Житомирський апеляційний суд
Категорія 36 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря судового засідання Кузьменко А.О.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 18 січня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Семенцової Л.М.

у цивільній справі №295/11536/21 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багато-квартирного будинку «Богуна, 5» про зобов`язання вчинити певні дії на захист прав споживача, усунення перешкод у користуванні майном, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Просив зобов`язати відповідача прийняти на облік та здійснити опломбування лічильників теплової енергії у квартирах АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 ; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок (з 15.09.2019 року) оплати за опалення у квартирах АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 відповідно до показів лічильників теплової енергії та проводити її нарахування із врахуванням фактично спожитого обсягу теплопостачання згідно лічильників теплової енергії; зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні ним прибудинковою територією ОСББ «Богуна, 5» (подвір`ям будинку по АДРЕСА_3 та забезпечення вільного доступу, в тому числі для вільного проїзду та паркування автомобіля; зобов`язати відповідача видати йому ключ електронного управління (пульт) до воріт подвір`я будинку по АДРЕСА_3 (огородженої ОСББ «Богуна, 5» території); покласти на відповідача судові витрати.

В обґрунтування поданого позову зазначав, що він є власником квартир АДРЕСА_4 , який знаходиться на балансі та обслуговуванні ОСББ «Богуна, 5». Протоколом загальних зборів учасників ОСББ «Богуна, 5» №7 від 28.10.2017 року прийнято рішення про розроблення пропозиції/кошторису на розробку технічної документації та встановлення типових лічильників використання тепла на кожну квартиру/приміщення. Однак у подальшому відповідач жодних дій на реалізацію прийнятого рішення не вживав. На його письмові звернення з повідомленням про розробку технічної документації та робочих проектів на встановлення теплових лічильників, встановлення у належних йому квартирах лічильників теплової енергії, а також із проханням з 15.09.2019 року здійснювати розрахунок послуг за показаннями теплових лічильників та прийняття на облік лічильників теплової енергії у вказаних квартирах відповіді він не отримав. З часу побудови будинку з 2014 року квартири знаходяться в стані незавершеного будівництва, мають певні недоліки, що унеможливлює проживання в них. Він неодноразово звертався до відповідача з проханням відключити прилади опалення чи обмежити подачу теплоносія на прилади опалення та звільнити (зменшити) його від сплати послуг за опалення. Проте відповідач або відмовляв йому, або ігнорував його звернення без повідомлення причин. Позивач, не проживаючи в належних йому квартирах та не користуючись послугами відповідача, сплачував кошти за послуги ОСББ, але на теперішній час він є пенсіонером та його матеріальний стан не забезпечує йому можливості сплачувати за послуги надалі. Правлінням ОСББ «Богуна, 5» здійснюється несправедливий розподіл тепла та встановлено тариф для цих послуг, у зв`язку з чим він змушений був здійснити встановлення теплових лічильників. Окрім того, не дивлячись на те, що ним було сплачено вартість отримання ключа (пульта) до воріт у сумі 2000,00 грн., відповідач не видає йому пульт, чим перешкоджає у вільному користуванні належними йому квартирами.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 18 січня 2023 року позов задоволено частково.

Зобов`язано об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богуна, 5» усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 прибудинковою територією ОСББ «Богуна, 5», а саме подвір`ям будинку АДРЕСА_3 , та забезпечити йому вільний доступ, в тому числі для вільного проїзду та паркування автомобіля.

Зобов`язано об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богуна, 5» видати ОСОБА_1 ключ електронного управління (пульт) до воріт подвір`я будинку АДРЕСА_3 (огородженої ОСББ «Богуна, 5» території).

У задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Стягнуто з об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Богуна, 5» в дохід держави 1816,00 грн. судового збору.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду у частині відмови у задоволенні позовних вимог і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема апелянт вважає, що Рішення загальних зборів передбачало чітко визначені дії, зокрема, розроблення пропозиції/кошторису на розробку технічної документації та встановлення теплових лічильників використання тепла на кожну квартиру/приміщення.

Звертає увагу на те, що для діяльності керівних органів юридичних осіб характерними є те, що їх рішення приймаються для подальшої реальної реалізації, виконання та досягнення поставленої мети, а не для висловлення намірів. Невжиття жодних дій на реалізацію прийнятого рішення загальними зборами протягом значного періоду часу, на думку апелянта, свідчить про наявність тривалої бездіяльності ОСББ, а не про те, що рішення осіб є лише намірами учасників.

Вважає, що відповідачем у справі не було доведено яких-небудь обставин чи причин, які унеможливили реалізацію рішення загальних зборів протягом значного періоду часу. Також відповідачем не спростовано того, що теплові лічильники були встановлені з дотриманням відповідних вимог, та організацією, яка має відповідну Ліцензію на виконання таких робіт. Тому очевидною є повна бездіяльність відповідача та ігнорування ним обов`язків покладених на нього ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Рішення суду в частині задоволених вимог не оскаржується. Тому його законність апеляційним судом не перевіряється.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 14.03.2014 року позивач є власником квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу квартири від 14.03.2014 року, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.03.2014 року (а. с. 41,42).

Протоколом загальних зборів учасників ОСББ «Богуна, 5» №7 від 28.10.2017 року прийнято рішення про розроблення пропозиції/кошторису на розробку технічної документації та встановлення типових лічильників використання тепла на кожну квартиру/приміщення (а. с. 9-12).

ОСОБА_1 звертався до ОСББ «Богуна, 5» із заявами від 13.03.2020 року та 28.05.2021 року, в яких повідомив про розробку технічної документації та робочих проектів на встановлення теплових лічильників, встановлення у належних йому квартирах лічильників теплової енергії 15.09.2019 року, а також із проханням з 15.09.2019 року здійснювати розрахунок послуг за показаннями теплових лічильників та прийняття на облік лічильників теплової енергії у вказаних квартирах, здійснити їх опломбування, нараховувати оплату за опалення відповідно до показників лічильників з урахуванням фактично спожитого обсягу теплопостачання (а. с. 13-16).

Зі змісту довідки ОСББ «Богуна, 5» № 22 від 16.07.2019 року слідує, що позивач за адресою: АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 не зареєстрований та паспортний облік не здійснювався, з дати реєстрації права власності 14.03.2014 року ніхто не проживав, а також станом на 16.07.2019 року згідно свідчення свідків будь-які будівельні роботи або ремонтні роботи не проводились (а. с. 46).

Згідно виписок з особових рахунків НОМЕР_1 та НОМЕР_2 за період з липня 2017 року по жовтень 2022 року заборгованість по квартирі АДРЕСА_1 становить 49361,58 грн. та по квартирі АДРЕСА_6 49308,89 грн. (а.с. 121,122).

За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно ч.1 ст.385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

Згідно положень ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири.

Допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Співвласники майна, що знаходиться у спільній сумісній власності, не тільки володіють та користуються, але й розпоряджаються таким майном за спільною згодою. Співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників (п.1 ч.1 та ч.2 ст.6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

За правилами ч. 1 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком (ч. ч. 2, 3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку»).

Відповідно до п. 9 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, (далі Правила), чинних на час виникнення спірних правовідносин, у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік.

У п.20 Правил вказано, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності - достатніми.

Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Крім того, суд може захистити лише порушене право позивача на момент розгляду спору в суді.

В даному випадку встановлені обставини та досліджені докази вказують на те, що відповідач ОСББ «Богуна, 5» є управителем, обов`язком якого є надання співвласникам будинку АДРЕСА_3 послуги з управління багатоквартирним будинком та кожен із співвласників будинку має право одержувати від управителя своєчасно та належної якості послугу з управління багатоквартирним будинком.

У протоколі загальних зборів учасників ОСББ «Богуна, 5» №7 від 28.10.2017 року вказано про прийняття рішення про розроблення пропозиції/кошторису на розробку технічної документації та встановлення типових лічильників використання тепла на кожну квартиру/приміщення в будинку АДРЕСА_3 . Проте, як зазначено самим позивачем у позовній заяві та підтверджено стороною позивача під час розгляду справи, жодних дій на реалізацію прийнятого рішення відповідачем не вживалося та в матеріалах справи відсутні докази протилежного. А тому суд правильно вважав, що зазначене рішення свідчить лише про намір учасників ОСББ «Богуна, 5» здійснити розробку технічної документації та встановлення типових лічильників використання тепла на кожну квартиру/приміщення та до суду не надано доказів реального виконання прийнятого рішення.

При цьому, суд першої інстанції вірно зазначив, що заявлені в позові вимоги щодо прийняття на облік та здійснення опломбування лічильників теплової енергії у квартирах АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 є передчасними та не підлягають задоволенню.

Як передбачено ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком включають витрати на оплату комунальних послуг та невикористання власником належної йому квартири не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком, а тому позивач, не проживаючи в належних йому на праві власності квартирах, не може бути звільнений від обов`язку оплати комунальних послуг, які надаються.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, а зводяться до переоцінки доказів.

Разом з тим, будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 18 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: