справа № 361/2737/19
провадження № 6/361/22/23
У Х В А Л А

06 червня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді Сердинського В.С.

за участю секретарів судового засідання Удовенко Д.С., Калініченко Н.В., Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Броварський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі державного виконавця Попович Анжеліки Олександрівни, про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа №361/2737/19 від 27 січня 2020 року таким, що не підлягає виконанню.

Заявник зазначав, що позивач ОСОБА_2 у своїй позовній заяві просила лише про визначення розміру аліментів, які повинен виплачувати відповідач, а не про їх стягнення з встановленням відповідного періоду.

Водночас вважає, що у нього відсутній обов`язок сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , оскільки дитина проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 04 лютого 2021 року.

Посилаючись на викладене, заявник просив суд визнати виконавчий лист №361/2737/19 від 27 січня 2020 року, виданий Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з відповідною індексацією згідно з законом, на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 по ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь матері дитини ОСОБА_2 , таким, що не підлягає виконанню; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно одержані грошові кошти за виконавчим листом №361/2737/19 у виконавчому провадженні №61223503.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заявник ОСОБА_1 у своїй заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2010 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 02.07.2010 року і до повноліття дитини. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць звернено до негайного виконання у межах платежу за один місяць.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з відповідною індексацією згідно із законом, на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 по ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь матері дитини ОСОБА_2 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць звернено до негайного виконання.

На виконання зазначеного рішення суду 27 січня 2020 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист №361/2737/19 про стягнення із ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з відповідною індексацією згідно із законом, на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 по ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь матері дитини ОСОБА_2 .

За змістом статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, підлягають виконанню на всій території України.

Згідно із приписами статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно із статтею 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року (справа №2-4671/11) зазначено, що наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року ВССУ звернув увагу судів на те, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі винайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відтак, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 в частині визнання виконавчого листа у справі №361/2737/19, виданого 27 січня 2020 року Броварським міськрайонним судом Київської області, таким, що не підлягає виконанню, слід задовольнити, оскільки матеріалами справи встановлено, що із заявника ОСОБА_1 вже стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2010 року.

Разом з тим, суд зазначає, що подана заява не є позовною заявою або такою, що розпочинає процес спочатку, а є вирішенням процесуальних питань вже після розгляду справи та вирішення справи по суті.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно одержаних грошових коштів за виконавчим листом №361/2737/19.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 80, 259, 353-355, 431 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задовольнити частково.

Визнати виконавчий лист №361/2737/19, виданий 27 січня 2020 року Броварським міськрайонним судом Київської області про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця міста Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з відповідною індексацією згідно закону, на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 по ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь матері дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , таким, що не підлягає виконанню.

У задоволенні решти заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.С. Сердинський