ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/618/20 Номер провадження 22-ц/814/2155/23Головуючий у 1-й інстанції Павлійчук А.В. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гальонкіна С.А.,

суддів Прядкіної О.В., Хіль Л.М.,

при секретарі Гречці Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2022 року

за заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню

у справі за позовом Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, за участі третьої особи: ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину щодо поруки,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви

У грудні 2022 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

В обґрунтування заяви зазначає, що 28 жовтня 2022 року Глобинським районним судом Полтавської області на виконання рішення від 15 серпня 2022 року у справі №527/618/20 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі заборгованості по кредитній угоді №0239-2001 в загальній сумі 11346,12 грн., судового збору 2102 грн. та судових витрат 2080,20 грн. видано виконавчі листи.

У подальшому виконавчі листи стягувачем подавались до примусового виконання, та були повернуті без прийняття до виконання.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2022 року у справі № 527/618/20 не вступило в закону силу (не набрало чинності), у зв`язку з оскарженням його в апеляційному порядку. Однак, відповідальною особою Глобинського районного суду Полтавської області на звернення до виконання рішень суду 28 жовтня 2022 року видано виконавчі документи, а представником стягувача в порушення норм Конституції України та ЦПК України, пред`явлено виконавчі листи до примусового виконання.

Просив визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи видані 28 жовтня 2022 року Глобинським районним судом Полтавської області у справі № 527/618/20 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі заборгованості по кредитній угоді №0239-2001 в загальній сумі 11346,12 грн., судового збору 2102 грн. та судових витрат 2080,20 грн. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн. з Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2022 року заяву адвоката Халявки І.М. в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню задоволено частково.

Визнано такими, що не підлягають виконанню, виконавчі листи, видані 28 жовтня 2022 року на підставі рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 15.08.2022 у справі № 527/618/20 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі заборгованості по кредитній угоді №0239-2001 в загальній сумі 11346,12 грн., судового збору 2102 грн. та судових витрат 2080,20 грн.

В іншій частини відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з зазначеною ухвалою в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу її ва апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 . Просила ухвалу суду в зазначеній частині скасувати та стягнути на її користь з Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі судові витрати на правничу допомогу в розмірі 500 грн.

Також просила стягнути з Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомого надану в суді апеляційної інстанції в розмірі 1000 грн.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі посилається на необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушенням судом першої інстанції норм процесуального права. Вважає, що уклавши договір з ОСОБА_2 , вона реалізувала своє право на захист . Крім того зазначає, що суду надано всі необхідні документи на підтвердження понесених витрат.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Халявки І.М., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги, ухвала Глобинського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2022 року оскаржується лише в частині відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

У зв`язку із зазначеним у суду відсутні підстави перегляду ухвали суду в частині задоволення вимоги заяви про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Встановлені обставини справи

У грудні 2022 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Просив визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи видані 28 жовтня 2022 року Глобинським районним судом Полтавської області у справі № 527/618/20 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі заборгованості по кредитній угоді №0239-2001 в загальній сумі 11346,12 грн., судового збору 2102 грн. та судових витрат 2080,20 грн. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн. з Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі.

На підтвердження понесених витрат суду надано наступні документи:

ордер на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Халявкою І.М. Халявці Г.П. на підставі договору про надання правничої допомоги № 527/618/20 від 08 листопада 2022 року;

копію квитанції про оплату послуг відповідно до якої ОСОБА_2 надав послугу зі складання та подання до Глобинського районного суду Полтавської області заяви від імені ОСОБА_1 про визнання виконавчих документів у справі № 527/618/20 такими, що не підлягають виконанню вартістю 500 грн.

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2022 року заяву адвоката Халявки І.М. в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню задоволено частково.

Визнано такими, що не підлягають виконанню, виконавчі листи, видані 28 жовтня 2022 року на підставі рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 15 серпня 2022 у справі № 527/618/20 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі заборгованості по кредитній угоді №0239-2001 в загальній сумі 11346,12 грн., судового збору 2102 грн. та судових витрат 2080,20 грн.

Позиція суду апеляційної інстанції

Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно із частиною 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Досліджуючи матеріали справи колегія суддів звертає увагу, що заявником не надано суду договору про надання правової допомоги, що унеможливлює встановлення умов надання правничої допомоги та її оплати.

Крім того, копія «квитанції за оплату послуг», додана до заяви, за своєю суттю є розрахунком виконаних робіт та не містить інформації про факт передачі коштів.

Будь-яких інших доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу та фактичну передачу грошових коштів суду не надано.

За вказаних обставин суд апеляційної інстанції вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази документального підтвердження витрат на правову допомогу, а тому погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні зави в частині відшкодування витрат на правничу допомогу.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 03 квітня 2023 року

Головуючий С.А. Гальонкін

Судді О.В. Прядкіна

Л.М. Хіль