РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Кучиної Н.Г.

з участю: секретаря судового засідання Добровчан К.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача - Твердого М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів житлової субсидії, -

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2022 року Департамент соціальної політики Рівненської міської ради (надалі - позивач) звернувся до Рівненського міського суду із позовом до ОСОБА_2 (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму надміру виплачених у вигляді житлової субсидії коштів в розмірі 18 798 грн. 75 коп.

Позовну заяву мотивує тим, що відповідно до особисто поданих заяв та декларацій про призначення житлової субсидії від 15.12.2015 року та від 25.06.2018 доданих документів відповідачу було призначено та виплачено житлову субсидію, за адресою АДРЕСА_1 на період з 01.12.2015 року по 30.11.2016 року, далі в порядку автоматичного перерахунку з 01.12.2016 року по 30.04.2017 року, та з 01.05.2017 по 30.04.2018 року, та повторне призначення з 01.05.2018 по 30.04.2019 року, а далі в порядку автоматичного перерахунку з травня 2019 року по квітень 2020 року. Позивач здійснив перевірку правильності призначення субсидії, призначеної відповідачу, та виявив факт неповідомлення інформації, що впливає на призначення субсидії. Оскільки відповідачем було задекларовано неповну та недостовірну інформацію, позивачем було здійснено надмірне нарахування житлової субсидії в розмірі 18 798,75 грн. за період з 01.12.2015 по 30.04.2020, яку і просить стягнути з відповідача.

Представник відповідача подав до суду відзив, в якому просив відмовити у позові, оскільки лише його довірителька фактично проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а син хоч і зареєстрований в цій квартирі, однак проживає за іншою адресою, про що було повідомлено позивача і подано відповідний акт. І до того ж вказав, що субсидія була призначена із врахуванням факту проживання у квартирі однієї особи, а реєстрація у квартирі інших осіб не впливає на призначення субсидії, якщо зареєстровані інші особи у квартирі не проживають і такий факт підтверджується актом обстеження.

Представник позивача подала до суду заперечення на відзив, вказавши, що представник відповідача у відзиві посилається на ту обставину, що відповідачкою ОСОБА_2 було повідомлено позивача цитую «про факт реєстрації у квартирі крім неї сина ОСОБА_3 і факт його фактичного не проживання у цій квартирі».

Однак, не враховано тих обставин, що відповідач двічі 15.12.2015 року та повторно 25.06.2018 року подавала заяви та декларації по яких і приймалося рішення.

Жодних інших обставин у вищезгаданих документах поданих на розгляд управлінню праці па соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради відповідачем не вказано. Наявність цих документів у відповідачки тільки підтверджує обставину, що вона свідомо заповнила і двічі подала на розгляд до управління неправдиві відомості. Двічі підписалася під інформацією, що вона усвідомлює, що у разі подання неповних (як в даному випадку) або недостовірних відомостей про осіб, які входять до складу домогосподарства у призначенні житлової субсидії може бути відмовлено та припинено її надання. У такому разі зобов?язалася повернути надміру виплачену житлову субсидію. Вказала, що представником відповідача подано заяву та декларацію відповідачки, яку вона мала намір подати на розгляд, однак не подала тільки підтверджують умисне подання відповідачкою даних з недостовірними відомостями.

Рішення про призначення житлової субсидії та рішення про припинення житлової субсидії від 09.06.2020 року відповідач не оскаржила.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовну заяву в межах її доводів, просила позов задовольнити.

Представник відповідача адвокат Твердий М.К. в судовому засіданні позов не визнав, з підстав, зазначених у відзиві, підтримав надані відповідачем пояснення у відзиві, просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідачем до поданого відзиву долучено копії письмових документів, на які відповідач посилається як на докази та які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 29.12.2022 року прийнято позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, покази свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.12.2015 р. та 25.06.2018 р. ОСОБА_2 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, правонаступником якого є Департамент соціальної політики Рівненської міської ради із заявами про призначення житлової субсидії.

Одночасно відповідачем було подано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії від 15 грудня 2015 року та 25 червня 2018 року.

За результатами розгляду заяв була проведена перевірка документів та вказаних відомостей, і згідно із Положенням про порядок призначення житлових субсидій затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (далі Положення), відповідачу була призначена та виплачена субсидія на період з 01.12.2015 року по 30.11.2016 року, далі в порядку автоматичного перерахунку з 01.12.2016 року по 30.04.2017 року, та з 01.05.2017 по 30.04.2018 року, та повторне призначення з 01.05.2018 по 30.04.2019 року, а далі в порядку автоматичного перерахунку з травня 2019 року по квітень 2020 року.

В травні 2020 року під час перевірки поданих відповідачем відомостей спеціалістам Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі - Управління) з метою проведення автоматичного перерахунку на наступний період встановлено, що у домогосподарства змінився склад сім`ї.

У відповіді на запит Управління до Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради підтверджено дану обставину та вказано, що крім заявника в житлі зареєстрований з 18.08.1990 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Доходи майновий стан якого не враховувались при призначенні житлової субсидії.

Внаслідок неподання відповідачем достовірної інформації про склад зареєстрованих в житловому приміщенні членів домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , відповідачу було надміру нараховано субсидію за період з 01.12.2015 по 30.04.2020 р.

Згідно розрахунку житлової субсидії за результатами проведеної перевірки переплата по призначеній відповідачу субсидії склала 18 798, 75 грн.

В свою чергу відповідач зазначила, що вона листом № 08-3204 від 01.07.2020 року отримувала інформацію від державних органів, а саме про те, що вищевказаний громадянин згідно даних реєстру про реєстрацію фізичних осіб був зареєстрований за її адресою АДРЕСА_1 . Про відсутність з боку ОСОБА_2 порушень пояснила позивачу у листі від 20.07.2020 р., пославшись на те, що у своїй заяві про призначення субсидії та у Декларації про доходи і витрати осіб, які були нею подані 15.12.2015, вона повідомила позивача і про факт реєстрації у квартирі, крім неї, її сина - ОСОБА_3 і про факт його фактичного не проживання у цій квартирі, підтвердивши такий факт долученим до заяви акт обстеження. Заявлені 15.12.2015 фактичні дані були незмінними і станом на 2020 рік. Між тим, вказала, що у січні 2016 року їй зателефонувала працівник позивача ОСОБА_4 , яка приймала у неї документи 15.12.2015 і повідомила, що за даними органу державної реєстрації у належній ОСОБА_2 квартирі зареєстрована лише вона, а дані про реєстрацію сина відсутні. При перевірці такого факту у паспортному столі та у ЦНАПі було встановлено, що, дійсно, офіційні дані про реєстрацію проживання її сина у квартирі були відсутні, про що свідчать адресні картки особи від 05.01.2016 року та від 18.07.2016 року. У зв?язку із цим, та з метою приведення заяви та декларації від 15.12.2015 до офіційно підтверджених даних, ОСОБА_2 , на вимогу позивача, переписала їх із зазначенням у них даних, що відповідали офіційним.

До 2020 року право на виплату субсидії продовжувалось позивачем автоматично ще декілька раз. При цьому, із здійсненням позивачем перевірок на відповідність заявлених ОСОБА_2 відомостей офіційним, які співпадали. А вже у 2020 році, тобто при черговій перевірці, було виявлено, що у офіційні дані внесені зміни, які свідчили, що у квартирі станом на 15.12.2015 року було зареєстровані 2 особи ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), тобто виявлення факту реєстрації місця проживання ОСОБА_3 у квартирі станом на 2020 рік та відсутність таких даних в офіційних документах станом на час призначення субсидії та на час автоматичного і продовження не є приховуванням ОСОБА_5 такої інформації. До того ж, субсидія була призначена із врахуванням факту проживання у квартирі однієї особи, а реєстрація у квартирі інших осіб не виливає на призначення субсидії, якщо зарестровані інші особи у квартирі не проживають і такий факт підтверджується актом обстеження.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка є працівником Департаменту суду показала, що вона не телефонувала до відповідачки і не могла повідомити їй, що за даними органу державної реєстрації у належній ОСОБА_2 квартирі зареєстрована лише вона, а дані про реєстрацію сина відсутні, оскільки не наділена такими повноваженнями.

Натомість, відповідачка в судовому засіданні вказала, що не ця особа у 2015 році приймала у неї документи для оформлення субсидії і відповідно не вона телефонувала.

Відтак, суду не представилось можливим встановити, чи саме свідок ОСОБА_4 приймала документи на оформлення субсидії ОСОБА_2 та телефонувала останній.

Фактичні обставини справи свідчать, що у квартирі на момент вирішення питання про отримання субсидії було зареєстровано 2 особи, а саме відповідач і її син, який не проживав у даній квартирі, що підтверджується матеріалами справи та про що знав позивач.

Правовідносини сторін регулюються приписами ЦК України, Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, Порядку повернення коштів, надмірно виплачених за призначеними субсидіями, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 29 грудня 1997 року № 39/283/90/5, у редакції, чинній на час складання акта № 58 (далі - Порядок).

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Положення субсидія не призначається, якщо уповноважений власник (співвласник) житла, наймач житла у державному та громадському житловому фонді, член житлово-будівельного кооперативу, власник (співвласник) житлового приміщення, на якого відкрито особовий рахунок, та особи, які зареєстровані разом з ним у житловому приміщенні (будинку), мають у своєму володінні (користуванні) чи володінні (користуванні) дружини (чоловіка, неповнолітніх дітей) у сукупності більше ніж одне житлове приміщення (будинок), загальна площа яких у сумі перевищує встановлену соціальну норму житла, в межах якої надається субсидія. Сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про набуття права власності на житло (житлове приміщення) іншою особою, яка не була в ньому зареєстрована, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію.

У разі коли громадянин добровільно не повернув надмірно перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку (абзаци восьмий - дев'ятий пункту 20 Положення).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі №727/5743/15-ц звертає увагу на те, що сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії є майном, збереженим без достатньої правової підстави. А тому на правовідносини з повернення цієї суми поширюються приписи глави 83 ЦК України.

Надмірно перерахована (виплачена) субсидія не є шкодою і застосування до спірних правовідносин приписів статей 1166 і 1231 ЦК України є помилковим.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Пунктом 12 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 , передбачено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні.

Тобто, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача презюмується, а тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісність набувача покладається на платника за загальним правилом цивільного процесу щодо змагальності сторін.

Обов`язок щодо надання достовірної інформації про доходи зареєстрованих у квартирі осіб з метою отримання субсидій у відповідності до пункту 13 Положення покладено на отримувача субсидій. Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання, зокрема подання документів з недостовірними відомостями, приховування доходу або подання фальшивих документів (пункт 20 Положення у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання, зокрема подання документів з недостовірними відомостями (пункт 20 Положення у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Отже, не може бути повернута сума надмірно перерахованої (виплаченої) субсидії зокрема тоді, якщо позивач не доведе, що виплату здійснив добровільно, але внаслідок рахункової помилки з його боку чи недобросовісності з боку відповідача як набувача субсидії.

Така недобросовісність може проявлятися у несумлінному ставленні до виконання власних обов`язків, зловживанні правом у власних інтересах або в інтересах третіх осіб тощо.

Тобто, механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання.

Згідно з Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право отримувати від компетентних органів та установ інформацію, необхідну для призначення субсидій.

Як видно із матеріалів справи, довідка щодо зареєстрованих в житлі відповідача осіб надавалася не самою відповідачкою, а отримувалась посадовими особами позивача, і лише в травні 2020 року при черговій перевірці поданих відповідачем відомостей спеціалістами управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради з метою автоматичного перерахунку субсидії на наступний період було встановлено, що крім заявника в житлі зареєстрований з 18.08.1990 року ОСОБА_3 .

Натомість, матеріалами справи підтверджено, що відповідачка повідомляла позивача про реєстрацію її сина, ОСОБА_3 у даній квартирі, і при цьому вказувала про фактичне його не проживання там, засвідчивши таке актом від 14.12.2015 року.

У зв`язку з чим суд не може погодитись з позицією позивача про те, що відповідач, звертаючись за призначенням субсидії, надала неправдиву інформацію.

При встановленні обставин по справі, суд також враховує, що відповідно до п. 25 Положення у разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за цією адресою членів домогосподарства.

Доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за цією адресою не проживають, у сукупний дохід домогосподарства не враховуються. Ця норма не поширюється на випадок, визначений в абзаці третьому пункту 24 цього Положення (за винятком осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти).

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що у складі домогосподарства ОСОБА_2 кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за цією адресою членів домогосподарства, тобто в даному випадку на 1 особу, а відтак вказані позивачем обставини не вплинули б на призначення житлової субсидії ОСОБА_2 .

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд вважає, оскільки при вирішенні спору не було встановлено, що позивач (платник грошових коштів) довів факт недобросовісності відповідача (набувача грошових коштів), а тому немає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення надмірно отриманих коштів у вигляді житлової субсидії.

Суд також зазначає, що при розгляді цієї справи може бути враховано рішення Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном. Європейський суд з прав людини вказує, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Рисовський проти України», заява № 29979/04, від 20 жовтня 2011 року).

Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів наданих у вигляді житлової субсидії саме з недобросовісністю набувача, яку згідно абзацу 1 частини першої статті 81 ЦПК має довести позивач.

Враховуючи встановлені у справі обставини, позивач не довів суду, що відповідач на час прийняття рішення про призначення житлової субсидії є таким, що не мав права на отримання субсидії, відсутність умислу щодо навмисного подання інформації про меншу кількість зареєстрованих у квартирі осіб, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд дійшов висновку, що примусове повернення надмірно отриманих коштів у вигляді житлової субсидії у сумі 18 798, 75 грн., може призвести до покладення на відповідача надмірного тягаря.

Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду була розглянута справа, предметом розгляду якої були аналогічні обставини та Верховний Суд у Постанові від 31 липня 2019 року, ухваленою за результатами касаційного розгляду, дійшов висновку про безпідставність вимоги про стягнення з відповідача коштів на відшкодування надміру виплаченої субсидії та відмовив у задоволенні позову УПСЗН (справа № 583/168/17).

Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовляється, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.258,259,264,265,268,273,352,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів житлової субсидії, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач Департамент соціальної політики Рівненської міської ради, 33028. м.Рівне. вул. Соборна, 12.

Відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складений 07 квітня 2023 року

Суддя Н.Г. Кучина