати спори щодо порядку користування і володіння будинком.

Відповідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки із об`єкта нерухомого майна за №2265 від 28.12.2020 за технічними показниками можливим є виділення в натурі частки будинку з окремими виходами. Не маючи можливості мирно вирішити питання про виділ частки майна в натурі, просить поділити житловий будинок, виділивши в натурі у власність таку його частку:

- ОСОБА_2 : коридор 2-1 площею 5,7 кв.м., кухню 2,2 площею 11,0 кв.м., коридор - 2-3 площею 7,6 кв.м., коридор - 2-4 площею 5,1 кв.м., житлова кімната - 2-5 площею 9,7 кв.м. (по технічному паспорту квартира АДРЕСА_2 );

- ОСОБА_1 : коридор - 1-1 площею 2,6 кв.м., коридор - 1-2 площею 3,1 кв.м., санвузол - 1-3 площею 3,2 кв.м., кухню - 1-4 площею 6,9 кв.м., коридор - 1-5 площею 3,3 кв.м., житлову кімнату 1-6 площею 17,0 кв.м., житлову кімнату - 1-7 площею 6,8 кв.м. (по технічному паспорту квартира АДРЕСА_3 ).

При такому розподілі позивач зобов`язується змонтувати міжкоридорні перегородки та окремий вхідний дверний отвір згідно плану розподілу.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.06.2022 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності задоволено.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Проведено реальний розподіл між ОСОБА_2 до ОСОБА_1 житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що належить їм на праві спільної часткової власності, відповідно до варіанту №1 запропонованого судовою будівельно-технічною експертизою №539/52/21.

Визначено розмір часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 :

- ОСОБА_2 43/100 частини житлового будинку літ. «А-1»,

- ОСОБА_1 57/100 частини житлового будинку літ. «А-1».

ОСОБА_2 на його частку в житловому будинку літ. «А-1» - виділено квартиру АДРЕСА_3 з наступними приміщеннями (жовтий колір в додатку №4 до висновку):

по основній частині:частину коридору «1-4» площею 4,7кв.м, кухню «1-6» площею 11,0 кв.м.,коридор «1-7» площею 5,7 кв.м,житлову кімнату «1-8» площею 9,7 кв.м.;

по прибудовам літ. «а» та літ. «а1»: частину кухні «1-5» - площею 6,5кв.м.

ОСОБА_1 на її частку в житловому будинку літ. «А-1»виділено квартиру АДРЕСА_2 з наступними приміщеннями (голубий колір в додатку №4 до висновку):

по основній частині:частину коридору «1-4» площею 3,7кв.м,житлову кімнату «1-9» площею 17,0 кв.м,житлову кімнату «1-10» площею 6,8 кв.м.,

по прибудовам літ. «а» та літ. «а1»:частину кухні «1-5» площею 8,0кв.м, коридор «1-2» площею 3,1 кв.м, санвузол «1-3» площею 3,2 кв.м.; по прибудові літ. «а2»:коридор «1-1» площею 2,6 кв.м.

Зобов`язано ОСОБА_1 виплатити на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в сумі 19 292,50 грн. різниці вартості виділеної частки житлового будинку.

Для здійснення запропонованого варіанту поділу ухвалено виконати наступні переобладнання по житловому будинку (додаток №4 до висновку):

Співвласнику ОСОБА_2 : замурувати дверний проріз між коридором «1-4» та кухнею «1-5»; в зовнішній стіні кімнати «1-7» пробити дверний проріз та влаштувати подвійний дверний блок; влаштувати перегородку в приміщенні «1-5», таким чином, щоб утворилося приміщення кухні площею 10,5кв.м та суміщеного санвузлу площею 4,0 кв.м; в стіні між отриманим приміщенням площею 4,0 кв.м. та кухнею «1-6» пробити дверний проріз. Над запланованим прорізом влаштувати несучі елементи (дерев`яний брусок, кутик, арматуру) та влаштувати дверний блок; для виконання вимог п.5.19 ДБН В.2.2-15-2019 демонтувати стіну між отриманим приміщенням площею 4,7 кв.м та приміщенням кімнати «1-8», отримавши приміщення кімнати площею 14,4кв.м (4,7+9,7).

Співвласнику ОСОБА_1 :влаштувати перегородку в приміщенні «1-4», таким чином, щоб утворилося приміщення площею 4,7 кв.м. та приміщення площею 3,7 кв.м.; в перегородці між коридором «1-2» та отриманим приміщенням кухні площею 10,5 кв.м. пробити дверний проріз та влаштувати дверний блок; в кімнаті «1-10» влаштувати гардеробну.

Інші переобладнання.

- обладнати квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 самостійними системами опалення, газопостачання, водопостачання, електропостачання та каналізації;

- зовнішні мережі газопостачання, електропостачання, водопостачання залишити в спільному користуванні співвласників.

- горище розділити відповідно до варіанту розподілу житлового будинку. Співвласнику квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 влаштувати люк для доступу до горищного простору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 840,00 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн, витрати на проведення експертизи 6864,40 грн.

Відповідач ОСОБА_1 не погодилася із рішенням суду першої інстанції та оскаржила його у апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вважає, що виділ частки здійснено із порушенням вимог ст.ст.358, 380, 381 ЦК України, через неправильно встановлений об`єкт спільної часткової власності, яким згідно рішення суду є житловий будинок з господарськими будівлями та в цілому складається із: житлового будинку загальною площею 80,4 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м.; сараю з прибудовою Б; погрібу В; сараю Д; вбиральні Е; огорожі 2; воріт 3; огорожі 4; огорожі-5; вигрібної ями-6; вимощення-1.

Звертає увагу, що при проведенні судової будівельно-технічної експертизи №539/52/21 були допущені порушення п.3.2 Методичних рекомендацій, а саме, проведено розподіл житлового будинку без поділу господарських будівель, які є приналежністю до головної речі і не є самостійними речами.

Вважає, що поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку із чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами повинно припинятися для обох сторін.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26.12.2022 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23.06.2022; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 27.12.2022.

У суді апеляційної інстанції представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи в порядку ч.13 ст.128 ЦПК України, що з огляду на положення ч.2 ст.372 цього кодексу, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.08.2020 (справа №539/4599/19) визнано житловий будинок загальною площею 80,4 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м. з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Визнано земельну ділянку площею 605 кв.м., з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :07:028:0013, що розташована в АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину житлового будинку загальною площею 80,4 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м. з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на частину земельної ділянки площею 605 кв.м., з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :07:028:0013, що розташована в АДРЕСА_1 ./а.с.9-10/

Даний житловий будинок загальною площею 82,0 кв.м., житловою площею 33,5 кв.м., складається з коридору - 1 площею 2,6 кв.м., коридору - 2 площею 3,1 кв.м., санвузол - 3 площею 3,2 кв.м., коридору 4 площею 8,4 кв.м., кухні - 5 площею 14,5 кв.м., кухні - 6 площею 11,0 кв.м., коридору - 7 площею 5,7 кв.м., кімнати - 8 площею 9,7 кв.м., кімнати - 9 площею 17,0 кв.м., кімнати - 10 площею 6,8 кв.м./а.с. 14/

Складовими частинами об`єкта спірного нерухомого майна є:сарай з прибудовою Б; погріб В; сарай Д; вбиральня Е; огорожа 2; ворота 3; огорожа 4; огорожа-5; вигрібна яма-6; вимощення-1./а.с.11/

Згідно висновку ФОП ОСОБА_3 , складеного 23.12.2020 за №2265 технічно можливим є виділення в натурі частки з об`єкта нерухомого майна ( АДРЕСА_1 ) із окремим входом./а.с.16/

Згідно ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.04.2021 проведено судову будівельно-технічну експертизу та виготовлено експертний висновок №886 від 15.09.2021.

У вказаному експертному висновку зазначено, що враховуючи об`ємно-планувальне рішення житлового будинку провести розподіл житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та запропонувати можливі варіанти розподілу, у відповідності з будівельними нормами і правилами, між співвласниками відповідно до належних їм часток (1/2 та 1/2 ) в житловому будинку технічно не можливо.

На розгляд суду запропоновано три варіанти розподілу житлового будинку з відступом від часток співвласників (1/2 та 1/2) без урахування господарських будівель і споруд. В дослідницькій частині висновку визначені вартість і розміри кожної з частин житлового будинку літ. «А-1» та зазначено, які переобладнання необхідно провести в зв`язку з розподілом будинку.

Так, представник позивача стверджує, що запропонований експертом перший варіант розподілу найбільш наближений до фактичного порядку користування ними частинами будинку, який існує вже тривалий час, а тому прохають провести реальний розподіл домоволодіння саме по 1 варіанту, згідно якого:

Першому співвласнику на його частку в житловому будинку літ. «А-1» пропонується виділити квартиру АДРЕСА_3 з наступними приміщеннями (див. жовтий колір в додатку № 4 до висновку):

По основній частині:частину коридору «1-4» площею 4,7кв.м; кухню «1-6» площею 11,0 кв.м;коридор «1-7» площею 5,7 кв.м.;житлову кімнату «1-8» площею 9,7 кв. м.

Площа, що виділяється складає 31,1кв.м (4,7+11,0+5,7+9,7), що на 1,8м2 більше ідеальної частини по основній частині.

По прибудовам літ. «а» та літ. «а1»: частину кухні «1-5» площею 6,5кв.м.

Площа, що виділяється на 3,9 кв.м. менше ідеальної частини по прибудовам літ. «а» та літ. «а1».

Загальна площа, що виділяється складає 37,6м2 (31,1+6,5), що на 3,4 кв.м. менше ідеальної частини.

Другому співвласнику на його частку в житловому будинку літ. «А-1» пропонується виділити квартиру АДРЕСА_2 з наступними приміщеннями (див. голубий колір в додатку №4 до висновку):

По основній частині: частину коридору «1-4» площею 3,7кв.м; житлову кімнату «1-9» площею 17,0 кв.м; житлову кімнату «1-10» площею 6,8 кв.м.

Площа, що виділяється складає 27,5м2 (3,7+17,0+6,8), що на 1,8м2 менше ідеальної частини по основній частині.

По прибудовам літ. «а» та літ. «а1»: частину кухні «1 -5» площею 8,0кв.м; коридор «1-2» площею 3,1 кв.м;санвузол «1-3» площею 3,2 кв.м.

Площа, що виділяється складає 14,3 кв.м (8,0+3,1+3,2), що на 3,9 кв.м більше ідеальної частини по прибудовам літ. «а» та літ. «а1».

По прибудові літ. «а2»: коридор «1 -1» площею 2,6кв. м.

Площа, що виділяється на 1,3 кв.м більше ідеальної частини по прибудові літ. «а2».

Загальна площа, що виділяється складає 44,4м2 (27,5+14,3+2,6), що на 3,4 кв.м. більше ідеальної частини.

У відповідності до ідеальних часток на:

- 1/2 частину житлового будинку приходиться 129937,50грн. від загальної вартості Розрахунок: 259875x1/2=129937,50 грн.

Вартість частини житлового будинку, що виділяється першому співвласнику становить- 118831грн., що на 19292,50грн. (129937,50-110645) менше, чим повинно бути, а вартість частини житлового будинку, що виділяється другому співвласнику становить 141044грн, що на 19292,50грн. 37,50) більше, чим повинно бути.

Частки сторін по запропонованому варіанту поділу по житловому будинку літ. «А-1» становлять:

Першого співвласника - 43/100 частини житлового будинку літ. «А-1».

Другого співвласника - 57/100 частини житлового будинку літ. «А-1».

Розрахунок: 118831/259875=43/100.

141044/259875=57/100.

Для здійснення запропонованого варіанту поділу необхідно виконати наступні переобладнання по житловому будинку (див. додаток №4 до висновку): 1.Замурувати дверний проріз між коридором «1-4» та кухнею «1-5».2.В зовнішній стіні кімнати «1-7» пробити дверний проріз та влаштувати подвійний дверний блок.3.Влаштувати перегородку в приміщенні «1-5», таким чином, щоб утворилося приміщення кухні площею 10,5кв.м та суміщеного санвузлу площею 4,0кв.м.4.В стіні між отриманим приміщенням площею 4,0 кв.м. та кухнею «1-6» пробити дверний проріз. Над запланованим прорізом влаштувати несучі елементи (дерев`яний брусок, кутик, арматуру) та влаштувати дверний блок.5.Влаштувати перегородку в приміщенні «1-4», таким чином, щоб утворилося приміщення площею 4,7 кв.м та приміщення площею 3,7 кв.м.6.Для виконання вимог п. 5.19 ДБН В.2.2-15-2019 демонтувати стіну між отриманим приміщенням площею 4,7кв.м та приміщенням кімнати «1-8», отримавши приміщення кімнати площею 14,4кв.м (4,7+9,7). 7.В перегородці між коридором «1-2» та отриманим приміщенням кухні площею 10,5 кв.м пробити дверний проріз та влаштувати дверний блок.8.В кімнаті «1-10» влаштувати гардеробну.

Інші переобладнання:1.Обладнати квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 самостійними системами опалення, газопостачання, водопостачання, електропостачання та каналізації.2.Зовнішні мережі газопостачання, електропостачання, водопостачання при запропонованому варіанті будуть знаходитись в спільному користуванні співвласників.3.Горище розділити відповідно до варіанту розподілу житлового будинку. Співвласнику квартири АДРЕСА_2 влаштувати люк для доступу до горищного простору.

Інженерні системи опалення, газопостачання та електропостачання кожної виділеної частки будівлі розробляються з ініціативи власників відповідними спеціалізованими установами та узгоджуються в органах місцевого самоврядування в установленому порядку при наявності дозволу виконкому місцевої ради народних депутатів, газового господарства./а.с.57-80/.

Згідно повідомлень АТ «Полтаваобленерго» від 25.01.2022, АТ «ОГС «Лубнигаз», КП «Лубни-водоканал», у випадку поділу будинку за наведеними варіантами існує технічна можливість забезпечити кожного із співвласників електропостачанням, під`єднанням до газорозподільної системи, водопостачанням./а.с.126-128/

Задовольняючи вимоги позову, суд першої інстанції погодився із позицією позивача щодо поділу будинку за варіантом №1 висновку експертизи. При цьому вирішальною є конфігурація земельної ділянки, відповідно до якої експертом логічно запропоновані входи в окремі приміщення, розташування кімнат. Крім того, як вказує позивач такий варіант найбільше наближений до фактичного порядку користування будинком. В свою чергу відповідачкою не наведені свої аргументи щодо реального/бажаного порядку користування будинком.

Доводи відповідачки проте, що будинок неможливо поділити без допоміжних приміщень міськрайонний суд відхилив. Дійшовши висновку, що така позиції відповідачки не ґрунтується на відповідній нормативній базі (або ж актуальній судовій практиці). При цьому відповідачка не змогла пояснити яким чином такий поділ майна буде перешкоджати сторонам у реалізації права власності на допоміжні приміщення в домогосподарстві, які залишаються в спільній частковій власності.

Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції не погоджується з таких підстав.

Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364,379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ (виділ частки) будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Допустимим доказом про технічну можливість поділу (виділу) в натурі об`єкту нерухомого майна є висновок експерта або уповноваженого суб`єкта господарювання саме щодо технічної можливості такого поділу (виділу).

Наведене відповідає правовим висновкам Верховного Суду України, сформованим у постановах від 03.04.2012 у справі №6-12цс13, а також у постановах Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №205/9065/15-ц, від 27.05.2020 у у справі №173/1607/15-ц, від 11.10.2021 у справі №607/14338/19-ц.

Відповідно до статті 186 ЦК України, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною четвертою розділу 1 глави ІІ Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 №127 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2018 №186), до господарських (допоміжних) будівель та споруд відносяться, зокрема, сарай, вбиральня, огорожа, вимощення, ворота, вигрібна яма.

Виходячи з правової природи приналежності, вона не може бути самостійним (окремим) об`єктом права власності, а лише слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом наявного у справі висновку експерта №886 Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса», складеного 15.09.2021, експертом наголошено, що відповідно до «Методичних рекомендацій щодо проведення досліджень з поділу, виділу та визначення порядку користування нерухомим майном»:

п.3.2. Головною річчю при проведенні досліджень з визначення технічної можливості поділу (виділу частки) домоволодінь є житловий будинок. Господарські будівлі і споруди (сараї, гаражі, літні кухні тощо) є приналежною річчю до житлового будинку і разом із ним складають одне ціле.

Спочатку проводиться дослідження щодо можливості поділу житлового будинку, а далі, у разі можливості поділу житлового будинку, виконується поділ господарських будівель та споруд.

Експертом зазначено, що проведення розподілу тільки житлового будинку не відповідає вимогам п.3.2 «Методичних рекомендацій щодо проведення досліджень з поділу, виділу та визначення порядку користування нерухомим майном».

Враховуючи побажання позивача ОСОБА_2 , що викладені у позовній заяві про виділ частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності від 29.12.2020, експертом прийнято до уваги зміст поставлених у ухвалі суду питань, та проведено дослідження на предмет можливості розподілу житлового будинку.

За змістом ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Із огляду на викладені норми процесуального закону та позицію експерта, попередженого про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України щодо не відповідності поділу вимогам п.3.2 «Методичних рекомендацій щодо проведення досліджень з поділу, виділу та визначення порядку користування нерухомим майном», колегія суддів визнає висновок експерта №886, складений 15.09.2021 експертами Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса», неналежним та не допустимим доказом.

Згідно ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

За правилами статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В суді апеляційної інстанції представнику позивача роз`яснено право на звернення в суд із клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи в порядку ст.ст.43,103 ЦПК України для проведення розподілу житлового будинку із господарськими будівлями у відповідності до вимог п.3.2 «Методичних рекомендацій щодо проведення досліджень з поділу, виділу та визначення порядку користування нерухомим майном».

Представник позивача від реалізації такого права відмовився, а тому за правилами ч.4 ст.12 ЦПК України несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ним відповідних процесуальних дій.

Із підстав викладеного, враховуючи, що вимоги позову не ґрунтуються на належних та допустимих доказів, у його задоволенні слід відмовити. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN ANDO THERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню, із постановленням нового про відмову у задоволенні позову.

Згідно ст.141 ЦПК України, із позивача на користь відповідача підлягає стягнення судовий збір, сплачений нею за подачу апеляційної скарги в розмірі 1 280,0 грн.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376 п.п.3,4, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 280,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05.04.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.А. Лобов