Провадження №2/521/1534/23
03 квітня 2023 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді Мурзенко М. В.
при секретарі Корнієнко Л. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь-Сортнасіннєовоч» про припинення трудового договору,
У грудні 2022 року до Малиновського районного суду м.Одеси завернулась ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь-Сортнасіннєовоч» у якому просить суд припинити дію трудового договору укладеного між ОСОБА_1 яка працює на посаді прибиральниці та Товариством з обмеженою відповідальністю «Південь-Сортнасіннєовоч» .
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06.01.2023 року позовна заява була залишена без руху.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 30.01.2023 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справ до судового розгляду у судовому засіданні на 02.03.2023 року.
В судове засідання позивачка не з`явилась, про місце, дату та час судового засідання повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу слухати за її відсутності.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕНЬ-СОРТНАСІННЄОВОЧ» в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відзив на позовну заяву не подали.
За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 15.06.2011 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була прийнята на посаду прибиральника у ТОВ «Сортсімовоч», що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.7-8)
Також, з трудової книжки вбачається, що 21.01.2013 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи у зв`язку з переводом в ТОВ «Південь-Сортнасіннєовоч» за ст. 36 п. 5 КЗпП України, також. встановлено, що 22.01.2013 року ОСОБА_1 прийнята на роботу прибиральницею у порядку переводу з ТОВ «Сортсімовоч».
12.09.2020 року ОСОБА_1 було направлено заяву на адресу керівника ТОВ «Південь-Сортнасіннєовоч» - Гомальова І.В. про звільнення за власним бажанням, у якій ОСОБА_1 вказала, що з липня 2017 року призупинилась виплата по заробітній платі та не надходить сплата єдиного соціального внеску та податків. Орендодавець знайшов у офісі трудові книжки та роздав їх співробітникам. Проте, керівником ТОВ «Південь-Сортнасіннєовоч» у трудовій книжці не було проставлено запису про звільнення, у зв`язку з чим, ОСОБА_1 не може працевлаштуватись. (а.с.9, 11)
Також, 18.10.2021 року ОСОБА_1 було повторно надіслано на адресу керівника ТОВ «Південь-Сортнасіннєовоч» - Гомальова І.В. заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. (а.с.12-14)
З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що керівником та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Південь-Сортнасіннєовоч» є ОСОБА_3 , Товариство у процесі банкрутства чи припинення не перебуває. (а.с.15-16)
Відповідно до ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
За змістом наведеної правової норми право працівника на розірвання трудового договору за власним бажанням кореспондує безумовний обов`язок роботодавця звільнити його з роботи з наведеної підстави в установлені законом строки.
Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.
Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.
Враховуючи порушення права позивача на припинення трудового відносин, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України.
Така позиція узгоджується з Постановою Верховного Суду від 19.09.2019 року у справі № 233/2529/18.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушене право позивача на звільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене ч.1 ст.38 КЗпП України а тому, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 268, 280-285 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південь-Сортнасіннєовоч» про припинення трудового договору задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду в загальному порядку в тридцятиденний строк.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.