24.03.2023 Єдиний унікальний номер 205/8227/22
Провадженя№ 2/205/874/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Курбанової Н.М.,

за участю секретаря - Галушки А.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2003 року. Від даного шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю. На даний час їх сім`я розпалась, вони проживають окремо, водночас їх син проживає з позивачкою, а відповідач, зі слів спільних знайомих, винаймає для себе житло у м. Дніпро, вартістю 25 000, 00 грн. Однак, відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча інших дітей не має. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона змушена звертатися до суду. Відповідач офіційно працевлаштований та обіймає посаду першого заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра у складі Дніпропетровської обласної прокуратури. Відповідно до довідки про доходи у 2021 році всього за рік ним отримано 821039,46 грн., а середня заробітна плата становить 68419,96 грн./ місяць. ОСОБА_3 є студентом І курсу за денною формою здобуття освіти за спеціальністю Інформаційні системи та технології Національного технічного університету «Дніпровська політехніка». Відповідно до договору про надання платних освітніх послуг від 06.09.2022 року загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання їх сина становить 83200, 00 грн., за один навчальний рік 20800, 00, грн., за семестр 10400 грн. за місяць 2080, 00 грн., а тому мінімальний гарантований розмір аліментів не може забезпечити нормального рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але добровільно матеріальної допомоги на утримання сина він не надає, просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 07.02.2023 р. по справі відкрито спрощене позовне провадження.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у позові, просила його задовольнити. Крім того зазначила, що вона працює у Дніпропетровському окружному адміністративному суді на посаді начальника відділу та її заробітна плата на місяць складає 12000,00 грн. До моменту звернення з позовом відповідач відмовлявся надавати будь-яку фінансову допомогу на утримання сина ОСОБА_3 . Їх син ОСОБА_3 наразі перебуває у Франції у родичів, вона пересилає йому гроші на утримання, придбання взуття, сплачує йогог навчання.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав повністю, зазначив, що надавав матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_3 . Починаючи з 19.11.2022 року він проживає окремо від позивачки та сина. Станом на теперішній час шлюб між позивачем та відповідачем рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2023 у справі № 205/8462/22, яке набрало законної сили, розірвано. Однак не погоджується з обставинами викладеними позивачем, а саме: що відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання сина не надає та не виконує свої обов`язки щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, восени 2022 року, до моменту переїзду відповідача до окремого місця мешкання, тобто ще до 19.11.2022 року, коли сімейні стосунки з позивачем фактично закінчили своє існування - позивачем та відповідачем спільно було вирішено про необхідність розірвання шлюбу. У той же час позивачем в усній формі було запропоновано відповідачу спосіб вирішення питання щодо його подальшого, як батька, виконання обов`язку, передбаченого ст. 180 Сімейного кодексу України, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зазначений спосіб полягав у тому, що відповідач повинен передати позивачу грошові кошти у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США на утримання спільного сина до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а позивач в свою чергу вважатиме такі грошові кошти достатніми на утримання спільного сина та не буде звертатися до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Відповідач погодився на таку пропозицію позивача та у той же день та час надав позивачу грошові кошти в сумі 3000 (три тисячі) доларів США. Докази зазначеного факту у відповідача відсутні, оскільки домовленість була укладена в усній формі, а факт передачі грошових коштів не фіксувався будь-яким чином з огляду на добропорядні стосунки між позивачем та відповідачем на той час, та з надією на сумлінне виконання сторонами такої домовленості. Разом з викладеним, відповідач у день свого переїзду до окремого місця мешкання, тобто 19.11.2022 року, вважаючи, що виконані ним умови усної домовленості з позивачем та передані грошові кошти у вищевказаному розмірі можуть недостатньо забезпечити права сина на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, добровільно та самостійно запропонував позивачу узгодити щомісячні кошти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 12080 грн., що складались з 10000 грн. безпосередньо коштів на утримання та 2080 грн. у якості сплати за навчання сина по Договору про надання платних освітніх послуг від 06.09.2022 року, на який посилається позивач у своїй позовній заяві. Зазначену суму коштів відповідач буде надавати позивачу починаючи з 01.12.2022 року до досягнення сином повноліття. На зазначену пропозицію позивач відповіла, що їй необхідний час, щоб її розглянути. У подальшому, відповідач 07.12.2022 року відвідував та спілкувався з сином за місцем його мешкання разом із позивачем. У цей же день та час, відповідачем було знову з`ясовано у позивача чи не прийняла вона рішення щодо запропонованої ним вищевикладеної пропозиції, на що позивач відповіла, що їй ще необхідний час для прийняття рішення з цього питання. 09.12.2022 року (тобто вже навіть після подачі 05.12.2022 року своєї позовної заяви до суду) позивач зателефонувала відповідачу та у телефонній розмові повідомила, що погоджується на вищевикладену пропозицію відповідача та прохає у зв`язку з виниклою для неї та сина необхідністю у найкоротший термін сплатити їй обумовлену щомісячну тверду грошову суму за 2 місяці (тобто 12080 X 2 = 24160 грн. на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить позивачу. А у подальшому сплачувати обумовлену тверду грошову суму у розмірі 12080 грн. щомісячно. Відповідач погодився сплатити зазначені позивачем кошти за 2 місяці та того ж дня, а саме 09.12.2022 року перерахував на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить позивачу, грошові кошти у розмірі 20000 грн. Зазначений факт підтверджується квитанцією № 178208233 від 09.12.2022 року виданою АТ «Райффайзен Банк». Та у подальшому через три дні, а саме 12.12.2022 року відповідач перерахував на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить позивачу, залишок вище обумовленої суми, а саме грошові кошти у розмірі 4160 грн. Зазначений факт підтверджується квитанцією № 178746133 від 12.12.2022 року виданою АТ «Райффайзен Банк». 14.12.2022 року у телефонній розмові позивач повідомила відповідачу про необхідність придбання взуття сину, на що їй потрібні грошові кошти у розмірі 6000 грн. Відповідач погодився сплатити зазначені позивачем кошти та того ж дня, а саме 14.12.2022 року перерахував на банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить позивачу, грошові кошти у розмірі 6000 грн. Зазначений факт підтверджується квитанцією № 179207870 від 14.12.2022 року виданою АТ «Райффайзен Банк». Далі, приблизно 19.12.2022 року позивач без згоди та будь-якого повідомлення відповідача вивезла спільного сина - ОСОБА_3 , за межі території держави Україна на територію Французької Республіки та залишила його проживати там самостійно. Оскільки з 19.12.2022 року спільний с позивачем син ОСОБА_3 , який на теперішній час перебуває у віці 17 повних років та 10 місяців, тобто до його повноліття залишилося лише 2 місяці, проживає самостійно і окремо від батьків, та вже реалізовує свої права на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини також самостійно, - то відповідачем добровільно було прийнято рішення про надання коштів на утримання сина безпосередньо останньому без залучення позивача, оскільки вона вже більше не проживала разом з сином та не здійснювала його утримання. Зазначений факт підтверджується перерахуванням позивачем коштів у подальшому на особистий рахунок сина - ОСОБА_3 НОМЕР_2 відкритий в АТ «Універсалбанк» 30.12.2022 року у розмірі 8500 грн., що підтверджується квитанцією № 182303375 від 30.12.2022 року виданою АТ «Райффайзен Банк», а також 30.01.2023 року у розмірі 9000 грн., що підтверджується квитанцією № 187702571 від 30.01.2023 року виданою АТ «Райффайзен Банк». По-друге, не погоджується з обставиною викладеними позивачем, про те що, їх спільна дитина - ОСОБА_3 , проживає разом з нею. Оскільки приблизно з 19.12.2022 року їх спільна дитина - ОСОБА_3 виїхав за межі кордонів держави Україна та на теперішній час (а саме на момент складання цього відзиву) до постійного місця свого мешкання, яке є також постійним місцем мешкання позивача, а саме: АДРЕСА_1 - не повернувся. При спілкуванні засобами інтернет зв`язку, йому стало відомо, зі слів їх спільної дитини - ОСОБА_3 , що на теперішній час останній мешкає у Французькій Республіці у сторонніх та незнайомих осіб. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач добровільно та сумлінно виконує обов`язки передбачені ст. 180 СК України щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття - правові підстави для стягнення з відповідача аліментів відсутні. Також, враховуючи той факт, що спільний з позивачем син - ОСОБА_3 з 19.12.2022 року і по теперішній час не проживає - правові підстави для задоволення позову позивача та стягнення на її користь аліментів також відсутні. Просить у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення щомісячно із ОСОБА_2 на її користь, аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи стягувати з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття - відмовити повністю.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області 21.06.2003 року, актовий запис №40, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 21.06.2003 р. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_2 , дружини ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.01.2023 р. №205/8462/22 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний (а.с.23-25, 27-28). За вказаною адресою зареєстровані також позивач та відповідач.

Згідно з свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_4 , виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 22.04.2005 року, актовий запис №508, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьки: батько - ОСОБА_2 , матір - ОСОБА_1 (а.с. 10).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання, виданої відділом формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 27.05.2020 р. №5044, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 09.08.2007 р. по теперішній час (а.с.12).

Згідно довідки Дніпровської обласної прокуратури від 02.12.2022 р. №21, ОСОБА_2 працює першим заступником керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської обласної прокуратури та його заробіток за період з січня 2021 р. по грудень 2021 р. складає: січень - 31270,20 грн., лютий 31876,01 грн., березень - 37414,92 грн., квітень - 41600,00 грн., травень - 38104,34 грн., червень - 65493,33 грн., липень - 99390,70 грн. (в.т. мат допомога 54372,49 грн.), серпень - 125982,96 грн. (в.т. мат допомога 63195,09 грн.), вересень - 62720,00 грн., жовтень - 49169,39 грн., листопад - 67385,67 грн., грудень - 170631,94 грн., всього 821039,46 грн. (в.т. мат допомога 117567,58 грн.). Середня заробітна плата становить 68419,96 грн. (в.т. мат допомога 9797,30 грн.) (а.с.13).

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої відділом проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур 02.12.2022 р. №6281,за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: наймач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 09.08.2007 року, дружина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 09.08.2007 року, син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09.08.2007 року (а.с.14).

Згідно довідки, виданої Дніпровською обласною прокуратурою від 17.03.2023 р. №21-59 вих - 23, ОСОБА_2 працює першим заступником керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської обласної прокуратури та його заробіток за період з січня 2023 року по лютий 2023 року складає: січень 2023 року - 84000,00 грн., лютий 2023 року - 84000,00 грн., всього 168000,00 грн. Середня заробітна плата становить 84000,00 грн.

Позивачкою надано суду квитанції № 0.0..1 від 20.01.2023 р. на суму 4160,00 грн. за навчання студента ОСОБА_3 по договору №1097/ФІТ-22 вартість навчання, платник ОСОБА_3 , №0.0..1 від 13.03.2023 р. на суму 4160,00 грн. за навчання студента ОСОБА_3 по договору №1097/ФІТ-22 вартість навчання, платник ОСОБА_1 ; №Р24А570260681D16614 від 06.12.2022 р. на суму 5778,89 грн. отримувач ОСОБА_5 , від 21.11.2022 р. на суму 154,30 грн. продукти, від 29.11.2022 р. на суму 200,00 грн. продукти, від 23.11.2022 р. на суму 169,66 грн. продукти, від 06.12.2022 р. на суму 483,10 грн. продукти, від 08.12.2022 р. на суму 212,34 грн. продукти, від 14.12.2022 р. на суму 236,00 грн. продукти, від 15.12.2022 р. на суму 155,17 грн. продукти, 17.12.2022 р. на суму 79,70 грн. продукти, від 20.12.2022 р. на суму 165,00 грн. оплата за мобільний зв`язок номер телефону НОМЕР_5 , від 22.11.2022 р. на суму 180,00 грн. оплата за мобільний зв`язок номер телефону НОМЕР_5 , від 06.12.2022 р. на суму 564,48 грн. від ОСОБА_2 отримувач КП «Дніпроводоканал» ДМР, від 06.12.2022 р. на суму 527,34 грн. від ОСОБА_2 отримувач ТОВ «Нафтогаз України», від 06.12.2022 р. на суму 479,00 грн. від ОСОБА_2 отримувач Дніпровські енергетичні послуги, від 06.12.2022 р. на суму 146,28 грн. від ОСОБА_2 отримувач ТОВ «Екологія - Д», від 06.12.2022 р. на суму 564,48 грн. від ОСОБА_2 отримувач КП «Дніпроводоканал» ДМР, від 06.12.2022 р. на суму 764,40 грн. від ОСОБА_2 отримувач Дніпровські енергетичні послуги, від 06.12.2022 р. на суму 1190,51 грн. від ОСОБА_2 отримувач ТОВ «Нафтогаз України», від 06.12.2022 р. на суму 407,68 грн. від ОСОБА_2 отримувач КП «Дніпроводоканал» ДМР, від 06.12.2022 р. на суму 74,93 грн. від ОСОБА_2 отримувач КП «Жилсервіс-5», від 06.12.2022 р. на суму 801,36 грн. від ОСОБА_2 отримувач Дніпровські енергетичні послуги, від 29.12.2022 р. на суму 3000,00 грн. платник ОСОБА_1 на картку ОСОБА_3 НОМЕР_6 .

Згідно Договору про надання платних освітніх послуг від 06.09.2022 року загальна вартість освітньої послуги здобувача вищої освіти ОСОБА_3 , за весь строк навчання становить 83200, 00 грн., за один навчальний рік 20800, 00, грн., за семестр 10400 грн. за місяць 2080, 00 грн. (а.с.15).

Відповідачем надано суду сплачені через інтернет-банкінг квитанції №178208233 від 09.12.2022 р. на суму 20000,00 грн., №178746133 від 12.12.2022 р. на суму 4160,00 грн., №179207870 від 14.12.2022 р. на суму 6000,00 грн., №182303375 від 30.12.2022 р. на суму 8500,00 грн. поповнення рахунку, № НОМЕР_7 від 30.01.2023 р. на суму 9000,00 грн. поповнення рахунку; № НОМЕР_8 від 25.02.2023 р. на суму 10000,00 грн. поповнення рахунку, № НОМЕР_9 від 15.10.2022 р. на суму 4160,00 грн. оплата за навчання студента ОСОБА_3 по договору 126-22, №160134173 від 28.08.2022 р. на суму 4160,00 грн. оплата за навчання студента ОСОБА_3 по договору 126-22, №196155278 від 15.03.2023 р. на суму 4000,00 грн. поповнення рахунку.

В судовому засіданні позивачка не заперечувала, що на її банківську картку надходили зазначені кошти від ОСОБА_2 , які вона використовувала на утримання сина.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності із ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України визначено що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.8 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України від 17 травня 2017 року N2037- VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При цьому, відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на момент вирішення спору становить 2833,00 грн.

Відповідно мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину становить 1416,50 грн. (50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку).

Загальний чистий дохід відповідача за останні два місяці склав 168000,00 грн., тобто в місяць - 84000,00 грн.

В той самий час позивачка повідомила у судовому засіданні, що її дохід на місяць в середньому складає 12000,00 грн. та це не заперечує відповідач.

Таким чином, на позивача та сина в середньому в місяць приходиться 6000,00 грн. (12000,00:2) на кожного, що забезпечує дохід вище прожиткового мінімуму для вказаних осіб.

В той самий час відповідач, який не має жодних утриманців, має дохід у середньому 84000,00 грн. на місяць що на одну людину складає 84000,00 грн. на місяць, що значно більше прожиткового мінімуму для вказаних осіб.

Зокрема, зібрані докази свідчать про те, що позивач та відповідач постійно піклуються про дитину, беруть участь у її вихованні та навчанні; батько - відповідач не заперечує, що їх неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час перебуває у Франції у її родичів.

В той же час суд звертає увагу, що неповнолітній син знаходився на утриманні позивачки та вона піклується про його матеріальне забезпечення шляхом оплати його навчання, придбання продуктів харчування, взуття, переказів на банківську картку сина грошів для проживання за кордоном.

Відповідач, згідно наданих доказів, пересилав на банківську картку позивачки грошові кошти для утримання дитини, про що не заперечувала позивачка по справі, тобто фактично добровільно надавав матеріальну допомогу у виді аліментів.

Таким чином, з огляду на наведені вище обставини суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

В постанові Великої Палата Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №682/3112/18 вказується, що Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, стягнення з відповідача 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не суперечить вимогам закону та є мінімальним гарантованим розміром аліментів, встановленим на законодавчому рівні.

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.12.2022 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Дата складання повного тексту судового рішення - 30.03.2023 року.

Суддя Курбанова Н. М.

Відомості щодо учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_11 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1