Справа № 296/7779/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"30" березня 2023 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Житомиргаз Збут" звернулось із вказаним позовом до суду, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 13412,61 грн, інфляційні втрати у розмірі 1481,65 грн, 3% річних у розмірі 609,54 грн, а також 2481,00 грн судового збору.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Житомиргаз Збут" зазначає, що відповідач є побутовим споживачем природного газу, котрий постачається за адресою: АДРЕСА_1 . Зі змісту позовної заяви слідує, що з огляду на фактичне споживання природного газу та відкриття особового рахунку на ім`я ОСОБА_1 остання погодилася на приєднання до умов публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам. Зобов`язання щодо внесення плати за надані послуги з газопостачання відповідач своєчасно не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 21.12.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с. 44).

28.02.2023 року постановлено ухвалу про витребування доказів.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, а також не заперечує проти прийняття судом заочного рішення суду (а.с.56,72).

Відповідач відзив на позов до суду не надала, копія ухвали про відкриття провадження від 21.12.2022 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за адресою: АДРЕСА_1 , які повернуті до суду із зазначенням причин невручення "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 52,53,69,70).

У постанові Верховного Суду від 11.06.2021 у справі №2-6236/11 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке оприлюднено 28.12.2022 та 13.03.2023 (а.с.45,46,66,67).

У судове засідання 28.02.2023 та 30.03.2023 відповідач не з`явилася.

Таким чином відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово - комунальних послуг, регулюються Законом України "Про житлово - комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VIII (далі - Закон №2189-VIII).

Відповідно до статті 5 Закону №2189-VIII, до житлово - комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За змістом частини першої статті 9 Закону №2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово -комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно із частиною першою статті 10 Закону №2189-VIII, ціни (тарифи) на житлово -комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими.

Статтею 19 Закону №2189-VIII передбачено, що одиниця виміру обсягу спожитого споживачем природного газу визначається правилами постачання природного газу, що затверджуються уповноваженим законом органом. Постачання та розподіл природного газу споживачу здійснюються відповідно до типового договору, затвердженого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496, договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

За умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам підтвердженням приєднання до умов договору є підписана та повернута заява-приєднання, та/або сплачений споживачем рахунок постачальника за поставлений природний газ, та/або фактичне споживання природного газу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухове майно від 09.032023 року (а.с.62-65).

ОСОБА_1 є споживачем природного газу згідно з особовим рахунком НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про фінансовий стан абонента, витягами по особовому рахунку, копією укладеного типового договору (а.с. 9,11,17-21).

В результаті неповної та несвоєчасної оплати спожитого за вказаною вище адресою природного газу утворилася заборгованість у розмірі 13412,61 грн.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору, що передбачено ч. 1 ст. 634 ЦК України.

За змістом статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Отже, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, враховуючи, що між сторонами існували зобов`язальні правовідносини, які зі свого боку відповідач не виконувала належним чином, своєчасно не вносила необхідні платежі, чим порушила права позивача і допустила заборгованість, позовні вимоги ТОВ "Житомиргаз Збут" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі №6-2023цс15).

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 покладених на неї зобов`язань, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" інфляційні втрати у розмірі 1481,65 грн, 3% річних у розмірі 609,54 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 76-81, 89, 141, 142, 258, 259, 263-265, 273, 274, 280, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" заборгованість за спожитий природний газ за період з 31.05.2019 року по 31.10.2022 року у розмірі 13412 (тринадцять тисяч чотириста дванадцять) грн 61 коп, інфляційні втрати у розмірі 1481 (одну тисячу чотириста вісімдесят одну) грн. 65 коп., 3% річних у розмірі 609 (шістсот дев`ять) грн. 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут», місцезнаходження за адресою: м. Житомир, Перемоги майдан, 10, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 31.03.2023.