Справа № 357/3441/23
Провадження № 2/357/1458/23
У Х В А Л А

04.04.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. розглянувши позовну заяву з додатками ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області поштовим відправленням надійшла позовна заява з додатками ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана позовна заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як справа позовного провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 березня 2023 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Орєхова О.І.

Справа для розгляду, згідно контрольного журналу судових справ і матеріалів, отримана суддею 30 березня 2023 року

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 184 ЦПК України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Частиною 1 ст. 187 ЦПК України передбачено, що за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку. передбаченому ст. 185 цього Кодексу.

У зв`язку з зазначеним, звернення позивача до суду зобов`язує суддю до вчинення необхідних процесуальних дій з метою з`ясування можливості відкриття провадження у цивільній справі. Зокрема, з`ясуванню підлягають питання чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, для повернення позовної заяви, для відмови у відкритті провадження у справі.

Нормами статей 175 та 177 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Вивчивши позовну заяву з додатками, було встановлено, що вона не відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства з наступних підстав.

Зі змісту позовної заяви убачається, що позивач звернулась до суду з позовом, який містить такі вимоги майнового характеру:

1. Визнати автомобіль марки «SCANIA Р320», 2011 року випуску, об`єм двигуна 9290 куб. см., який перебував у власності Відповідача в період з 29.02.2020 року по 17.09.2022 року, спільною власністю подружжя та визнати за Позивачем право приватної власності на 1/2 частину оціночної вартості вказаного автомобіля.

2. Стягнути з Відповідача на користь Позивача грошову компенсацію оціночної вартості 1/2 частини автомобіля марки «SCANIA Р320», 2011 року випуску, об`єм двигуна 9290 куб. см., в сумі 486 040 (чотириста вісімдесят шість тисяч сорок) грн. 00 коп.

3. Визнати автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 616 CDI», 2002 року випуску, об`єм двигуна 2689 куб. см., який перебував у власності Відповідача в період з 16.09.2020 року по 10.11.2022 року, спільною власністю подружжя та визнати за Позивачем право приватної власності на 1/2 частину оціночної вартості вказаного автомобіля.

4. Стягнути з Відповідача на користь Позивача грошову компенсацію оціночної вартості 1/2 частини автомобіля марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 616 CDI», 2002 року випуску, об`єм двигуна 2689 куб. см., в сумі 92 580 (дев`яносто дві тисячі п`ятсот вісімдесят) грн. 00 коп.

5. Визнати автомобіль марки «MAN TGX 18.440 BLS», 2011 року випуску, об`єм двигуна 10518 куб. см., який перебував у власності Відповідача в період з 15.10.2021 року по 17.09.2022 року, спільною власністю подружжя та визнати за Позивачем право приватної власності на 1/2 частину оціночної вартості вказаного автомобіля.

6. Стягнути з Відповідача на користь Позивача грошову компенсацію оціночної вартості 1/2 частини автомобіля марки «MAN TGX 18.440 BLS», 2011 року випуску, об`єм двигуна 10518 куб. см., в сумі 354 785 (триста п`ятдесят чотири тисячі сімсот вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.

7. Визнати причіп ПРАГМАТЕК А9-9025, 2020 року випуску, який перебував у власності Відповідача в період з 16.09.2020 року по 16.09.2022 року, спільною власністю подружжя та визнати за Позивачем право приватної власності на 1/2 частину оціночної вартості вказаного причіпа.

8. Стягнути з Відповідача на користь Позивача грошову компенсацію оціночної вартості 1/2 частини причіпа ПРАГМАТЕК А9-9025, 2020 року випуску, в сумі 48 440 (сорок вісім тисяч чотириста сорок) грн. 00 коп.

9. Визнати причіп VOGELZANG VO 1730 KST, 1996 року випуску, який перебував у власності Відповідача в період з 19.10.2021 року по 17.09.2022 року, спільною власністю подружжя та визнати за Позивачем право приватної власності на 1/2 частину оціночної вартості вказаного причіпа.

11. Стягнути з Відповідача на користь Позивача грошову компенсацію оціночної вартості 1/2 частини причіпа VOGELZANG VO 1730 KST, 1996 року випуску, в сумі 57 155 (п`ятдесят сім тисяч сто п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

12. Визнати земельну ділянку загальною площею 0,0256 гектарів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер - :04:032:0057, спільною власністю подружжя та визнати за Позивачем право приватної власності на вказану земельну ділянку в рахунок частини компенсації вартості транспортних засобів.

13. Визнати 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , спільною власністю подружжя та визнати за Позивачем право приватної власності на вказане майно в рахунок частини компенсації вартості транспортних засобів.

У позовній заяві позивачем було зазначено ціну позову 1164850,00 грн.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Як роз`яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21.12.2007 року N 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»), висновок про вартість майна є його невід`ємною частиною.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 цього Закону оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Отже, системний аналіз чинного законодавства дає підстави для висновку, що тягар доказування вартості майна несе саме позивач.

Обгрунтовуючи вказану ціну позову у розмірі 1164850,00 грн., позивачем, всупереч вимог чинного законодавства, не було надано підтвердження дійсної вартості спірних земельної ділянки та частини житлового будинку на день звернення до суду з позовом. Натомість, позивач послалась на вартість даного спірного майна, зазначену в договорах купівлі-продажу від 2012 року.

Відбиття в позовній заяві ціни позову має значення в першу чергу для захисту прав самих позивачів, оскільки від визначеної ціни позову залежить і розмір судового збору.

Згідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлений судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420, 00 грн.).

Встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 8052,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцію № 0.0..1 від 15.03.2023 року.

В обґрунтування сплати судового збору у зазначеному розмірі, позивач послалася на п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

З даним обґрунтуванням суддя погодитись не може, оскільки згідно п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", який регулює оплату судового збору за подання позовної вимоги про поділ майна при розірванні шлюбу, максимальний розмір якого становить 3 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у даному випадку не можуть бути застосовані, оскільки застосовуються у випадках одночасного пред`явлення вимог про розірвання шлюбу та поділу майна подружжя, тоді як у вказаному позові преметом розгляду справи є лише поділ майна подружжя, вимоги про розірвання шлюбу не ставиться у вказаному провадженні (з матеріалів справи убачається, що шлюб між сторонами вже розірвано).

З огляду на вищевикладене, вбачається, що позивач в порушення вимог п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України не надав належних та допустимих доказів дійсної вартості спірного майна, із якої необхідно визначити ціну позову та сплатив судовий збір у розмірі меншому ніж визначено чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Однак, всупереч зазначеному, позивач звертаючись до суду шляхом направлення поштового відправлення з позовом, надав позов з додатками лише в одному примірнику для суду.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суддя прийшов до висновку, що він позбавлений можливості відкрити провадження у справі, а тому, вважає за необхідне, залишити позовну без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу, необхідно надати до суду уточнену позовну заяву з зазначенням підтвердженої ціни позову на день звернення до суду; надати підтвердження визначення дійсної вартості спірного майна (висновки суб`єкта оціночної діяльності щодо земельної ділянки та частини житлового будинку); доплатити судовий збір, враховуючи підтверджену ціну позову, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»; надати суду примірник уточненої позовної заяви з додатками для відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач згідно ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись, ст.ст. 185, 259-261, 353 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених вище недоліків який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О. І. Орєхов