Номер провадження: 22-ц/813/5222/23
Справа № 520/1202/14-ц
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О.І.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Цюри Т.В.,

суддів: Сєвєрової Є.С., Комлевої О.С.,

За участю секретаря судового засідання: Трофименко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2022 року про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору поруки припиненим,-

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» звернулось до Київського районного суду м. Одеси із заявою про поновлення строку на пре`явлення виконавчого листа до виконання (а.с.1-3).

10 лютого 2022 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання задоволено.

Поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №520/1202/14-ц про стягнення заборгованості за договором кредиту №15/КВ-07 в сумі 991387,04 грн. з ОСОБА_1 (а.с.46-47).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10.02.2022 року скасувати та ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Консалт Солюшенс» (а.с.51-56).

Відповідно до супровідного листа, матеріали цивільної справи надійшли на адресу апеляційного суду 06 березня 2023 року.

22 травня 2023 року Одеським апеляційним судом отримано письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс». У вказаних поясненнях стягувач наголошує на тому, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а саме звернення з апеляційною скаргою, на думку стягувача, є свідомим затягуванням процесу з боку боржника. Також зазначає, що закон не покладає на стягувача обов`язку контролювати виконання, стягувач лише має звернутися до уповноважених державою органів та осіб в порядку та в строки, встановлені законом, а не контролювати хід виконання судового рішення. З огляду на вказане, стягувач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

30 травня 2023 року Одеським апеляційним судом отримано письмові пояснення від ОСОБА_1 . У поданих поясненнях апелянт вказує, що стягувач був зобов`язаний належним чином організувати свою роботу, слідкувати за виконавчим документом та строками його пред`явлення до виконання, самостійно та своєчасно виправити помилку у виконавчому документі знаючи про її наявність але замість цього, на думку апелянта, свідомо не звернув на це увагу.

В судове засідання, призначене на 06 червня 2023 року з`явилися: представник апелянта - ОСОБА_2 та представник стягувача - ОСОБА_4 , інші учасники справи до суду не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та довідками, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Задовольняючи заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що при оформленні виконавчого листа у липні 2019 році судом було допущено помилку і зазначено дату набрання законної сили рішенням суду - 24.10.2018 року замість 15.11.2016 року. Судом наголошено, що ухвалою суду від 28.10.2020 року задоволено заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони стягувача у виконавчих документах і 19.02.2021 року стягувач пред`явив виконавчий лист для примусового виконання. Помилка у виконавчому листі виправлена ухвалою Київського районного суду м. Одеси 09.11.2021 року. Саме вказані обставини в сукупності, на думку суду першої інстанції, і стали причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Колегія суддів, дослідивши матеріали та обставини справи, вважає, що вказані висновки суду першої інстанції є вірними, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що на виконання рішення Апеляційного суду Одеської області, ухваленого 15.11.2016 року по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором і зустрічним позовом ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим, Київський райсуд м. Одеси 09.07.2019 року видав виконавчий лист №520/1202/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №15/КВ-07 від 17 травня 2007 року в сумі 991387,04 грн.

19.02.2021 року приватний виконавець виконавчого округу м. Одеси Носенко С.Б. за заявою стягувача ТОВ «Консалт Солюшенс» - правонаступника ПАТ «Дельта-Банк»- виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №520/1202/14.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.11.2021 року за заявою боржника ОСОБА_1 виправлено помилку у виконавчому листі №520/1202/14-ц і вказано, що рішення суду, на виконання якого видано цей виконавчий лист набрало законної сили 15.11.2016 року, замість 24.10.2018 року. На підставі ухвали суду 08.12.2021 року приватний виконавець Носенко С.Б. виніс постанову про повернення виконавчого листа стягувачу з тих підстав, що виконавчий документ пред`явлено до виконання поза межами встановленого законом строку.

Звертаючись із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, ТОВ «Консалт Солюшенс» обґрунтував пропуск строку тим, що помилка у даті набрання рішенням законної сили виникла внаслідок невірного зазначення дати саме судом, а не з вини стягувача, тобто обставини, які мають місце не залежали від ТОВ «Консалт Солюшенс» та могли бути змінені ним.

В свою чергу, звертаючись із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 наголошує, що визначені стягувачем причини пропуску строку через допущену судом помилку не можна вважати поважними, так як вони не свідчать про неможливість стягувача пред`явити виконавчий лист до виконання чи самостійно звернутися до суду за виправленням помилки, що, як вказує апелянт, зроблено не було та категорично заперечувалось та свідчить про те, що фінансова установа (новий кредитор) діяв необачливо та безвідповідально. Апелянт наголошує, що у стягувача була об`єктивна можливість знати про помилку у даті ще у 2020 році під час придбання прав вимоги за кредитним договором, а також вважає, що стягувачу було достеменно відомо про помилку у даті з 2021 року під час того, як ОСОБА_1 почав її виправлення у судовому порядку.

Апеляційний суд, дослідивши вказані доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що вони ґрунтуються на самостійному трактування апелянтом положень щодо поновлення строку на пред`явдення до виконання виконавчого документу та визнання поважності таких причин. Вказані доводи апеляційної скарги є неспроможними з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи №520/1202/14-ц ОСОБА_1 оскаржив до касаційної інстанції рішення Одеського апеляційного суду від 15.11.2016 року і з 2017 року по 07.05.2019 року справа перебувала у Верховному Суді (т.2а.с.112).

При оформленні виконавчого листа у липні 2019 році суд допустив помилку і зазначив дату набрання законної сили рішенням суду, зазначивши 24.10.2018 року замість 15.11.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст. 89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Відповідно до абз. 3 п. 29.32 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ (в редакції чинній на момент ухвалення Апеляційним судом Одеської області рішення від 29 листопада 2017 року) виконавчий лист за результатами судового розгляду, у тому числі у порядку апеляційного або касаційного провадження, видається судом першої інстанції.

Пунктами 5 та 6 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України (в чинній редакції) передбачено, що звернення до виконання судового рішення та контроль за його виконанням покладається на суд, що розглянув справу як суд першої інстанції. Судові рішення звертаються до виконання після того, як вони набрали законної сили, та повернення справ до суду першої інстанції після апеляційного або касаційного розгляду, крім випадків негайного їх виконання.

Отже, видачі судом першої інстанції виконавчого листа передують такі умови як набрання рішенням законної сили та повернення справи до суду першої інстанції після апеляційного та/або касаційного перегляду рішення.

У даній справі виконавчий лист було видано 09.07.2019 року, після фактичного повернення справи з Касаційного цивільного суду до районного суду.

Після повернення справи до районного суду кредитор звернувся із заявою про видачу виконавчого листа, що є вірним і саме через помилку суду, дата набрання рішенням законної сили вказана не вірно.

Саме після того, як виконавчий документ було повернуто стягувачу, ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось із заявою про поновлення строку для пред`явлення такого документу до виконання. До цього моменту виконавчий лист перебував на виконанні у відповідних органах, що забезпечують виконання судових рішень, а тому у стягувача були відсутні підстави для звернення до суду задля виправлення помилки у виконавчому листі так як він вже був прийнятий органом виконавчої служби до виконання.

Крім того, доводи апелянта щодо обізнаності стягувача про помилку в даті набрання рішенням законної сили та свідоме ігнорування вказаного факту є недоведеними, а тому не беруться до уваги апеляційним судом.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення суду ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2022 року про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання договору поруки припиненим - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23.06.2023 року.

Головуючий суддя Цюра Т.В.

Судді: Сєвєрова Є.С.

Комлева О.С.