"04" квітня 2023 р. Справа № 363/1695/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

04 квітня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., перевіривши на відповідність вимогам статей 175, 177 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області, за підписом представника позивача адвоката Кірієнко В.В., надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить:

визнати, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

визнати, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

визнати, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

визнати, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

зобов`язати Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поновити актовий запит та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , №60 від 16.09.2012 року, зазначивши батьком дитини, громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та видати нове свідоцтво про народження дитини на ім`я: ОСОБА_7 ;

зобов`язати Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поновити актовий запит та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , №94 від 02.07.2014 року, зазначивши батьком дитини, громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та видати нове свідоцтво про народження дитини на ім`я: ОСОБА_8 ;

зобов`язати Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поновити актовий запит та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , №135 від 08.08.2016 року, зазначивши батьком дитини, громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та видати нове свідоцтво про народження дитини на ім`я: ОСОБА_9 ;

зобов`язати Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поновити актовий запит та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , №112 від 02.07.2018 року, зазначивши батьком дитини, громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та видати нове свідоцтво про народження дитини на ім`я: ОСОБА_10 .

Відповідно до частини першої статті 187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Перевіривши матеріалами позовної заяви, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху з таких підстав.

Так, статтями 15, 16 ЦК України та статтею 4 ЦПК України кожній особі надано право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої та другої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Суд може захистити лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси.

Статтею 175 ЦПК України встановлено вимоги до позовної заяви, а статтею 177 цього Кодексу документи, що додаються до позовної заяви.

Зокрема, відповідно до пунктів 4, 5 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору(частина шоста статті 175 ЦПК України).

А згідно із частиною п`ятою статті 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного суду від 21 грудня 2007 року вказано, що оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Позивач, звертаючись до суду з із позовною заявою про визнання його батьківства щодо чотирьох дітей, які були народжені відповідачем поза межами території України, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Генеральним консульством Російської Федерації в Александрії, АРЄ видано свідоцтво від 16 вересня

2012 року, актовий запис №60; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Генеральним консульством Росії у Стамбулі видано свідоцтво від 02 липня 2014 року, актовий запис №94; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Генеральним консульством Росії у Стамбулі видано свідоцтво від 08 серпня 2016 року, актовий запис №135; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що Генеральним консульством Росії у Стамбулі видано свідоцтво від 02 липня 2018 року, актовий запис №112, в обґрунтування заявлених вимог, зазначено, що починаючи з 2010 року позивач та відповідач спільно проживали однією сім`єю між позивачем та відповідачем склалися стосунки подібні шлюбним (без його реєстрації у встановленому законом порядку), мали спільний побут та за цей час у них народилося 6 (шестеро) дітей від спільних стосунків, двоє з яких у шлюбі, який було укладено 15 квітня 2022 року. Діти, щодо яких позивач просить визнати батьківство, були народжені від спільних стосунків без відповідної реєстрації шлюбу, а реєстрація їх народження здійснювалася за місцем знаходження матері (відповідача) на момент народження дітей. Оскільки позивач набув статус та отримав паспорт громадянина України 13 вересня 2022 року, а уклав шлюб з відповідачем у відповідності до вимог національного законодавства тільки в квітні 2022 року, не мав юридичних підстав звертатися до судів України. Наразі позивач та відповідач спільно з народженими від спільних стосунків проживають разом виховують дітей, проживаючи спільно за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому ознайомившись із змістом позовної заяви, перевіривши долучені докази, судом встановлено, що у позовній заві не зазначено та до неї не долучено доказів на підтвердження вказаних у позові обставин, які мали місце до укладання шлюбу.

Варто також зазначити, що наявність клопотання про призначення судової генетично-молекулярної експертизи про встановлення батьківства та наявність такого висновку, не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами (постанови Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №760/3977/15, від 17 лютого 2021 року у справі №373/2257/18.

Так, предмет доказування під час розгляду позову про визнання батьківства є, зокрема: походження дитини від певної особи (батька або матері); факти, що підтверджують спільне проживання і ведення сумісного господарства батьків до народження дитини, зокрема проживання в одному житловому приміщенні, сумісне харчування, взаємна турбота один про одного, придбання майна для сумісного користування і т.д.; факти участі фактичного батька дитини в його вихованні або утриманні; дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (частина перша статті 135 СК України); батьки дитини невідомі і запис про них у Книзі реєстрації народжень учинено за рішенням органу опіки та піклування (частина друга статті 135 СК України).

З долучених до позовної заяви копій свідоцтв про народження дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , убачається, наявність у кожного з них батька ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які є громадянами російської федерації, та які можуть заперечувати проти позовних вимог позивача.

Враховуючи, що відповідач, яка, будучи громадянкою російської федерації, народила вказаних дітей за межами України у 2012 році та у 2014 році, у свідоцтвах про народження вказаних дітей містяться відомості про батька, проте у позовній заяві не зазначено інформації про цих осіб та відсутні інформація, яким чином вчинено такі записи. Крім цього у позовній заяві не зазначено та не надано відомостей на підтвердження того, що відповідач не перебувала у шлюбі з іншими особами у спірний період, які можуть заперечувати батьківство позивача щодо дітей.

Відповідно до статті 65 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлення та оскарження батьківства визначається особистим законом дитини на момент її народження. А згідно із статтею 76 вказаного Закону, суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом,якщо у справі про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні.

Також, варто зазначити, що Розділом ХІ ЦПК визначено порядок провадження у справах за участю іноземних осіб.

Суд зазначає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Крім цього, відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2684 гривень.

Ставки сплати судового збору встановлено частиною другою статі 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент подачі позовної заяви складає 1073,60 гривень.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, як убачається із прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено 8 (вісім) вимог, в тому числі зобов`язального характер щодо третьої особи у справі, без будь якого на те обґрунтування.

При цьому, звертаючись до суду з позовом, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4294,40 гривень, лише за 4 (чотири) вимоги немайнового характеру.

Також, суд зазначає, що статтею 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Проте, при перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про судовий збір» виявлено, що станом на 4 квітня 2023 року судовий збір, сплачений позивачем 29 березня 2023 року у розмірі 4294,40 грн, не зараховано до вищезазначеного фонду.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовна заява подана з недотриманням вимог, встановлених статями 175, 177 ЦПК України, які є імперативними нормами закону та мають вичерпний перелік вимог щодо належного оформлення позовної заяви.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення її без руху.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху та надати позивачу та/або його представнику строк для усунення недоліків, зазначених у цій ухвалі, шляхом подання до суду позовної заяви у новій редакції, яка б відповідала вимогам процесуального законодавства, з урахуванням вимог частини першої статті 177 ЦПК України, зазначивши та долучивши докази на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також подання до суду документів, що підтверджують сплату позивачем судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства залишити без руху та надати (представнику позивача) строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу (представнику), що у разі не усунення недоліків у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лукач