Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

за участю секретаря судового засідання Вільчак В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, в м. Ужгород, цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Позов мотивований тим, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494, відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» затверджено кодекс газорозподільних систем, який зазначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Відтак, представник позивача зазначає, що у спірних правовідносинах громадянка ОСОБА_1 має статус споживача.

Фактом приєднання побутового споживача ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу акцептування договору є дії, які засвідчують його бажання укласти цей Договір, зокрема, здійснення споживання природного газу на об`єкті нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить щомісячна зміна показників лічильника в сторону збільшення, що документально підтверджено фінансовим станом абонента.

Відтак, за цим Договором відповідач зобов`язаний виконувати його умови, та несе передбачену законом відповідальність за невиконання чи не належне виконання своїх обов`язків (розділ VIII договору).

Пунктом 5.2 Договору Сторони погодили, що визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених кодексом газорозподільних систем та цим договором.

Позивач зазначає, що АТ ОГС «Закарпатгаз» свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало боржнику послуги з розподілу природного газу. Однак, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, та не сплатив заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за період з січня 2020 року по вересень 2022 року.

Розрахована до сплати вартість природного газу, яку відповідач ОСОБА_1 на підставі зазначених вище норм має сплатити оператору ГРМ АТ «Закарпатгаз» становить 10 078,95 грн.

Послуга з розподілу природного газу є річною замовленою потужністю (РЗП), тобто обов`язковим платежем за забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи.

Враховуючи викладене, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Закарпатгаз» заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 10 078,95 грн., а також понесені витрати зі сплати судового збору.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому у прохальній частині позовної заяви просить суд проводити розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився та його представник ОСОБА_2 та подав заяву, згідно якої сторона відповідача повністю заперечує проти вимог позивача та просить відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що до поданого позову додано лист про реєстрацію акціонерного товариства з кодом 35.22 права на заняття діяльністю, тобто товариству надано державою право розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи (основний). Однак, ОСОБА_1 не користується газоподібним паливом. Крім того, ОСОБА_1 не укладав ніякого договору з акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи» та не рахується приєднаним до договору. Типовий договір, який затверджено постановою кабінету міністрів України від 30.09.2015 №2498 стосується розподілу природного газу.

Зауважує, що за спожитий газ ОСОБА_1 розраховується із Газопостачальною компанією «Нафтогаз». Крім того, вимоги позивача від 01.05.2019 року по 01.12.2019 є незаконними, тому що виходять за межі 3-х річного строку позовної давності, а вимоги позивача про стягнення заборгованості від 01.01.2020 року по 01.09.2022 року є незаконними, оскільки відповідачу не розподілялося газоподібне паливо.

Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією, врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»).

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Згідно з пунктами 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

27 липня 2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, а також Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за № 2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824.

Згідно з пунктом 8 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. У разі розірвання договору розподілу природного газу Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу за адресою АДРЕСА_1 , йому присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 . Крім того, фактом приєднання споживача ОСОБА_1 до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є щомісячна зміна показників лічильника в сторону збільшення.

За умов договору приєднання, який є публічним, послуга з розподілу природного газу - це послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача (п.1.4 договору).

Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками.

Відповідно до п.п.6.1.- 6.4. договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Пунктом 6.6. договору визначено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

Згідно картки абонента відповідача ОСОБА_1 (код ЕІС 56ХМ13D000030782) станом на вересень 2022 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 10 078,95 грн.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу» та Цивільним кодексом України.

За нормами статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг згідно п.1 ч.2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За правилами частин першої, другої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно зі статтею 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Відсутність між сторонами договірних відносин, на що звертав увагу представник відповідача, є неприйнятними, оскільки фактично зводяться до нерозуміння природи договору, що відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.03.2021 року №904/2073/19, не звільняє споживача послуг, як сторону зобов`язання, від його виконання.

Згідно до матеріалів справи, а саме виписки з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» за КВЕД 35.22 є розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи.

Тобто, позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» є засновником самостійної юридичної особи, основним видом діяльності якої є Код КВЕД 35.22, отже є оператором ГРМ.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що за спожитий газ він розраховувався з ГК «Нафтогаз», а тому він не має жодного відношення до АТ «ОГС «Закарпатгаз», оскільки з травня 2022 року ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" здійснює постачання природного газу на території Закарпатської області як постачальник "останньої надії", що не звільняє відповідача обов`язку сплачувати послуги за розподіл газу оператору ГРМ.

Суд також відхиляє заяву сторони відповідача про застосування строку позовної давності до заборгованості ОСОБА_1 за період з 01.05.2019 по 01.12.2019, оскільки позивач не просить стягнути заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за вказаний період часу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що споживач, який отримує послуги з розподілу природного газу, зобов`язаний їх оплачувати.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про стягнення заборгованості за надані послуги з ОСОБА_1 у розмірі 10 078,95 грн. є підставними та обґрунтованими, а тому дана сума підлягає стягненню на користь позивача.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 481 гривню.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 610, 611 ЦК України, ст.ст.12, 76, 223, 258, 259, 260, 280-282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 10 078,95 (десять тисяч сімдесят вісім грн. дев`яносто п`ять коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» судові витрати в розмірі 2 481 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Реквізити сторін:

Позивач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз», місце знаходження м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2, ;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 .

Суддя Т.Р. Деметрадзе