ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/246/23 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Шевчук Г. М., Храпак Н. М.,

за участі секретаря Стецюк М.А.

та сторін представника ОСОБА_1 адвоката Сабатюк Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/19366/21 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Матус Тараса Анатолійовича на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 грудня 2022 року, ухваленого суддею Вийванко О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства.

Представник позивача подав клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи. На вирішення експертизи поставити наступне запитання: Чи є померлий ОСОБА_3 , 1967 року народження, біологічним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та якою є вірогідність такого батьківства?

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 грудня 2022 року задоволено клопотання представника позивача про призначення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства, судової молекулярно-генетичну експертизу.

Призначено у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства, судову молекулярно-генетичну експертизу.

На вирішення експертизи поставлено наступні запитання:

1.Чи є померлий ОСОБА_3 , 1967 року народження, біологічним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та якою є вірогідність такого батьківства?

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність передбачену ст. ст. 384, 385 КК України.

Оплату за проведення експертизи покладено на позивача, роз`яснено положення ст. 109 ЦПК України, про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Копію даної ухвали направлено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (м. Вінниця вул. В. Порика, 8) для виконання та надання у розпорядження експертам матеріали цивільної справи № 607/19366/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства.

Зобов`язано Тернопільське обласне бюро судово-медичної експертизи (46001, м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 5) на вимогу експерта надати біологічні зразки (кров) померлого ОСОБА_3 , 1967 року народження, які зберігаються у архіві відділення Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи.

Зупинено провадження у справі № 607/19366/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства, на час проведення експертизи.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Матус Т.А. просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 грудня 2022 року та прийняти нову ухвалу, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянта зазначив, що питання щодо зберігання біологічного матеріалу від трупа після проведення відповідного експертного дослідження регулюється Правилами Проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Біологічний матеріал зберігається у відділені протягом 3 років. Отже, враховуючи вимоги чинного законодавства, які регулюють дані питання та встановлюють термін зберігання біологічного матеріалу, то такий не може зберігатися до 23.01.2023 року, а міг зберігатися лише до 23.01.2022 року. Заявник не наводить підстав, стосовно того, чи взагалі даний біологічний матеріал може бути використаний для проведення будь-яких експертиз після завершення кінцевого терміну зберігання.

Однак, в даній справі суд першої інстанції призначив експертизу не дослідивши, чи проводилися з даним біологічним матеріалом попередні дослідження.

Представник ОСОБА_1 адвокат Сабатюк Н.П. подала відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Матус Т.А. у якому зазначила, що доказом факту батьківства ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_1 може бути лише генетична експертиза. Таким чином, висновок судово-генетичної експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства.

Не заслуговує на увагу посилання в апеляційній скарзі на те, що біологічний матеріал, кров померлого ОСОБА_3 , яка зберігається в архіві Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи є недопустимим доказом у справі, оскільки вона зберігається із порушенням вимог Правил Проведення судово-медичної експертизи (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи затвердженні наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6.

Однак, 22 листопада 2022 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області в справі № 607/19366/21 була винесена ухвала, якою задоволено заяву представника позивача ОСОБА_4 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства.

Зобов`язано Тернопільське обласне бюро судово-медичної експертизи (46001, м. Тернопіль, вул. Князя Острозького,5) продовжити належне зберігання біологічних зразків (крові) померлого ОСОБА_3 , 1967 року народження, які зберігаються у архіві відділення Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи, до проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства.

Під час розгляду заяви про забезпечення доказів, суд не прийняв до уваги посилання представника відповідача на те, що термін зберігання біологічного матеріалу закінчився 23.01.2022 року, оскільки дане твердження спростовується повідомленням Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи від 08.11.2022 року № 1072. Дана ухвала суду від 22.11.2022 року не оскаржувалась відповідачем та його представником.

У судове засідання представник ОСОБА_2 адвокат Матус Т.А. не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи без їх участі. Просив задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 адвокат Сабатюк Н.П. апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Матус Т.А. не визнала, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, зіславшись на пояснення викладені у відзиві.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення адвоката Сабатюк Н.П, доповідача, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Задовольняючи клопотання про призначення содової молекулярно-генетичної експертизи суд першої інстанції виходив з того, що для вирішення питань, що стосуються предмету спору необхідні спеціальні знання.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про визнання батьківства щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , оскільки вважає себе сином.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, у тому числі висновку судово-генетичної експертизи.

Згідно зі статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Виходячи із змісту цієї норми закону, кровна спорідненість може бути доведена чи спростована лише в результаті проведення судово-генетичної експертизи.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч. ч. 3 - 5 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

За приписами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Таким чином, оскільки предметом спору є оспорювання батьківства, а для встановлення кровної спорідненості позивача та дитини необхідними є спеціальні знання, то колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано задоволено клопотання про призначення експертизи у справі, оскільки саме висновок експертизи є одним із тих доказів, який зможе підтвердити або ж спростувати доводи позовної заяви.

Не заслуговує на увагу посилання апелянта на те, що призначаючи судово молекулярно-генетичну експертизу, суд першої інстанції не звернув увагу чи біологічний матеріал ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути використаний для проведення експертизи, оскільки завершився кінцевий термін зберігання.

Як вбачається із матеріалів справи, 22 листопада 2022 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області в справі № 607/19366/21 була винесена ухвала, в якій суд постановив:

Задовольнити заяву представника позивача ОСОБА_4 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства.

Зобов`язати Тернопільське обласне бюро судово-медичної експертизи (46001, м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 5) продовжити належне зберігання біологічних зразків (крові) померлого ОСОБА_3 , 1967 року народження, які зберігаються у архіві відділення Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи, до проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства.

Під час розгляду заяви про забезпечення доказів суд не прийняв до уваги посилання представника відповідача на те, що термін зберігання біологічного матеріалу закінчився 23.01.2022 року, оскільки дане твердження спростовується повідомленням Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи від 08.11.2022 року № 1072. Дана ухвала суду від 22.11.2022 року не оскаржувалась відповідачем та його представником.

Твердження заявника про те, що біологічний матеріал померлого ОСОБА_3 зберігається у відділенні експертизи тільки три роки, є голослівними, оскільки матеріали справи таких доказів не містять, а навпаки спростовуються ухвалою суду від 22 листопада 2022 року.

Також доводи апеляційної скарги зводяться до власного тлумачення заявником норм процесуального права, спростовуються матеріалами справи та не можуть бути підставою для скасування судового рішення

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вказане, доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу - відхилити, ухвалу ж суду першої інстанції залишити без змін, як таку, що відповідає обставинам, що мають значення та вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Матус Тараса Анатолійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 грудня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 квітня 2023 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: Н.М. Храпак

Г.М. Шевчук