справа № 462/4269/23
УХВАЛА

22 червня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А. І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Представник позивача адвокат Качмар І. О., 06.06.2023 року (вх. № 11754) звернувся до Залізничного районного суду м. Львова з позовною заявою до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради у якому просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 09.06.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

Представник позивача адвокат Качмар І. О., 20.06.2023 року (вх. № 12840) подав до суду клопотання про усунення недоліків.

Ознайомившись із позовною заявою та вищевказаним клопотання з доданими до нього документами суд дійшов до наступних висновків.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Однією із закріплених у наведеній нормі гарантій справедливого судочинства є доступ до суду, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Забезпечення такого права в національному законодавстві випливає із положень Конституції України.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Закон України «Про судовий збір» визначає ставки для сплати судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви, що містить вимоги майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з Законом «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710-IX., прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2023 році з 01 січня встановлений розмірі 2684 грн.

Як вбачається з клопотання представника позивача за заявлену вимогу майнового характеру про визнання права власності на майно було сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Стосовно судового збору за вимогою майнового характеру, суддя зазначає, що його розмір залежить від визначеної суми ціни позову.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову.

Згідно з ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» № 20 від 22.12.1995 р. зі змінами та доповненнями від 25.05.1998 р. визначено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Суд зазначає, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

Як вбачається з клопотання представника позивача, останнім визначено ціну позову в сумі 94432 грн., з посиланням на довідку ОКП «БТІ та ЕО» від 08.08.2016 року, якою визначена інвентаризаційна вартість квартири.

Відповідно до ч.2 ст.176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

З огляду на невідповідність дати та дійсної вартості квартири визначеної позивачем, суд попередньо визначає ціну позову як 1400000 грн. з якої слід розраховувати судовий збір.

Суд роз`яснює, що у разі неможливості надати до суду належні докази на підтвердження визначеної позивачем ціни позову, яким може бути відповідний звіт про визначення ринкової вартості нерухомого майна станом на день звернення до суду з позовом, у такому разі на підставі ч.2 ст. 176 ЦПК України слід вважати встановленим судом, що належить до сплати розмір судового збору за подання до суду позовної заяви, що містить вимоги майнового характеру у максимальному розмірі 13420,00 грн.

За наслідком викладеного, сплачений позивачем судовий збір за цим позовом, приймається судом як сплата судового збору в сумі 1073,60 грн. за вимогою майнового характеру.

Приймаючи не доведення позивачем належними доказами визначеної вартості ціни позову, яку суд вважає такою, що вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, суд вважає, що позивачем судовий збір за вимогою майнового характеру сплачено в неналежному розмірі і слід додатково сплатити судовий збір у розмірі 12346,40 грн .

З урахуванням вищевикладеного, позивачу необхідно виправити недоліки поданої заяви, а саме:

- визначити у позові ціну позову, яка повинна дорівнювати дійсній ринковій вартості спірного майна станом на день звернення до суду з позовом, а саме ринковій вартості квартири, з наданням до суду відповідних доказів на підтвердження вартості спірного майна, якими може бути відповідний звіт про визначення ринкової вартості рухомого майна, для подання до суду та сплатити судовий збір у розмірі 1 відсотку від встановленої ціни позову за мінусом сплаченої раніше суми;

- у разі неможливості надати до суду належні докази на підтвердження визначеної позивачем ціни позову, на підставі ч.2 ст. 176 ЦПК України, слід додатково сплатити судовий збір у розмірі 12346,40 грн.

Частинами 1, 2 статті 185 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки встановлено не відповідність позовної заяви вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, підлягає залишенню без руху та слід надати позивачеві строк для усунення вказаних недоліків поданої заяви, максимальним терміном в десять днів з дня отримання копії ухвали, та роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, позовну ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно - вважати неподаною та повернути заявнику з усіма доданими до неї документами.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: