Номер провадження: 22-ц/813/1997/23
Справа № 501/749/21
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2023 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 вересня 2021 року у складі судді Смирнова В.В.,

встановив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позов обґрунтовано тим, що з 2004 року по 15.09.2017 вона проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та дружина по АДРЕСА_1 , та за кошти з продажу власної квартири побудувала за зазначеною адресою будинок на земельній ділянці, яку знімав ОСОБА_3 на праві піднаймача у рідної сестри ОСОБА_2 за домовленістю. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 вона перебувала на лікуванні, а відповідач ОСОБА_2 змінила замки в житловому будинку за адресою: по АДРЕСА_1 , заволодівши особистим майном, яке знаходилось в будинку та її документами - свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актом про передачу 1/3 частини земельної ділянки ОСОБА_2 своєму брату ОСОБА_3 під забудову будинку, технічним паспортом на будинок, паспортом на пральну машину LG, паспортом на телевізор LG, паспортом на швейну машинку LG, паспортом на електродриль, паспортом на електропилку, квитанційними книжками по оплаті електроенергії та води, чеками на придбання будівельних матеріалів.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 13 вересня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Витребувано у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належне їй майно, а саме:

-три шафи для одежі, шафу для столової посуди, диван, електричну плитку, холодильник «Донбас», пральну машину LG, телевізор LG, швейну машинку LG, електродриль, електропилку, постільну білизну, подушки, одіяла, столовий посуд, одежу жіночу, взуття жіноче та дитячу одежу, а також документи:

-свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

-акт про передачу 1/3 частки земельної ділянки ОСОБА_3 під забудову будинку, технічний паспорт на будинок, паспорт на пральну машину LG, паспорт на телевізор LG, паспорт на швейну машинку LG, паспорт на електродриль, паспорт на електропилку, квитанційні книжки по оплаті електроенергії та води, чеки на придбання будівельних матеріалів.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 звернулась до суду апеляційною скаргою, в які просить рішення суду скасувати та увалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що жодного належного і допустимого доказу як фізичного існування майна, яке позивач хоче витребувати, так і знаходження цього майна у володінні відповідача, суду не надано. Окрім цього, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя. Вважає рішення суду незаконним, оскільки доводи позивача не обґрунтовані і такі що не спираються на жодні докази, однак для суду мали заздалегідь встановлену силу.

Сторони в судове засідання 22.06.2023 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Судова повістка, надіслана позивачу на адресу, вказану нею у позові, повернулася до суду із зазначенням причини повернення "Адресат відсутній за вказаною адресою".

У пункті 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року N 270, передбачено, що рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "Адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Працівником ПАТ "Укрпошта" на довідках про причини повернення зроблено позначки "Адресат відсутній за вказаною адресою" та засвідчено їх підписами з проставленням відбитків календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 99-1 Правил.

За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновком викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі N 752/11896/17.

З наведеного можна зробити висновок, що позивач була належно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 06.02.2019 встановлено факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Відповідно акту обстеження умов проживання від 30.04.2018, вказано, що ОСОБА_1 з 2004 року по час складання даного акту проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом з чоловіком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20.08.2018 до ЄРДР було внесено заяву ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно з ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 12.01.2021 скаргу ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано дознавачів Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області розглянути клопотання ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Стаття 387 передбачає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Аналіз вказаної норми та зміст позовних вимог за даним позовом свідчить про те, що даний позов відноситься до віндикаційних позовів (витребування майна з чужого незаконного володіння).

Віндикаційним позовом захищаються права власності в цілому, оскільки він пред`являється в тих випадках, коли порушені права володіння користування та розпорядження одночасно. Однак право власності за власником зберігається, тому що може бути підтвердженим правовстановлюючими документами, або іншими письмовими доказами.

Позивачем за віндикаційним позовом є неволодіючий власник. Відповідачем за віндикаційним позовом виступає незаконний володілець майна, який може і не знати про неправомірність і незаконність свого володіння та утримання такого майна. Незаконним володільцем визнається така особа, яка здійснює володіння майном без належних правових підстав.

Предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном невласника про повернення індивідуально визначеного майна із чужого незаконного володіння.

Важливою умовою звернення з віндикаційним позовом є відсутність між позивачем і відповідачем зобов`язально-правових відносин.

Підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна із чужого незаконного володіння.

Під час розгляду вимог про витребування майна у його набувача необхідно урахувати всі умови, передбачені статтею 388 Цивільного кодексу України, а саме: 1) власник чи титульний володілець не має можливості здійснювати фактичне володіння над річчю; 2) майно, яке хоче повернути колишній власник чи титульний володілець, збереглося в натурі та перебувало у фактичному володінні іншої особи; 3) майно, яке підлягає віндикації, повинно бути індивідуально визначеним; 4) віндикаційний позов має недоговірний характер і спрямований на захист речових прав; 5) між позивачем і відповідачем немає договірних відносин, оскільки в такому разі здійснюється захист порушеного права власності за допомогою зобов`язально-правових способів.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 у справі N 914/1953/17 та від 10.10.2018 у справі N 916/759/16.

У разі загибелі індивідуально визначеного майна власник (законний володілець) може звернутися лише з вимогою про відшкодування збитків.

Питання про можливість повернення індивідуально визначеної речі, яка зазнала змін, переробки, має вирішуватись залежно від характеру таких змін, їх істотності. Якщо майно змінило своє початкове господарське призначення, слід визнати, що підстав для задоволення віндикаційного позову немає, і настають наслідки, аналогічні загибелі майна, тобто власник має право лише на відшкодування збитків.

Якщо ж майно зберегло своє господарське призначення, то питання про зроблені поліпшення вирішується за правилами ч. 4 ст. 390 ЦК України, згідно якої добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди, а якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 31.01.2018 по справі N 914/3366/16

У даній справі позивач просить витребувати з чужого незаконного володіння відповідача рухоме майно згідно переліку.

Згідно ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Таким чином, майном у розумінні Цивільного кодексу є речі та майнові права і обов`язки.

Відповідно до ст. 179 Цивільного кодексу України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 184 ЦК України річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 жовтня 2018 року у справі N 612/553/15-ц вказано, що "індивідуалізація речі - це надання певній речі (або ж наявність у неї) відмітних властивостей (рис чи характеристик), що дозволяють в необхідних випадках виділити її з числа подібних. Можливо виокремити три групи речей, визначених індивідуальними ознаками: унікальні речі, тобто єдині у своєму роді; речі, що відрізняються від подібних особливими позначеннями чи характеристиками; речі, індивідуалізовані в процесі вибору або відбору".

Поділ речей на речі, визначені індивідуальними ознаками, та речі, визначені родовими ознаками, пов`язаний як з природними властивостями речей, так і з способами їхньої індивідуалізації. Поряд із предметами, єдиними у своєму роді (наприклад, картиною), до речей, визначених індивідуальними ознаками, можуть бути віднесені речі, певним способом виокремлені учасниками правочину з маси однорідних речей. Якщо ж річ визначена тільки кількісно (числом, вагою, мірою) і характеризується ознаками, спільними для всіх речей такого роду, - це річ, визначена родовими ознаками.

Частиною другою статті 328 ЦК України закріплено презумпцію правомірності набуття права власності, та за умовами частини третьої статті 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або рішення суду. Таким чином, позивач має довести відсутність у відповідача правових підстав володіння майном та підтвердити своє право власності на спірне майно.

Водночас майно, перелічене в позові, яке є предметом спору, не визначено певними індивідуальними ознаками та позивачем не доведено факту заволодіння цим майном відповідачем.

Наявність відкритого кримінального провадження не є доказом заволодіння відповідачем речами, які позивач просить витребувати.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю/або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної частини.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 13 вересня 2021 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 23.06.2023

Головуючий:

Судді: