Справа № 442/8000/21 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/811/1672/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.

секретаря Юзефович Ю.І.

з участю позивачки ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 червня 2022 року в складі судді Хомика А.П. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про реальний поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

встановив:

У жовтні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про реальний поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Вимоги обґрунтовувала тим, що 27 квітня 1985 року між нею та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб у відділі ЗАГС Самбірського міськвиконкому, актовий запис за №94. 06 листопада 2012 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області шлюб між ними розірвано.

За час проживання у шлюбі з 1988 по 2012 рік вона з відповідачем побудували двоповерховий житловий будинок з цокольним поверхом, господарськими будівлями /літня кухня-сарай/ та спорудами, що знаходиться на приватизованій земельній ділянці для обслуговування житлового будинку площею 0,057 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами перебуває у її власності на підставі Свідоцтва про право власності серія НОМЕР_1 від 09 серпня 2013 року. Земельна ділянка площею 0,057 га, кадастровий номер :01:044:0189, також перебуває у її власності на підставі Свідоцтва про право власності серія НОМЕР_2 від 13 червня 2013 року.

11 лютого 2014 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду виділено ОСОБА_3 та визнано за ним право власності на 1/2 ідеальну частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа якого 217,3 кв.м., житлова 94,8 кв.м., виділено ОСОБА_3 та визнано за ним право власності на 1/2 ідеальну частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 , загальна площа якої становить 0,057 га, кадастровий номер :01:044:0189. Таким чином, ОСОБА_3 належить на праві спільної часткової власності 1/2 ідеальних частин будинку АДРЕСА_1 та 1/2 ідеальна частина земельної ділянки з кадастровим номером :01:044:0189.

За весь період володіння вищевказаним об`єктом нерухомого майна, сторони не можуть досягнути згоди щодо користування будинком. Відповідач систематично вчиняє перешкоди у користуванні нерухомим майном. Більше того, відповідач жодним способом не виконує обов`язки щодо утримання будинку. Це призводить до численних конфліктів та судових спорів щодо згаданого житлового будинку. Так, 30 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області про стягнення коштів на утримання майна, у зв`язку із тим, що вона самостійно сплачує за послуги постачальних організацій за майно, де ОСОБА_3 є співвласником. 07 червня 2021 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду у справі №442/1750/21 стягнуто з ОСОБА_3 17400,37 грн.

Таким чином, спільне володіння на користування даним будинком неможливе, а тому вважає за доцільне здійснити поділ спільного майна в судовому порядку.

Просила здійснити реальний поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташовані на АДРЕСА_1 .

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 червня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про реальний поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, встановлення порядку користування земельною ділянкою - відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі зазначає, що рішення є незаконним, ухваленим із неповним з`ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування вимог покликається на те, що суд належно не дослідив та не взяв до уваги висновок експертизи, в той же час не встановивши жодних недоліків такого висновку. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд не врахував факт неможливості спільного користування житловим будинком та земельною ділянкою, а також відсутність бажання у відповідача взагалі здійснювати поділ домоволодіння.

На підтримку своїх позовних вимог, позивачка посилалася на висновок експертизи від 06.08.2021 №496/2021. Відповідач заперечував проти запропонованого варіанту поділу, однак не надав жодного власного варіанту поділу.

Таким чином, враховуючи неможливість поділу будинку у договірному порядку та неможливість спільного використання спірного домоволодіння, ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним варіантом поділу, який запропонований за наслідками будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, а всі заперечення відповідача зводились лише до небажання здійснювати такий поділ.

Просить скасувати рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 червня 2022 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

13 грудня 2022 року до Львівського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач ОСОБА_3 висловився у заперечення доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 . Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на підтримку доводів скарги, а також пояснення відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на заперечення таких, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що запропонований експертом варіант розподілу житлового будинку в натурі є недоцільним і таким, що може порушувати права та інтереси відповідача. На думку суду, слід враховувати інтереси відповідача щодо фактичного користування спірним будинком, що склалося вже історично, а варіант розподілу будинку, запропонований експертом, не є найбільш наближеним до його фактичного користування, що й не заперечила позивачка ОСОБА_1 , зокрема, щодо користування цокольним (підвальним) приміщенням).

Відповідач пропонував позивачці замінити варіанти розподілу будинку - ті, що запропоновані позивачці виділити йому, і навпаки, однак остання не погодилась з такою пропозицією. Крім цього, останній вказав, що експертом не враховано вартість ремонтно-будівельних робіт, які він мав би здійснити для ізолювання виділених частин будинку.

Відмовивши у задоволенні позовних вимог щодо поділу будиноковолодіння, суд вважав передчасним задоволення позовних вимог в частині, що стосується земельної ділянки, на якій розміщений спірний будинок та господарські будівлі.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є співвласниками на праві спільної часткової власності по 1/2 ідеальній частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа якого 217,3 кв.м., житлова 94,8 кв.м., та по 1/2 ідеальній частині земельної ділянки по АДРЕСА_1 , загальна площа якої становить 0,057 га, кадастровий номер :01:044:0189.

Зокрема, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 лютого 2014 року виділено ОСОБА_3 та визнано за ним право власності на 1/2 ідеальну частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа якого 217,3 кв.м., житлова 94,8 кв.м., яка належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності серія НОМЕР_1 від 09 серпня 2013 року, виділено ОСОБА_3 та визнано за ним право власності на 1/2 ідеальну частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 , загальна площа якої становить 0,057 га, кадастровий номер :01:044:0189, яка належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності серія НОМЕР_2 від 13 червня 2013 року.

У статті 41 Конституції України закріплено одне із основоположних прав людини і громадянина непорушність права власності, відповідно до якого кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтями 316, 317, 319, 321, 328 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майно, які ним здійснюються на власний розсуд. Право власності є непорушним та ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За загальним правом власник самостійно розпоряджається своїм майном. Розпорядження об`єктом спільної власності має свої особливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Спільна часткова власність є специфічною конструкцією, оскільки існує множинність суб`єктів, натомість для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники) та єдність об`єкта, кожен учасник спільної часткової власності володієне часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно із частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (ч.ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 зроблено висновок, що поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

У справі, що переглядається, позивачка пред`явила позовні вимоги саме про поділ домоволодіння в натурі між сторонами у порядку статті 367 ЦК України.

Відповідно до статті 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Подільну річ можна поділити на частини, кожна з яких може бути використана для тих же цілей, для яких річ призначалась до її поділу. Наприклад, житловий будинок може бути поділений на дві частини або більше. При цьому повинна бути збережена можливість використання кожної із частин будинку як житло. Неподільна річ у разі її поділу втрачає своє цільове призначення.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 367, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що поділ жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року (у справі № 6-12цс13).

Схожі за змістом висновки щодо виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, викладені у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц, від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15-ц, від 12 березня 2020 року у справі № 127/5835/16-ц.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України).

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є найважливішою складовою принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. У разі недостатності доказів, наявності сумнівів щодо їх достовірності суд вправі запропонувати представити докази тій стороні, яка несе обов`язок по доказуванню.

У необхідних випадках для з`ясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу.

Відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові.

Враховуючи характер спірних правовідносин, у справі, що є предметом апеляційного перегляду, колегія суддів виходить з того, що основним засобом доказування є висновок експерта.

За період розгляду справи в суді першої інстанції сторони не заявляли клопотання про призначення експертизи.

В той же час, позивачка ОСОБА_1 долучила до матеріалів справи висновок експерта від 06.08.2021 року №496/2021, виконаний на її письмову заяву.

Згідно із вказаним висновок експерта позивачці ОСОБА_1 (1/2 ід.ч) пропонується виділити такі приміщення у житловому будинку:

1-й поверх: частину приміщення сходової клітки літ 1-1 5,2 кв.м; коридор літ.- 1-2 8,2 кв.м; ванну літ. 1-3 3,7 кв.м; вбиральню літ. 1-4 1,9 кв.м; кухню літ. 1-5 - 11,0 кв.м.; жилу кімнату літ. 1-6 19,7 кв.м..; жилу кімнату літ. 1-7 13,4 кв.м.

Цокольний поверх: сходову клітку літ. І 5,5 кв.м.; кладову літ. ІІ 18,2 кв.м.; санвузол літ ІІІ 4,1 кв.м.; паливну літ. IV 4,6 кв.м.; гараж літ. V 30,8кв.м.; кладову літ. VI -7,0кв.м.

Зовнішні бетонні сходи літ. А 13,9 кв.м.

Пропонується виділити ОСОБА_1 господарські будівлі і споруди: частину літньої кухні-сараю літ. Б, зокрема приміщення сараю у правій частині будівлі пол зовнішній довжині 2,6 м. (площа забудови 11,2 кв.м.; сходи бетонні літ. б2-1,2 кв. м., колодязь літ. К - 8,8 м. п., огорожа літ. 2 - 7,5 кв. м., огорожа літ. 3 - 20,7 кв. м., ворота літ. 4 - 9,0 кв.м., замощення літ. І - 7,0 кв. м. - (частина зі спільного користування).

Натомість, 2-му співвласнику - ОСОБА_3 (1/2 ід. Ч) - пропонується виділити приміщення в будинку позначені:

1-й поверх:частину приміщення сходової клітки літ. 1-1 6,8 кв.м.;

2-й поверх:сходову клітку літ. 1-8 10,0 кв.м.; коридор літ. 1-9 5.5. кв.м; жилу кімнату літ. 1-10 9,2 кв.м.; жилу кімнату літ. 1-11 12,3 кв.м.; жилу кімнату літ. 1-12 18,8 кв.м.; жилу кімнату літ. 1-13 21,4 кв.м.

Пропонується виділити ОСОБА_3 господарські будівлі і споруди: частину літньої кухні-сараю літ. Б, зокрема приміщення літньої кухні у лівій частині будівлі по зовнішній довжині 7,36 м (площа забудови 31,9 кв. м.) Прибудова літ. б - 5,3 кв. м. (площа забудови - 6,3 кв. м.) Сходи бетонні літ. 61 - 4,5 кв. м. Навіс літ. Г - 15,9 кв. м. Огорожа літ. 1 - 24,7 кв. м. Огорожа літ. 2 - 8,5 кв. м. Ворота літ. 5 - 4,2 кв. м. Замощення літ. І - 13,7 кв. м. - (в т. ч. частина зі спільного користування 7,0 кв.м).

Горище в будинку.

Для ізолювання виділених частин будинку співвласникам в окреме користування виникає необхідність проводити ремонтно-будівельні роботи на стадії проектного завдання.

Вартість частини будинковолодіння, що пропонується виділити за розробленим варіантом ОСОБА_1 (1/2 ід частка) складає 1 193 866 грн.

Вартість частини будинковолодіння, що пропонується виділити за розробленим варіантом ОСОБА_3 (1/2 ід частка) складає 1 098 434 грн., що на 47 716 грн. менше від ідеальної частки.

Фактична/реальна частка 1-го співвласника ОСОБА_1 в житловому будинку після розподілу становитиме 57/100 ід. ч.

Фактична/реальна частка 2-го співвласника ОСОБА_3 в житловому будинку після розподілу становитиме 43/100 ід. ч.

Фактична (реальна) частка 1-го співвласника ОСОБА_1 у спірному домоволодінні складатиме 52/100 ід. ч.

Фактична (реальна) частка 1-го співвласника ОСОБА_3 у спірному домоволодінні складатиме 48/100 ід. ч.

Розмір грошової компенсації за відхилення реально виділених часток домоволодіння сторонам від ідеальних часток становить: ОСОБА_1 сплачує 47716 грн. ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_3 з таким не погоджується, однак не звертався до суду з клопотанням призначити судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу.

Надаючи правову оцінку висновку експерта від 06.08.2021 №496/2021, виконаний на замовлення ОСОБА_1 ,колегія суддів вважає, що при вирішенні даного спору слід саме ним керуватися, оскільки за відсутності іншого, такий є найбільш наближений до ідеальних часток співвласників та не передбачає залишення у спільній власності майна після його поділу.

Враховуючи ідеальні частки у майні сторін, відсутність домовленостей співвласників про поділ спільного майна та надання згоди позивачкою на сплату грошової компенсації за відхилення реально виділених часток домоволодіння від ідеальних часток, колегія суддів вважає за можливе поділити спірне домоволодіння згідно із запропонованим у висновку експерта від 06.08.2021 року №496/2021 варіантом поділу за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

В свою чергу, для ізолювання виділених частин будинку співвласникам в окреме користування виникає необхідність проводити ремонтно-будівельні роботи на стадії проектного завдання, зокрема: 1-й поверх, у приміщенні сходової клітки, що позначене літ 1-1 демонтувати віконний блок; демонтувати дверний блок, що веде до приміщення коридору літ 1-2, частину дверного прорізу замурувати, в іншій частині встановити дверний блок з шириною полотна не менше 0,8 м як позначено на поверховому плані (проектна пропозиція); в частині приміщення сходової клітки позначеного літ 1-1 (внутрішніми розмірами 2,27х5,28) по лінії розподілу влаштувати цегляну стіну товщиною в одну цеглу, поштукатурити, побілити з обох боків; на місці демонтованого віконного блоку в частині, що буде виділена ОСОБА_1 встановити новий віконний блок менших розмірів; на місці демонтованого віконного блоку в частині, що буде виділена ОСОБА_3 віконний проріз розширити і поглибити до рівна підлоги, встановити новий дверний блок шириною не менше 0,8 м. (ДБН В.2.2-15:2016, п. 7.2.7), демонтувати частину дерев`яних сходів (три сходинки) і влаштувати забіжні сходинки; на рівні 1-го поверху до приміщення сходової клітки літ. 1-1 прибудувати відкриті сходи і тамбур з внутрішніми розмірами 1,30х1,50м (стадія проектного завдання).

На другому поверсі: в приміщенні коридору літ. 1-9 демонтувати частину перегородки, влаштувати перегородку таким чином, як вказано на плані 2-го поверху на додатку№2; приміщення житлової кімнати літ. 1-10 переобладнати під санвузол ( на нижньому поверсі розташований санвузол), що буде відповідати вимогам чинних норм; приміщення житлової кімнати літ 1-11 переобладнати під кухню (на нижньому поверсі розташоване приміщення кухні), що буде відповідати вимогам чинних норм; дверний блок, що з`єднує приміщення літ 1-1 і літ 1-12 демонтувати, проріз замурувати, стіну поштукатурити та побілити з обох боків.

Пропонується влаштувати окремий вхід з коридору до переобладнаного приміщення кухні літ 1-11: пробити дверний проріз у стіні з коридору літ 1-9 і встановити дверний блок;

В результаті проведених ремонтних робіт будуть відокремлені частини житлового будинку, до складу яких буде входити сукупність житлових і допоміжних приміщень, які матимуть окремі входи на земельну ділянку або прилеглу територію та відповідатимуть вимогам чинних ДБН.

Лінії енергозабезпечення для відокремлених частин житлового будинку співвласникам слід виконувати за розробленими проектами.

При цьому, під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачка ОСОБА_1 надала інформацію про вартість робіт щодо розподілу електропостачання та газопостачання (формування нових точок обліку) у будинку АДРЕСА_1 , а також розрахунки виконання робіт по електропостачанню від ТзОВ «ЗАХІД-ЕЛЕКТРИК».

Окремо колегія суддів звертає увагу, що порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55.Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Враховуючи поділ об`єкта нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності між його власниками, то право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 припиняється.

Заперечуючи позовні вимоги в частині реального поділу житлового будинку та господарських будівель у варіанті, запропонованому стороною позивача, відповідач ОСОБА_3 звертає увагу на значне фінансове навантаження на нього щодо проведення ремонтно-будівельних робіт по влаштуванню окремого входу у будинок та переобладнання приміщень другого поверху, однак, на пропозицію надати кошторис вартості проведення таких робіт, за весь час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідач не надав.

Натомість, інші доводи сторони відповідача щодо технічної неспроможності такого переобладнання, спростовуються висновком експерта від 06.08.2021 року №496/2021, де серед іншого зазначено, що в результаті проведених ремонтних робіт будуть відокремлені частини житлового будинку, до складу яких буде входити сукупність житлових і допоміжних приміщень, які матимуть окремі входи на земельну ділянку або прилеглу територію та відповідатимуть вимогам чинних ДБН.

Також, колегія суддів враховує і те, що відповідач ОСОБА_3 на даний час фактично не проживає у спірному будинковолодінні, оскільки створив нову сім`ю, відтак цей будинок не є постійним місцем проживання відповідача.

Вирішуючи спір з приводу земельної ділянки, колегія суддів виходить з такого.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки (частина перша та четверта статті 88 ЗК України).

Згідно із частиною п`ятою статті 319 ЦК України право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи.

У частині першій статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

У постанові Верховного Суду України від 01 листопада 2017 року у справі №6-2454цс16 зроблено висновок, що «при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснено, що одночасно з розв`язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності.

Як свідчить аналіз матеріалів справи, площа земельної ділянки згідно Свідоцтва про право власності від 13.06.2013 становить 0,057 га, ділянка приватизована за цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 11 лютого 2014 року виділено ОСОБА_3 та визнано за ним право власності на 1/2 ідеальну частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 , загальна площа якої становить 0,057 га, кадастровий номер :01:044:0189, яка належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності серія НОМЕР_2 від 13 червня 2013 року.

Під час судового розгляду встановлено, що між сторонами виникають суперечки щодо фактичного користування земельною ділянкою, в позасудовому порядку досягти згоди про поділ та користування сторони не змогли.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про поділ спірного домоволодіння згідно із запропонованим варіантом висновку експерта №496/2021 від 06.08.2021 за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, який виконаний судовим експертом Ляш І.І., обізнаним про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок згідно ст. 384 КК України, враховуючи взаємозв`язок із земельною ділянкою на якій розміщений будинок з господарськими будівлями та спорудами, колегія суддів вважає за необхідне встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до запропонованого експертом варіанту.

Згідно даного висновку, земельна ділянка спільного користування обома співвласниками становить 200,4 кв.м.

На величину ідеальної частки (1/2 ід.ч) 1-го співвласника ОСОБА_1 в окреме користування припадає земельна ділянка площею 184,8 кв.м. з розташованими на ній будівлями і спорудами.

На величину ідеальної частки (1/2 ід.ч) 2-го співвласника ОСОБА_3 в окреме користування припадає земельна ділянка площею 184,8 кв.м. з розташованими на ній будівлями і спорудами.

У спільне користування обох співвласників пропонується виділити земельну ділянку площею 200,4 кв.м., позначену на плані на додатку №3 таб 1, за ходом годинникової стрілки (поч. т.9) літ 9, 15, 16, 6, 7, 8, 9. Відстані між точками відповідно становлять: 8,42 м.п; 15,42 м.п, 7,77 м.п; 5,21 м.п; 15,42 м.п.; 4,54 м.п. Ділянка позначена фоном DOTS червоного кольору на плані на додатку №3 таб №1.

1-му співвласнику ( ОСОБА_1 -1/2 ід. ч) пропонується виділити: земельну ділянку S1 площею 184,8 кв.м. позначену на плані на дод. №3 таб 1, за ходом годинникової стрілки (поч. т. 1) літ. 1, 13, 14, 10, 9, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2, 1. Відстані між точками відповідно становлять: 4,48 м.п; 30,14 м.п; 9,51 м.п; 1,39 м.п;, 4,54 м.п; 15,42 м.п; 5,21 м.п; 5,39 м.п; 3,13 м.п., 3,59 м.п., 1,88 м.п; 3,70 м.п. Ділянку позначено фоном ANSI З1 (косими лініями) зеленого кольору на плані на додатку №3 таблиця 1.

2-му співвласнику ( ОСОБА_3 1/2 ід.ч) пропонується виділити: земельну ділянку S2 площею 184,8 кв.м. позначену на плані на дод. №3 таб. 1, за ходом годинникової стрілки (поч. т.1) літ. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 16, 15, 9, 10, 11, 12, 1. Відстані між точками відповідно становлять: 3, 70 м.п; 1,88 м.п; 3,59 м.п; 3,13 м.п; 5,39 м.п; 7,77 м.п; 15,42 м.п; 8,42 м.п; 1,39 м.п; 9,50 м.п; 29,54 м.п; 14,69 м.п. Ділянку позначено фоном ANSI З1 (косими лініями) синього кольору на плані на додатку №3 таблиця 1.

Таким чином, встановивши, що між сторонами не досягнуто домовленості про поділ земельної ділянки чи встановлення порядку користування, суд апеляційної інстанції доходить висновку про необхідність встановлення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 із запропонованим експертом варіантом, зазначеним у висновку №496/2021 від 06.08.2021 за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, який відповідачем не спростований.

Запропонований варіант відповідає розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, площі земельних ділянок, яка передана у власність; забезпечує вільне користування кожним зі співвласників належним йому майном, а також відповідає інтересам сторін та не порушує їх прав.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту другого частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пунктів 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про реальний поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, встановлення порядку користування земельною ділянкою задовольнити.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 Закону України «Про судовий збір»).

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 колегія суддів вважає за потрібне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за звернення із позовною заявою в розмірі 3632 грн та за подачу апеляційної скарги в розмірі 5448 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 червня 2022 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про реальний поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, встановлення порядку користування земельною ділянкою задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 (1/2 ід.ч) такі приміщення у житловому будинку АДРЕСА_1 :

1-й поверх: частину приміщення сходової клітки літ 1-1 5,2 кв.м; коридор літ.- 1-2 8,2 кв.м; ванну літ. 1-3 3,7 кв.м; вбиральню літ. 1-4 1,9 кв.м; кухню літ. 1-5 - 11,0 кв.м.; жилу кімнату літ. 1-6 19,7 кв.м.; жилу кімнату літ. 1-7 13,4 кв.м.

Цокольний поверх: сходову клітку літ. І 5,5 кв.м.; кладову літ. ІІ 18,2 кв.м.; санвузол літ ІІІ 4,1 кв.м.; паливну літ. IV 4,6 кв.м.; гараж літ. V 30,8кв.м.; кладову літ. VI -7,0 кв.м.

Зовнішні бетонні сходи літ. А 13,9 кв.м.

Частину літньої кухні-сараю літ Б., зокрема приміщення сараю у праві частині будівлі по зовнішній довжині 2,60 м. ( площа забудови 11,2 кв.м.)

Сходи бетонні літ. б2 1,2 кв.м.

Колодязь літ. К. 8,8 кв.м.

Огорожу літ 2 7,5 кв.м.

Огорожу літ. 3 20,7 кв.м.

Ворота літ. 4 9,0 кв.м.

Замощення літ. І 7,0 кв.м. (частина зі спільного користування).

Виділити ОСОБА_3 (1/2 ід.ч) такі приміщення у житловому будинку АДРЕСА_1 :

1-й поверх: частину приміщення сходової клітки літ. 1-1 6,8 кв.м.;

2-й поверх: сходову клітку літ. 1-8 10,0 кв.м.; коридор літ. 1-9 5.5. кв.м; жилу кімнату літ. 1-10 9,2 кв.м.; жилу кімнату літ. 1-11 12,3 кв.м.; жилу кімнату літ. 1-12 18,8 кв.м.; жилу кімнату літ. 1-13 21,4 кв.м.

Господарські будівлі і споруди: частину літньої кухні-сараю літ. Б, зокрема приміщення літньої кухні у лівій частині будівлі по зовнішній довжині 7,36 м (площа забудови 31,9 кв. м.), прибудова літ. б - 5,3 кв. м. (площа забудови - 6,3 кв. м.), сходи бетонні літ. б1 - 4,5 кв. м., навіс літ. Г - 15,9 кв. м., огорожа літ. 1 - 24,7 кв. м., огорожа літ. 2 - 8,5 кв. м., ворота літ. 5 - 4,2 кв. м., замощення літ. І - 13,7 кв. м. - (в т. ч. частина зі спільного користування 7,0 кв.м).

Горище в будинку.

Для ізолювання виділених частин будинку співвласникам провести ремонтно-будівельні роботи на стадії проектного завдання.

1-й поверх

У приміщенні сходової клітки, що позначене літ 1-1 демонтувати віконний блок; демонтувати дверний блок, що веде до приміщення коридору літ 1-2, частину дверного прорізу замурувати, в іншій частині встановити дверний блок з шириною полотна не менше 0,8 м як позначено на поверховому плані (проектна пропозиція);

В частині приміщення сходової клітки позначеного літ 1-1 (внутрішніми розмірами 2,27х5,28) по лінії розподілу влаштувати цегляну стіну товщиною в одну цеглу, поштукатурити, побілити з обох боків;

На місці демонтованого віконного блоку в частині, що буде виділена ОСОБА_1 встановити новий віконний блок менших розмірів;

На місці демонтованого віконного блоку в частині, що буде виділена ОСОБА_3 віконний проріз розширити і поглибити до рівна підлоги, встановити новий дверний блок шириною не менше 0,8 м. (ДБН В.2.2-15:2016, п. 7.2.7);

Демонтувати частину дерев`яних сходів (три сходинки) і влаштувати забіжні сходинки;

На рівні 1-го поверху до приміщення сходової клітки літ. 1-1 прибудувати відкриті сходи і тамбур з внутрішніми розмірами 1,30х1,50м (стадія проектного завдання).

2-й поверх.

В приміщенні коридору літ. 1-9 демонтувати частину перегородки, влаштувати перегородку таким чином, як вказано на плані 2-го поверху на додатку№2;

Приміщення житлової кімнати літ. 1-10 переобладнати під санвузол ( на нижньому поверсі розташований санвузол), що буде відповідати вимогам чинних норм;

Приміщення житлової кімнати літ 1-11 переобладнати під кухню (на нижньому поверсі розташоване приміщення кухні), що буде відповідати вимогам чинних норм;

Дверний блок, що з`єднує приміщення літ 1-1 і літ 1-12 демонтувати, проріз замурувати, стіну поштукатурити та побілити з обох боків.

Влаштувати окремий вхід з коридору до переобладнаного приміщення кухні літ 1-11: пробити дверний проріз у стіні з коридору літ 1-9 і встановити дверний блок.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 47716 (сорок сім тисяч сімсот шістнадцять) гривень 00 копійок грошової компенсації за відхилення від реально виділених часток домоволодіння.

Припинити за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 .

Встановити для ОСОБА_1 та ОСОБА_3 такий порядок користування земельною ділянкою площею 570 м.кв. по АДРЕСА_1 , запропонований у висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 496/2021 від 06.08.2021:

Виділити у спільне користування обох співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 земельну ділянку Sсп площею 200,4 кв.м., позначену на плані на додатку №3 таблиця 1, за ходом годинникової стрілки (поч. т. 9) літ. 9, 15, 16, 6, 7, 8, 9. Відстані між точками відповідно становлять: 8,42 м.п; 15,42 м.п, 7,77 м.п; 5,21 м.п; 15,42 м.п.; 4,54 м.п. Ділянка позначена фоном DOTS червоного кольору на плані на додатку №3 таблиця №1.

Виділити ОСОБА_1 в користування: земельну ділянку S1 площею 184,8 кв.м. позначену на плані на дод. АДРЕСА_2 , за ходом годинникової стрілки (поч. т. 1) літ. 1, 13, 14, 10, 9, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2, 1. Відстані між точками відповідно становлять: 4,48 м.п; 30,14 м.п; 9,51 м.п; 1,39 м.п;, 4,54 м.п; 15,42 м.п; 5,21 м.п; 5,39 м.п; 3,13 м.п., 3,59 м.п., 1,88 м.п; 3,70 м.п. Ділянку позначено фоном ANSI З1 (косими лініями) зеленого кольору на плані на додатку №3 таблиця 1.

Виділити ОСОБА_3 в користування: земельну ділянку S2 площею 184,8 кв.м. позначену на плані на дод. №3 таб. 1, за ходом годинникової стрілки (поч. т.1) літ. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 16, 15, 9, 10, 11, 12, 1. Відстані між точками відповідно становлять: 3, 70 м.п; 1,88 м.п; 3,59 м.п; 3,13 м.п; 5,39 м.п; 7,77 м.п; 15,42 м.п; 8,42 м.п; 1,39 м.п; 9,50 м.п; 29,54 м.п; 14,69 м.п. Ділянку позначено фоном ANSI З1 (косими лініями) синього кольору на плані на додатку №3 таблиця 1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 9080 (дев`ять тисяч вісімдесят) гривень 00 копійок сплаченого судового збору за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 29 березня 2023 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк