Справа № 535/373/23
Провадження № 2-о/535/31/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Гуляєвої Г.М.

за участю секретаря Міняйло О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Котельва, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_1 ), представник: адвокат Сідько Світлана Іванівна ( адреса здійснення адвокатської діяльності: 38600, вул. Полтавський шлях б.239, сел. Котельва Полтавського району Полтавської області), заінтересована особа ОСОБА_2 : (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про встановлення факту батьківства ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду в особі представника заявника- адвоката Сідько С.І. з заявою про встановлення факту батьківства, заінтересована особа ОСОБА_2 .

На обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження бланк серії НОМЕР_3 , видане Виконавчим комітетом Ковалевської сільської ради (Котелевського) Полтавського району Полтавської області.

Відповідно до даного свідоцтва про народження дитини, батьками ОСОБА_1 є: мати - ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_3 , відомості про батька дитини було записано на підставі ст.135 СК України, зі слів матері, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану.

В дійсності справжнім біологічним батьком дитини є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 що підтверджується свідоцтвом про смерть бланк серії НОМЕР_4 зареєстровано Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпро Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 тривалий час перебували у шлюбних відносинах, проживали разом, мають двох спільних дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак не було досягнуто згоди щодо укладення шлюбу, та після народження ОСОБА_6 , в них виник конфлікт, після якого вони певний не тривалий час проживали окремо, але після примирення, в них народилася донька ОСОБА_7 , і родина проживала разом.

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Великорублівської сільської ради від 16.11.2022 року ОСОБА_4 , проживав однією сімєю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з січня 2004 року по листопад 2017 року за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно акту обстеження господарства від 14.11.2022 року, за адресою: АДРЕСА_3 , був зареєстрований померлий ОСОБА_4 , а також з січня 2004 року по листопад 2017 року проживали однією сімєю з померлим ОСОБА_4 без реєстрації: цивільна дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; дочка дружини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Починаючи із народження ОСОБА_1 і до дня смерті, ОСОБА_4 займався вихованням та утриманням сина, піклувався про його здоров`я, тривалий час до зачаття ОСОБА_6 спільно проживав з його матір`ю і вів з нею спільне господарство, яке не припинилось до зачаття заявника. Після народження ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 спільно виховували та утримували його. Факт того, що за життя ОСОБА_4 визнавав сином заявника, є сімейні фото, а також цей факт підтверджується показами свідків.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що іншим порядком вирішити питання встановлення факту батьківства неможливо, заявник просить задовольнити його заяву.

Ухвалою суду від 15.03.2023 року відкрито провадження у справі в окремому провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні сторони не з`явились.

Представник заявника - адвокат Сідько С.І. надала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі заявника та його представника, заяву підтримують в повному обсязі та просять задовольнити її з підстав викладених в ній.

Заінтересована особа ОСОБА_2 надала до суду письмову заяву від 03.04.2023 про розгляд справи без її участі, та не заперечує проти задоволення заявлених вимог заявника.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 19.09.2022 року виданого Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпро Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , та відповідно до Витягу з Державного реєстру актів-цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька, вбачається, що в графі «батько» вказано « ОСОБА_3 », відомості записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.12).

Відповідно до змісту ч.1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК України.

Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.

Як вбачається зі ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ст.130 СК України, відповідно до якої підставою для встановлення факту батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст.130 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Як встановлено судом, відомості, щодо батька дитини, які зазначені у свідоцтві про народження ОСОБА_1 щодо батька дитини, зокрема його та по-батькові, відповідає по-батькові ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також факт батьківства підтверджується матеріалами справи, зокрема довідками виконавчого комітету Великорублівської сільської ради №09-08/2348 від 16.11.2022, свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , свідоцтвом про народження ОСОБА_5 , свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 , довідкою про причину смерті до форми №106/0 №951/НЕ, та поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які також підтвержили факт того що ОСОБА_4 визнавав заявника своїм сином, займався його вихованням та утриманням, піклувався про його здоров`я. Вказані обставини підтверджують доводи заявника, вказані у заяві про встановлення факту батьківства щодо того, що під час народження ОСОБА_1 його батьки не перебували в шлюбі між собою, та відомості про батька було вказано зі слів матері.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення.

Суд вважає, що дослідженими у судовому засіданні доказами, якими є письмові матеріали справи, підтверджується наявність сімейних зв`язків між заявником та померлим, який вважав себе батьком народженої ним дитини.

Таким чином, суд, з`ясувавши всі обставини справи, вважає наявність підстав, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, встановленими в судовому засіданні, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 293, 319 ЦПК України, ст.ст. 55, 121, 125, 130, 134, 135 СК України суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 .

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 а саме: в актовому записі №1 про народження ОСОБА_1 , зареєстрованого Виконавчим комітетом Ковалевської сільської ради Котелевського району Полтавської області в графі «батько» вказати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відомості про батьківство ОСОБА_3 - виключити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.М. Гуляєва