Справа № 487/1018/23
Провадження № 2-н/487/346/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 року місто Миколаїв

Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Темнікова А.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» звернулось до Заводського районного суду міста Миколаєва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Судом згідно вимог ст. 165 ч. 4ЦПК України направлено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно інформації, отриманої судом 06.04.2023 року, боржник ОСОБА_1 , який за життя був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , знятий 07.06.2019 року з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Задоволення вимог кредиторів, у разі смерті фізичної особи, згідно ст. 1231, ст. 1282 ЦК України здійснюється спадкоємцями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. За наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 1277 ЦК України, спадщина переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 165 та п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно ст. 46 ЦПК України, здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

За змістом ч. 1 ст. 47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. При цьому, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України).

За ч. 1 ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Проте, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, як уже зазначалося раніше, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями у порядку ст. 55 ЦПК України допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність відповідача не припинилася. Спадкоємці померлого на момент відкриття провадження у справі боржника не є процесуальними правонаступниками у цій справі, а наявність правонаступництва у матеріальних правовідносинах має вирішуватися за позовом, заявленим безпосередньо до спадкоємців боржника.

Із системного аналізу зазначених норм права випливає, що чинним законодавством України не передбачено можливості пред`явлення заяви до боржника, який на час звернення до суду помер та правоздатність якого відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинилася, а також те, що у порушенні відносно фізичної особи, яка померла, цивільного процесу, який не допускає процесуального правонаступництва, має бути відмовлено відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України,

При цьому слід роз`яснити право позивача на звернення з відповідним позовом до спадкоємців померлого боржника у порядку, передбаченому ст.1281 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 року, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 165, 166, 186 ЦПК України, ст.ст.45-47, 1231, 1277, 1281 ЦК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви з підстави, передбаченої ч. 9 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Суддя А.О.Темнікова