Провадження № 2/357/107/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Нізовій А. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Біла Церква за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах,-

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Кей-Колект» звернулось до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, посилаючись на те, 09.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов вказаного договору останній отримав від банку кредит у сумі 10 000,00 доларів США, який зобов`язувався повернути у повному обсязі в строк до 09.10.2017 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0, 09.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Договір іпотеки, яким передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Крім того, 22 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов вказаного договору останній отримав від банку кредит у сумі 10 000,00 доларів США, який зобов`язувався повернути у повному обсязі в строк до 22.08.2018 року. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0, 22.08.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір другої черги, яким передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . 13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено Договір факторингу №2 та Договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки №649-650, за умовами яких ТОВ «Кей-Колект» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової та майнової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ «УкрСиббанк», включно за Договором про надання споживчого кредиту № від 09 жовтня 2007 року, Договором про надання споживчого кредиту №0 від 22 серпня 2008 року, Договром іпотеки від 09 жовтня 2007 року та Іпотечним договором другої черги від 22 серпня 2008 року. Позивач зазначає, що зобов`язання за кредитними договорами позичальником належним чином не виконувалися та станом на 28 жовтня 2021 року загальна сума заборгованості складає 23 664,98 дол. США, що за курсом НБУ на 28.10.2021 року складає 624 074,00 грн., та складається із: заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 09.10.2007 року в розмірі 11 418,66 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28.10.2021 року складає 301 123,80 грн.; заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.08.2008 року в розмірі 12 246,32 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28.10.2021 року складає 322 950,20 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 09 жовтня 2007 року, Договором про надання споживчого кредиту №0 від 22 серпня 2008 року, яка складає 23 664,98 дол. США, що за курсом НБУ становить 624 074,00 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно: одокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах, за початковою ціною, яка буде визначена при його примусовому виконанні рішення на рівні, не нижчому за звичайні ціни на таке майно на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 січня 2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 січня 2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання.

24 січня 2023 року відповідач ОСОБА_1 направив відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав в повному обсязі та зазначив, що не визнає розмір заборгованості Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 09.10.2007 року та за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.08.2008 року, в рахунок погашення якої позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки. Вказує, що заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.01.2014 року по справі № 357/15921/13-ц, яке набрало законної сили 20.01.2014 року, за позовом ТОВ «Кей-Колект" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22.08.2008 року, було задоволено позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей- Колект», зокрема, заборгованість в розмірі 119 088 грн. 34 коп. Окрім того, позивач, як на підставу позову, навів Розрахунки заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 09.10.2007 року та Договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.08.2008 року. Водночас, матеріали справи містять лише «Графіки погашення кредиту», що абсолютно не тотожні Розрахункам заборгованості за цими основними зобов`язаннями. В доданих до позовної заяви «Графіках погашення кредиту» за основними зобов`язаннями позивачем не наведено жодних розрахунків та їх нормативного обґрунтування. У них зазначено тільки кінцеві значення, які на думку позивача відповідають дійсності і мають бути стягненні з відповідача на його користь. З огляду на це розмір позовних вимог не може вважатися доведеним. Окрім того, банк, скориставшись правом пунктів 6.1, 6.2 Договорів, в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» надіслав 22.11.2010 року на адресу місця проживання відповідача повідомлення- вимогу № 135-09/458 в частині Договору про надання споживчого кредиту № 1 від 09.10.2007р., в якій вимагав негайного виконання порушеного зобов`язання, у строк, що не перевищує 30 днів, з моменту направлення цієї вимоги. Повідомлення-вимогу № 135-09/458 в частині Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 22.08.2008 року відповідач отримав особисто під підпис 22.11.2010 року. Як зазначалося вище, позивач реалізував своє право передбачене ч. 2 ст. 1050 ЦК України шляхом звернення до суду достроково 26.09.2013 року про стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 22.08.2008 року, і заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.01.2014 року по справі № 357/15921/13-ц, яке набрало законної сили, з відповідача вже стягнуто заборгованість в розмірі 119 088 грн. 34 коп. Тобто, Банк змінив строк виконання зобов`язання, а позивач, як правонаступник Банку набув право пред`явити позов до іпотекодавця протягом трьох років, починаючи від дати невиконання забезпеченого іпотекою зобов`язання, а саме з 32 дня з дати одержання позичальником повідомлення Банку про дострокове повернення (пункти 6.2 Договорів), тобто з 25.12.2010 року, проте з цим позовом звернувся у жовтні 2021 року, більш ніж через 10 років, тобто звернення відбулось поза межами трирічного строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем. А тому, просив застосувати строк позовної давності до Договору іпотеки від 09.10.2007 року та Іпотечного договору другої черги від 22.08.2008 року та в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

14 лютого 2023 року позивач направив відповідь на відзив, в якій наполягав на доводах наведених в позовній заяві. Окрім того, вважає необґрунтованими твердження відповідача щодо пропуску строків позовної давності, оскільки на даний час сума грошового зобов`язання по договорах не повернута, а відповідно до умов Договорів про надання споживчих кредитів та Договорів іпотеки строк дії договору встановлюється з дати його укладання до повного повернення банку всієї суми кредиту.

Ухвалою суду від 15 лютого 2023 року закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

23 лютого 2023 року відповідач направив заперечення, в яких заперечує щодо аргументів позивача про безспірність сум заборгованостей за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 09.10.2007 року та Договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.08.2008 року, оскільки позивач не додав жодного первинного бухгалтерського документу, в тому числі особового рахунку чи виписки з нього, як і не надано підтверджуючих даних про те, в якому розмірі, яких платежів, коли саме і в яких сумах відповідач не сплатив заборгованість, натомість у довідках рахунках зазначено лише кінцеві результати проведених розрахунків. Окрім того, відповідач звертає увагу, що у відповіді на відзив позивачем не спростовано належними та допустимими доказами аргументів відповідача щодо пропущення позивачем строку позовної давності про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься заява, в якій останній просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,90 % на рік з кінцевим терміном повернення 09.10.2017 року (том 1 а.с. 9-12).

В забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 09.10.2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 09.10.2007 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Губенко Т.А., зареєстрований в реєстрі за № 5767, за умовами якого останній надав в іпотеку однокімнатну квартиру, загальною площею 34,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (том 1 а.с. 32-33).

Предмет іпотеки належить відповідачу на праві власності на підставі договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської нотаріальної контори Київської області Магдич Т.І. 09 листопада 2004 року за реєстровим №1-5224.

Судом також встановлено, що 22 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік з кінцевим терміном повернення 22.08.2018 року (том 1 а.с. 21-24).

В забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.08.2008 року, між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 22.08.2008 року було укладено іпотечний договір другої черги, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Мельничук І.М., зареєстрований в реєстрі за № 2890, за умовами якого останній надав в іпотеку другої черги однокімнатну квартиру, загальною площею 34,9 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (том 1 а.с. 34-35).

Відповідно до п.п. 4.1 Договору іпотеки від 09.10.2007 року та Іпотечного договору другої черги від 22.08.2008 року іпотеко держатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки: у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором; у разі виникнення загрози знищення, пошкодження чи втрати предмета іпотеки; в інших випадках відповідно до діючого законодавства.

Судом також встановлено, що 22 листопада 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку» направив на адресу відповідача повідомлення-вимогу №135-09/458 про повне погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 09.10.2007 року та повідомлення-вимогу №13135-09/458 про повне погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.08.2008 року, яку відповідач отримав особисто 22 листопада 2010 року (том 1 а.с. 243-244).

13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено Договір факторингу №2 та Договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, зареєстрований в реєстрі за №649-650, за умовами яких ТОВ «Кей-Колект» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової та майнової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ «УкрСиббанк», включно за Договором про надання споживчого кредиту № від 09 жовтня 2007 року, Договором про надання споживчого кредиту №0 від 22 серпня 2008 року, Договром іпотеки від 09 жовтня 2007 року та Іпотечним договором другої черги від 22 серпня 2008 року (том 1 а.с. 36-45).

Також встановлено, що у 2013 році ТОВ «Кей-Колект» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2014 року у справі №357/15921/13-ц задоволено вказаний вище позов. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 22 серпня 2008 року у розмірі 14 899,08 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.08.2013 року складає 119 088 грн. 34 коп. грн. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кей-Колект» 1 190,88 грн. судового збору.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказане вище рішення від 09 січня 2014 року №357/15921/13-ц не оскаржувалось та набрало законної сили.

Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За змістом частини першої статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права й обов`язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням).

Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене в статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку», згідно з частиною третьою статті 33 якого звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.

Судом встановлено, що у зв`язку зі зверненням товариством до суду у 2013 року з позовом до позичальника про стягнення усієї суми заборгованості, зокрема, усього тіла кредиту, за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 22 серпня 2008 року, (справа №357/15921/13-ц), який було задоволено, - ТОВ «Кей-Колект» змінив в односторонньому порядку строк виконання зобов`язання у повному обсязі за вказаним договором, який настав не пізніше 2013 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2014 року у справі №357/15921/13-ц задоволено вказаний вище позов. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 22 серпня 2008 року у розмірі 14 899,08 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.08.2013 року складає 119 088 грн. 34 коп.

Згідно змісту вказаного вище рішення від 09 січня 2014 року у справі №357/15921/13-ц, заборгованість 14 899,08 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.08.2013 року становить 119 088,34 грн. та складається із заборгованості за кредитом 70 918,61 грн., заборгованості по процентам 48 169,73 грн.

Позивачем не надано суду будь-яких доказів щодо виконання чи невиконання зазначеного вище рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2014 року у справі №357/15921/13-ц.

Позивачем надано довідку-розрахунок залишку заборгованості боржника ОСОБА_1 за довговором № від 09.10.2007 року у валюті договору станом на 28.10.2021 року, відповідно до якого загальна сума становить 11 418,66 доларів США, а саме: 7 524,75 долари США - заборгованість за основним боргом; 3 893,91 доларів США - заборгованість за відсотками. Залишок заборгованості за курсом НБУ станом на 28.10.2021 року становить 301 123,80 грн. (а.с. 50).

Відповідно до довідки-розрахунку залишку заборгованості боржника ОСОБА_1 за довговором №0 від 22.08.2008 року у валюті договору станом на 28.10.2021 року , відповідно до якого загальна сума становить 12 246,32 доларів США, а саме: 8 872,59 долари США - заборгованість за основним боргом; 3 373,73 доларів США - заборгованість за відсотками. Залишок заборгованості за курсом НБУ станом на 28.10.2021 року становить 322 950,20 грн. (а.с. 53).

Відповідно до вказаного розрахунку заборгованості, останній складено позивачем станом на 28.10.2021 та долучено до позовної заяви у даній справі після зміни строку виконання зобов`язання у повному обсязі (у зв`язку з пред`явленням позову у справі №357/15921/13-ц та направлення повідомлення-вимоги №135-09/458 про повне погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 09.10.2007 року та повідомлення-вимогу №13135-09/458 про повне погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.08.2008 року)

Нарахування товариством заборгованості за умовами договорів про надання споживчого кредиту №0 від 09.10.2007 року та №0 від 22.08.2008 року після спливу строку кредитування - є неправомірним.

Заборгованість, щодо якої позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, нарахована у даній справі станом на 28.10.2021 року, відповідно до наданих позивачем розрахунків заборгованості.

Отже, ТОВ «Кей-Колект» не доведено наявності у будь-якому розмірі заборгованості ОСОБА_1 за договорами про надання споживчого кредиту №0 від 09.10.2007 року та №0 від 22.08.2008 року, з урахуванням зміненого строку виконання зобов`язання за цим договором у повному обсязі, який настав не пізніше 2013 року та 2010 року відповідно.

Також суду не представлено виписки з особового рахунку за договорами про надання споживчого кредиту №0 від 09.10.2007 року та №0 від 22.08.2008 року, які є первинними бухгалтерськими документами для встановлення факту наявності та розміру заборгованості.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин.

У позовній заяві АТ КБ «ПриватБанк» просив розглянути справу у його відсутність (а.с. 4 зворот), клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина 3 статті 367 ЦПК України).

Таким чином, будучи обізнаним про наявність повідомлень-вимог від 22 листопада 2010 року, а також рішення Білоцерківського міськоайлнного суду Київської області від 09 січня 2014 року №357/15921/13-ц та зміни банком строку остаточного повернення кредиту, позивач не надав доказів на підтвердження позовних вимог щодо наявності та дійсного розміру заборгованості, тобто, скористався своїми правами, передбаченим ЦПК України, на власний розсуд.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем позовних вимог, наявності та розміру заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту №0 від 09.10.2007 року та №0 від 22.08.2008 року, та про відсутність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за вказаними договорами.

Таким чином, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з огляду на відмову позивачу у задоволенні позовних вимог, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат відсутні.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 16,575,589 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 258-259, 265, 268, 279, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Б. І. Кошель