Справа № 456/3965/22 Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В.Л.
Провадження № 22-ц/811/987/23 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 березня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 03 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №1229759, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 5000 грн. на строк 24 дні зі сплатою відсотків в розмірі 1,99% в день за користування коштами. 03 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00-2733193, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 3000 грн. на строк 15 днів зі сплатою відсотків в розмірі 1,90% в день за користування кредитними коштами. 22 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №/397217, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 8000 грн. на строк 25 дні, тобто до 15 квітня 2021 року, зі сплатою відсотків в розмірі 2,5% на добу за користування кредитними коштами. Стверджує, що усі вищезазначені договори підписані електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланого на номер його мобільного телефону. Вважає, що сторони договорів узгодили між собою розмір позики, грошову одиницю, в якій її надано, строк та умови кредитування. Зазначає, що кредитні кошти надано відповідачу шляхом перерахування на банківський картковий рахунок позичальника. Вказує, що у зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань у відповідача виникла заборгованість в розмірі 55 576,94 грн., що складається із: заборгованості за договором позики № 1229759 від 03 березня 2021 року в розмірі 14 859,44 грн., з яких 5000 грн. - заборгованість за основним боргом, 9 859,44 грн. - заборгованість за відсотками; заборгованості за кредитним договором № 00-2733193 від 03 березня 2021 року в розмірі 9 717,50 грн., з яких 2 994,50 грн. - заборгованість за основним боргом, 6723,00 грн. - заборгованість за відсотками; заборгованості за кредитним договором №/397217 від 22 березня 2021 року в розмірі 31 000 грн., з яких 8 000 грн. - заборгованість за основним боргом, 23 000 грн. - заборгованість за відсотками. Наголошує, що набуло права вимоги до відповідача за вищезазначеними кредитними договорами на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів», договору факторингу № 27092021 від 27 вересня 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші», договору факторингу № 08122021 від 08 грудня 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу». Звертає увагу, що відповідач не мав жодних перешкод для сплати заборгованості на рахунки первісного кредитора, однак, свої зобов`язання за договорами не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за договором позики № 1229759 від 03 березня 2021 року в розмірі 14 859,44 грн., за кредитним договором № 00-2733193 від 03 березня 2021 року в розмірі 9 717,50 грн. та за кредитним договором №/397217 від 22 березня 2021 року в розмірі 31 000 грн., а всього стягнути заборгованість за кредитними договорами в розмірі 55 576,94 грн.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 березня 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість:

- за договором позики №1229759 від 03.03.2021 в розмірі 14 859,44 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9859,44 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- за кредитним договором №00-2733193 від 03.03.2021 в розмірі 9 717,50 грн., з яких: 2994,50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 723,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- за кредитним договором №/397217 від 22.03.2021 в розмірі 31 000 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 2481 грн.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що позовні вимоги є необгрунтованими, оскільки позивач не надав належного детального розрахунку заборгованості, який підтверджує її наявність. Зазначає, що документами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, є первинні бухгалтерські документи, а надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості підготовлені працівниками банку та є відображенням арифметичних розрахунків позивача, а відтак, не можуть бути доказом безспірності заборгованості. Вважає, що позивачем неправомірно нараховано заборгованість за відсотками за користування кредитом, оскільки надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, на підставі яких позивач нараховує відсотки, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною кредитних договорів, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. З наведених ним підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 17 квітня 2023 року про відкриття апеляційного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 березня 2023 року ухвалено розглядати без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 березня 2023 року призначено на 12 год. 30 хв. 05 червня 2023 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 15 червня 2023 року, то незважаючи на те, що розгляд справи призначено на 05 червня 2023 року, датою ухвалення постанови є саме 15 червня 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», суд першої інстанції виходив з того, що укладені договори містять усі істотні умови кредитних договорів, зокрема, суму кредиту, строк надання коштів, розмір процентів, однак, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитними договорами у відповідача виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача в повному розмірі, оскільки в матеріалах справи відсутні докази виконання позичальником зобов`язань за кредитними договорами, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування заборгованості.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей вищевказаного договору, щодо дійсності якого заперечує відповідач, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису позичальника лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 1229759, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 5000 грн.

Пунктом 2 договору позики № 1229759 від 03 березня 2021 року передбачено, що строк дії договору - 24 дні, а процентна ставка за користування кредитними коштами становить 1,99% в день.

З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором позики № 1229759 від 03 березня 2021 рокуза період з 16 серпня 2021 року по 30 вересня 2022 року вбачається, що така становить 14859,44 грн., що складається із: заборгованості за основним боргом в розмірі 5000 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами в розмірі 9859,44 грн. (а.с. 21).

14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти, а ТзОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступити право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб - боржників, перелік яких є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до умов договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» передано реєстр боржників № 3, що підтверджується Актом прийому-передачі реєстру боржників № 3 за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, складеному 16 серпня 2021 року.

У витягу з реєстру боржників № 3 за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, зазначено, що ТзОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 1229759 від 03 березня 2021 року.

03 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00-2733193, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 3000 грн.

Відповідно до п. 1.3 кредитного договору № 00-2733193від 03 березня 2021 року строк дії договору - 15 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю «18 березня 2021 року», або в іншу дату, що визначається після автоматичного продовження строку дії кредиту в порядку, передбаченому п.п.1.3.1-1.3.3 цього договору.

Згідно з п.п. 1.3.1 п. 1.3 кредитного договору № 00-2733193від 03 березня 2021 року строк дії кредиту автоматично продовжується на кількість днів, зазначену в п.1.3 цього договору, у випадку, якщо по день повернення кредиту (включно) позичальник здійснив оплату заборгованості по договору на суму не менше суми процентів, що розраховані, виходячи з кількості днів, що встановлені в п. 1.3 договору та передували (поспіль) дню поверненню кредиту (включно).

У випадку, якщо строк дії кредиту закінчився та не відбулася його чергова пролонгація, строк дії договору автоматично продовжується на кількість днів, зазначених в п. 1.3 цього договору в дату здійснення позичальником оплати в повному обсязі заборгованості за процентами, що передбачені цим договором та сплати неустойки (пені, штрафу) в залежності від кількості днів прострочення сплати суми кредиту та відсотків за користування кредитом (п.п. п. 1.3 кредитного договору № 00-2733193від 03 березня 2021 року).

Пунктом 1.4 кредитного договору № 00-2733193від 03 березня 2021 року дню повернення передбачена фіксована процентна ставка за користування кредитом, яка залежить від фактичного виконання клієнтом умов договору та становить 0,01 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом , яка застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3. цього договору, але не більше ні ж перші 15 днів користування кредитом, 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом , яка застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.3 цього договору, починаючи з 16 дня користування кредитом по день повернення кредиту.

Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на картку позичальника, емітовану банком України (п. 2.2 кредитного договору № 00-2733193від 03 березня 2021 року).

З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-2733193від 03 березня 2021 року за період з 27 вересня 2021 року по 30 червня 2022 року вбачається, що така становить 9717,50 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2994,50 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами в розмірі 6723 грн. (а.с. 34).

27 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші» укладено договір факторингу № 27092021, за умовами якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти, а ТзОВ «Качай гроші» відступити права грошової вимоги за укладеними кредитними договорами згідно з реєстром боржників в обсязі та на умовах , що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до умов договору факторингу № 27092021 від 27 вересня 2021 року ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» передано реєстр боржників № 1 кількістю 6332 та реєстр боржників № 2 кількістю 863, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 27092021 від 27 вересня 2021 року, складеному 27 вересня 2021 року.

У витягу з реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 27092021 від 27 вересня 2021 року, зазначено, що ТзОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 кредитним договором № 00-2733193від 03 березня 2021 року.

22 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №/397217, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» надало фінансовий кредит в розмірі 8000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором.

Відповідно до п. 1.2 договору про надання фінансового кредиту №/397217 від 22 березня 2021 року кредит надається строком на 25 днів, тобто до 15 квітня 2021 року, та починається з моменту його укладення відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % річних на добу відсотків. (п. 1.3 договору про надання фінансового кредиту №/397217 від 22 березня 2021 року).

Пунктом 1.4 договору про надання фінансового кредиту №/397217 від 22 березня 2021 року передбачено, що кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договору про надання фінансового кредиту №/397217 від 22 березня 2021 року за період з 08 грудня 2021 року по 30 вересня 2022 року вбачається, що така становить 31 000 грн., що складається із: заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 8000 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами в розмірі 23000 грн. (а.с. 46).

08 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» укладено договір факторингу № 08122021, за умовами якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти, а ТзОВ Гоуфінгоу» відступити право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб - боржників, перелік яких є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до умов договору факторингу № 08122021 від 08 грудня 2021 року ТзОВ «Європейська агенція з повернення боргів» передано реєстр боржників, що підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 08122021 від 08 грудня 2021 року, складеному 08 грудня 2021 року.

У витягу з реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 08122021 від 08 грудня 2021 року, зазначено, що ТзОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 договором про надання фінансового кредиту №/397217 від 22 березня 2021 року.

Таким чином, ТзОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набула право грошової вимоги до ОСОБА_1 договором позики №1229759 від 03 березня 2021 року, кредитним договором №00-2733193 від 03 березня 2021 року та договором про надання фінансового кредиту №/397217 від 22 березня 2021 року.

Враховуючи те, що за умовами вищезазначених договорів відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав, відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заборгованість за основним боргом на підставі вищезазначених договорівпідлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 висловила думку про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України.

Оскільки договір позики № 1229759 від 03 березня 2021 року укладено на 24 дні, строк дії договору закінчився 27 березня 2021 року.

Строк дії кредитного договору №00-2733193 від 03 березня 2021 року закінчився через 15 днів після його укладення, а саме, 18 березня 2021 року.

Умовами договору передбачена можливість автоматичного продовження строку його дії, зокрема, у випадку здійснення оплати на суму не менше суми процентів, однак, матеріали справи не містять доказів здійснення позичальником платежів, що свідчить про відсутність підстав для автоматичної пролонгації кредитного договору №00-2733193 від 03 березня 2021.

Пунктом 1.2 договору про надання фінансового кредиту №/397217 від 22 березня 2021 року передбачено, що кредит надається строком на 25 днів, тобто до 15 квітня 2021 року.

З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за договором позики №1229759 від 03 березня 2021 року нараховуються до 27 березня 2021 року, за кредитним договором №00-2733193 від 03 березня 2021 року - до 18 березня 2021 року, а за договором про надання фінансового кредиту № /397217 від 22 березня 2021 року - до 15 квітня 2021 року.

Крім того, в наданих позивачем розрахунках заборгованості, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України, зазначено лише суми заборгованості, однак не проведено детальних розрахунків цих сум, зокрема, не зазначено проценту ставку, за якою здійснено нарахування відсотків, порядку нарахування заборгованості.

Крім того, розрахунок заборгованості за договором позики № 1229759 від 03 березня 2021 року надано за період з 16 серпня 2021 року по 30 вересня 2022 року, за кредитним договором № 00-2733193 від 03 березня 2021 року - за період з 27 вересня 2021 року по 30 червня 2022 року, а за договором про надання фінансового кредиту № /397217 від 22 березня 2021 року - з 08 грудня 2021 року по 30 вересня 2022 року, тобто за періоди, коли у позивача не виникало права на нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази наявності у відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами станом на день закінчення строку дії кредитних договорів.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами є безпідставними та не підлягають задоволення.

Частина 13 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та стягнення на його користь заборгованості за основним боргом в розмірі 15994,50, то на підставі п. 13 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які підлягають стягненню, слід змінити та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 714,03 грн. судового збору за подання позову, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2650,45 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 березня 2023 року в частині стягнення заборгованості за відсотками за договором позики №1229759 від 03 березня 2021 в розмірі 9859,44 грн., за кредитним договором № 00-2733193 від 03 березня 2021 в розмірі 6 723,00 грн. та за кредитним договором № /397217 від 22.03.2021 в розмірі 23 000,00 грн. - скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні цих позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відмовити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 березня 2023 року в частині розподілу судових витрат - змінити, стягнувши з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 714,03 грн. судового збору за подання позову.

В решті рішення суду - залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 2650,45 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 15.06.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк