Справа № 522/21/21
Провадження №2/522/2225/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Волошина А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Бліц 2011», ОСОБА_4 , за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Хома Анни Сергіївни, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Тетяни Анатоліївни про поновлення запису про іпотеку, визнання договору купівлі-продажу недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 04.01.2021 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Бліц 2011», ОСОБА_4 , за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Хома Анни Сергіївни, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Тетяни Анатоліївни та просить:

- скасувати в Державному реєстрі іпотек запис про припинення (погашення) іпотеки (реєстраційний номер іпотеки 15770405) з перенесенням до Спеціального розділу №15770405, та скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про припинення (погашення) обтяження (реєстраційний номер обтяження 15769842) з перенесенням до Спеціального розділу №15769842 внесених 05.08.2016 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси по цивільній справі №1522/19206/14 від 18.07.2014 щодо квартири АДРЕСА_1 (номер РНОНМ 01);

- поновити в Державному реєстрі іпотек запис про іпотеку, яка виникла на підставі Іпотечного договору реєстрований №410, виданий 18.01.2008 приватним нотаріусом ОМНО Гашовою В.В. реєстраційний номер іпотеки 15770405 (реєстраційний номер іпотеки до перенесення 6419922) та поновити в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження, реєстраційний номер обтяження 15769842 (номер до перенесення 6419853), підстава обтяження Іпотечний договір реєстрований №410, виданий 18.01.2008 приватним нотаріусом ОМНО Гашовою В.В. щодо квартири АДРЕСА_1 (номер РНОНМ НОМЕР_1 );

- визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставленого майна ОСОБА_3 , серія та номер: 1038, виданого 05.08.2016 приватним нотаріусом ОМНО Хома А.С. та скасувати у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно запис №1577113, про проведену державну реєстрацію з відкриттям розділу права власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 (номер РНОНМ 01) на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Індексний номер: 30812077 від 05.08.2016;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 06.09.2016, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Бліч-11» квартири АДРЕСА_1 (номер РНОНМ 01), посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Хома А.С., зареєстрований в реєстрі за №1331 та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запис №16251340 про проведену державну реєстрацію права власності за ТОВ «Бліц-11» на квартиру АДРЕСА_1 (номер РНОНМ 01) проведену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31260311 від 06.09.2016;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 21.11.2016, укладений між ТОВ «Бліц-11» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 (номер РНОНМ НОМЕР_1 ), посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Петрушенко Т.А., зареєстрований в реєстрі за №1726 та припинити право власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_5 право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 (номер РНОНМ 01);

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запис № 17530172 про проведену державну реєстрації права спільної часткової власності за ОСОБА_2 на частину квартиру АДРЕСА_1 (номер РНОНМ 01) на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32455071 від 21.11.2016 та скасувати реєстрацію змін до права власності вчинену на підставі технічного паспорту від 20.04.2017, видавник ФОП « ОСОБА_6 », довідка серія та номер: 01-10 від 20.04.2017, видавник ФОП ОСОБА_6 », на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34912019 від 24.04.2017;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запис № 17530119 про проведену державну реєстрації права спільної часткової власності за ОСОБА_1 на частину квартиру АДРЕСА_1 (номер РНОНМ 01) на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32455071 від 21.11.2016 та скасувати реєстрацію змін до права власності вчинену на підставі технічного паспорту від 20.04.2017, видавник ФОП « ОСОБА_6 », довідка серія та номер: 01-10 від 20.04.2017, видавник ФОП ОСОБА_6 », на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34912019 від 24.04.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.12.2020 ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за кредитним договором №ОД7/01/2008/840-к/304 від 18.01.2008 укладеним між ОСОБА_4 та ВАТ КБ «НАДРА», у тому числі за договором забезпечення. Позивачу стало відомо, що запис про іпотеку припинено на підставі підробленого рішення Приморського районного суду м. Одеси у справі №1522/19206/14 від 18.07.2014. В провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження. Приватний нотаріус прийняв рішення про припинення заборон відчуження майна на підставі підробленого рішення. Після чого із використанням підроблених документів, у тому числі паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_3 ОСОБА_7 надав нотаріусу документи з метою посвідчення від імені ОСОБА_3 свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставленого майна, внаслідок чого незаконно отримав право власності на квартиру АДРЕСА_1 . В подальшому ОСОБА_3 продав квартиру ТОВ «Бліц-11», які в свою чергу продали квартиру ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Жодної згоди на припинення іпотеки іпотекодержатель на надавав, жодних підстав для припинення іпотеки не було. Оскільки запис про припинення іпотеки вчинено на підставі підробленого рішення є всі підстави для скасування всіх наступних дій вчинених відповідачами.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.01.2020 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 09.03.2021.

До суду 09.03.2021 надійшли письмові пояснення ОСОБА_3 згідно яких вказав, що він не заперечує щодо задоволення позовних вимог, адже він неодноразово викликався та надавав свідчення органам Національної поліції та Прокуратури щодо викрадення паспорта у 2014 та 2019 році та вважає себе також потерпілим від вчиненого кримінального правопорушення.

У зв`язку з неявкою учасників справи у підготовче засідання 09.03.2021 розгляд справи відкладено на 12.05.2021.

До суду 18.03.2021 надійшла заява ТОВ «Брайт Інвестмент» про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач доповним позовні вимоги ще однією, а саме просить: звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки посвідченим 18.01.2008 приватним нотаріусом ОМНО Гашовою В.В., зареєстрованого в реєстрі за №410, який укладений у якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №ОД7/01/2008/840-к/304 від 18.01.2008, шляхом передачі права власності на квартиру АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент».

Приватним нотаріус Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Т.А. 16.03.2021 листом повідомила суд, що претензій до позову немає, просить слухати справу у її відсутність.

У підготовчому засіданні 12.05.2021 проведеному за участі представника позивача ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та представника ОСОБА_1 ОСОБА_9 було залишено без розгляду за заявою представника позивача заяву про збільшення позовних вимог та закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 09.06.2021.

У судовому засіданні 09.06.2021 було задоволено клопотання представника позивача про оголошення перерви, оголошено перерву до 24.06.2021.

Розгляд справи у судовому засіданні 24.06.2021 відкладено на 29.07.2021, адже представник позивача ОСОБА_8 та відповідач ОСОБА_3 звернулися з однойменними клопотаннями.

До суду 28.07.2021 надійшла заява ОСОБА_2 згідно якої просить направити їй позовну заяву з додатками та всю подальшу кореспонденцію направляти за місцем проживання в м. Париж.

У судовому засіданні 29.07.2021 проведеному за участі представника ОСОБА_1 ОСОБА_9 та представника ОСОБА_3 ОСОБА_10 було відкладено розгляд справи до 01.09.2021 у зв`язку з неявкою представника позивача.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.09.2021 було доручено компетентному органу Французької Республіки вчинити певні процесуальні дії, а саме: вручити копію позову з додатками, ухвалу про відкриття провадження у справі, судову повістку та допитати як відповідача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт Французької Республіки № НОМЕР_2 , виданий Префектурою поліції), яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з наступних питань: 1.Чи визнає ОСОБА_2 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» про поновлення запису про іпотеку, визнання договору купівлі-продажу недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності? 2. Якщо позовні вимоги не визнаються, то які ОСОБА_2 заперечення може надати? Провадження у справі було зупинено.

Ухвалою суду від 22.11.2022 провадження у справі було поновлено, доручення залишилося не виконаним, судове засідання призначено на 17.01.2023.

До суду 10.01.2023 надійшла заява ОСОБА_2 , згідно якої вказала, що не отримала позов з додатками та просить направити їй позов з додатками, всі інші документи та сповістити її про час, дату та місце розгляду справи.

У зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні Приморського районного суду м. Одеси та неявкою учасників справи у судове засідання 17.01.2023 розгляд справи відкладено на 02.03.2023.

У судовому засіданні 02.03.2023 було оголошено перерву до 15.03.2023 з метою погодження позиції представника ОСОБА_11 з клієнтом ОСОБА_2 щодо розгляду її заяви про направлення позову з додатками за місцем її проживання у м. Париж.

У зв`язку з оголошення повітряної тривоги в м. Одесі та необхідністю слідувати працівникам та відвідувачам суду в укриття, розгляд справи у судовому засіданні 15.03.2023 було відкладено на 29.03.2023.

До суду 16.03.2023 від приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Хома А.С. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

У судовому засіданні 29.03.2023 представник ОСОБА_2 ОСОБА_12 просила долучити заяву відповідачки складеною французькою мовою та її переклад. Згідно такої заяви ОСОБА_2 вказала, що немає потреби їй особисто спрямовувати матеріали справи, адже її представник ввів її в курс справи.

У судовому засіданні 29.03.2023 було залишено без розгляду вимоги ОСОБА_5 викладені в заяві від 10.01.2023 в частині направлення копії позову з додатками та інших документів з перекладом на французьку мову та заяву про особисте сповіщення відповідача, оскільки вона має представника. Представник позивача ОСОБА_8 підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити. Представник ОСОБА_1 ОСОБА_9 заперечувала щодо задоволення позову. Представник ОСОБА_2 ОСОБА_13 заперечувала проти позову, вказала, що відповідачі є законними набувачами, крім того, позивач є неналежним позивачем, адже їх права та інтереси не порушені, оскільки немає договору про перехід прав за іпотечним договором до позивача, також позивачем обрано неналежний спосіб захисту.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлені наступні обставини справи.

05 серпня 2020 року між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «НАДРА» та товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп» було укладено договір №GL48N718070_blank про відступлення права вимоги, згідно п.1 якого, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває право вимоги банку до позичальників за кредитним договорами, та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникають у нового кредитора у зв`язку із набуттям прав на умовах цього договору зазначених у Додатку №1 до цього договору, включають права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами про відкриття карткових рахунків, договорами поруки, договорами застави та всіма іншими похідними договорами з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору (т.1 а.с.12-16).

З реєстру боржників вбачається перехід права вимоги до боржника ОСОБА_4 кредитним договором №ОД7/01/2008/840-к/304 від 18.01.2008 з зазначенням беззаставний, поручитель ОСОБА_14 (а.с.17-18).

18 грудня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Дніпрофінансгруп» та товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» було укладено договір №GL48N718070_blank_04 про відступлення права вимоги, згідно п.1 якого, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором первинний кредитор відступає новому кредитору належні первинному кредитору, а новий кредитор набуває право вимоги первинного кредитора до позичальників за кредитним договорами, та всіма іншими похідними договорами, права з якими виникають у нового кредитора у зв`язку із набуттям прав на умовах цього договору зазначених у Додатку №1 до цього договору, включають права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами про відкриття карткових рахунків, договорами поруки, договорами застави та всіма іншими похідними договорами з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору (т.1 а.с.21-24).

Згідно додатку №1 до договору №GL48N718070_blank_04 про відступлення права вимоги від 18.12.2020 вбачається перехід права вимоги до боржника ОСОБА_4 кредитним договором №ОД7/01/2008/840-к/304 від 18.01.2008 з зазначенням беззаставний, поручитель ОСОБА_14 (т.1 а.с.25-26).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що 18.01.2008 приватним нотаріусом Гашовою В.В. було зареєстровано обтяження квартири АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору реєстровий №410 від 18.01.2008, іпотекодержатель ВАТ «КБ «Надра», іпотекодавець ОСОБА_4 . Запис про іпотеку погашено 05.08.2016 на підстав Запис про іпотеку внесено до Спеціального розділу №15770405 та погашено 05.08.2016 (а.с.46-47). Підстава перенесення запису про обтяження в Спеціальний розділ рішення суду, серія та номер: 1522/19206/14, виданий 18.07.2014, видавник: Приморський районний суд м. Одеси (т.1 а.с.36).

05.08.2016 право власності на спірну квартиру зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні з реалізації заставленого майна №1038 від 08.05.2016, видавник: приватний нотаріус ОМНО Хома А.С. (а.с.32, 57).

06.09.2016 право власності на спірну квартиру зареєстроване за ТОВ «Бліц-11» на підставі договору купівлі-продажу №1726 від 21.11.2016 виданий приватним нотаріусом ОМНО Петрушенко Т.А. (т.1 а.с.31, 58-59).

21.11.2016 право власності на спірну квартиру зареєстроване за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по частині на підставі договору купівлі-продажу №1726 від 21.11.2016 виданий приватним нотаріусом ОМНО Петрушенко Т.А. (т.1 а.с.29-30, 60-61, т.2 а.с.126).

В рамках кримінального провадження по справі №520/5198/16-к на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт (т.1 а.с.48-52).

Згідно висновку експерта №19-8194-8196 від 03.06.2020 рукописний запис « ОСОБА_3 » у договорі купівлі-продажу від 06.09.2016 виконаний не ОСОБА_3 , а ОСОБА_7 (т.1 а с.62-64).

Відповідно до частин перших статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права й обов`язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням).

Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Частиною п`ятою статті 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно зі статтею 12 цього Закону в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 23 Закону України "Про іпотеку" визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Рішенням Конституційного Суду України від 14 липня 2020 року № 8-р/2020 у справі № 3-67/2019(1457/19) за конституційною скаргою ОСОБА_4 визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), положення частини першої статті 23 Закону України «Про іпотеку», та зазначено, що «іпотека є специфічним видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні його власника, який обмежений у правомочності самостійно розпоряджатися предметом іпотеки. Тобто іпотека обмежує такий елемент права власності, як право розпорядження нерухомим майном, яке є предметом іпотечного договору. Зазначений вид забезпечення виконання зобов`язання передбачає стимулювання боржника до належного виконання зобов`язання та запобігання негативним наслідкам, що настають у разі порушення ним свого зобов`язання. У разі порушення боржником свого зобов`язання до особи, яка передала в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання такого зобов`язання, можуть бути застосовані заходи цивільно-правової відповідальності у виді звернення стягнення на предмет іпотеки. Особливістю цього виду забезпечення виконання зобов`язання є те, що обтяження майна іпотекою відбувається незалежно від зміни власника такого майна, тому стосовно кожного наступного власника іпотечного майна виникають ризики настання відповідальності перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання, зокрема звернення стягнення на предмет іпотеки. […] Отже, положення частини першої статті 23 Закону № 898 не порушують розумного балансу між правами та інтересами іпотекодержателя (кредитора) і іпотекодавця (набувача іпотечного майна). До того ж факт обізнаності набувача іпотечного майна щодо перебування нерухомого майна в іпотеці не має істотного значення, адже відчуження предмета іпотеки іпотекодавцем за згодою або без згоди іпотекодержателя жодним чином не припиняє іпотеки. Водночас набувач іпотечного майна, до відома якого не доведено інформацію про те, що нерухоме майно є предметом іпотеки, володіє достатніми засобами юридичного захисту, передбаченими чинним законодавством України, у разі порушення його конституційного права власності, а також вимог закону при вчиненні правочину».

Відповідно до ч.1-3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку», відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Договір №GL48N718070_blank_04 про відступлення права вимоги від 18.12.2020 нотаріально не посвідчений, а договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки посвідчений нотаріусом у порядку ст.24 Закону України «Про іпотеку» до матеріалів справи не долучено.

Таким чином, перехід права вимоги за кредитним договором відповідно до договору №GL48N718070_blank_04 про відступлення права вимоги від 18.12.2020 не свідчить про перехід до ТОВ «Брайт Інвестмент» і права вимоги за договором іпотеки.

Спір стосується квартири АДРЕСА_1 , яка була в іпотеці ВАТ «КК «НАДРА». Заявляючи вищевикладені позовні вимоги позивач стверджує, що набув право вимоги до боржника ОСОБА_4 за кредитним договором та договорами забезпечення, втім такі твердження не підтверджуються матеріалами справи.

Отже, враховуючи недоведеність обставини набуття ТОВ «Брайт Інвестмент» права іпотекодержателя, відповідачі та оспорюванні правочини не порушують права та інтереси позивача.

Згідно п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У постанові від 15.09.2022 р. справа №910/12525/20, Велика Палата Верховного Суду дійшла до наступних висновків: "..... якщо в Державному реєстрі зареєстроване припинення права іпотеки, то повторна реєстрація права іпотеки на підставі договору іпотеки без згоди власника майна є протиправною. За загальним правилом частини першої статті 317 ЦК України права володіння, користування та розпоряджання майном належать саме власнику. Укладаючи договір іпотеки, власник фактично надає згоду і на державну реєстрацію права іпотеки на підставі договору іпотеки, але така згода стосується саме первісної реєстрації, а не наступної реєстрації після реєстрації припинення іпотеки. Отже, за відсутності згоди власника майна на повторну державну реєстрацію права іпотеки її можна здійснити тільки на підставі судового рішення...".

Разом з тим, з інформаційної довідки не вбачається, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, було відновлено дію первісного обтяження на вказану квартиру у вигляді іпотеки від 18.01.2008, та зареєстровано ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп», та надалі ТОВ "Брайт Інвестмент" відомості про відступлення прав за іпотечним договором.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у пункті 9.8 постанови від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 зазначила, що у випадку, якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя. При цьому, Велика Палата Верховного Суду вважає, що у справі про визнання права іпотекодержателя позивач не позбавлений права доводити недобросовісність кінцевого набувача предмета іпотеки.

Верховний Суд у постанові від 23.02.2022 року у справі № 357/10067/20, досліджуючи питання про належний спосіб захисту у подібних правовідносинах, прийшов до наступного висновку: "..... Виходячи з обставин справи, що переглядається, якщо позивач вважає себе іпотекодержателем та вважає, що його право іпотекодержателя порушене, належним способом захисту є звернення до суду з вимогою про визнання права іпотекодержателя, а не оспорення підстав набуття іншими особами прав на предмет іпотеки".

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року в справі № 754/5841/17.

Підсумовуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши доводи та заперечення учасників справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку ефективним способом захисту, який забезпечить захист прав позивача, є звернення до суду з позовом про визнання права іпотекодержателя на спірну квартиру за позивачем, у разі підтвердження переходу до нього права вимоги за іпотечним договором.

Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року у справі № 602/1455/20 вказав, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України).

З огляду на викладене, з урахуванням наведених сторонами обґрунтувань та наданих доказів, які містять матеріали справи, а також релевантної практики Верховного Суду у подібних правовідносинах, правозастосовного до спірних правовідносин законодавства України, суд приходить до висновку, що позивач не довів, що оспорювані правочини порушують його права та інтереси та при зверненні до суду обрав неналежний спосіб захисту, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» (, м. Дніпро, вул. Ак. Белелюбського, 54, оф. 402) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_5 ), товариства з обмеженою відповідальністю «Бліц 2011» (, Одеська обл., Лиманський р-н, с. Кремидівка, вул. Гоголя, 1), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_3 ), за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Хома Анни Сергіївни ( АДРЕСА_6 ), приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петрушенко Тетяни Анатоліївни (м. Одеса, вул. Довженка, 3) про поновлення запису про іпотеку, визнання договору купівлі-продажу недійсними, скасування рішення та записів про державну реєстрацію права власності залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 07 квітня 2023 року.

Суддя: В.Я. Бондар