ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/163/23 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 310020000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Костів О. З., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря - Стецюк М.А.

та представника позивача ОСОБА_1 адвоката Хлєбнікова С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/12417/22 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Хлєбнікова Сергія Володимировича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2022 року, ухвалене суддею Позняком В.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Хлєбніков Сергій Володимирович до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

у вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання: 1) сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 18 квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року включно в розмірі 8 883 (вісім тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні 37 копійок; 2) дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 07 листопада 2018 року по 30 листопада 2021 року включно в розмірі 8 160 (вісім тисяч сто шістдесят) гривень (а.с. 1-12).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що з 02 березня 2000 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 липня 2008 року. Під час даного шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 березня 2019 року стягнуто з відповідача в її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття та стягнуто з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з 07 листопада 2018 року і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчі листи, які звернуто до виконання. Відповідач впродовж 2018-2021 років несвоєчасно сплачує аліменти на утримання дій, внаслідок чого станом на 01 грудня 2021 року заборгованість останнього зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 становить 10 445,60 гривень, на утримання дочки ОСОБА_5 - 4 289,87 гривень. З цих підстав вона вважає, що з відповідача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 8 883,37 гривень та дочки ОСОБА_5 у розмірі 8 160 гривень, тобто у загальному розмірі 17043,37 гривень.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Хлєбніков Сергій Володимирович до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 18 квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року в розмірі 8 510 (вісім тисяч п`ятсот десять) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 07 листопада 2018 року по 30 листопада 2021 року в розмірі 2 997 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто сім) гривень 38 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 992,40 гривень судового збору (а.с. 63-65).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Хлєбніков Сергій Володимирович просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2022 року по справі №607/12417/22 та постановити постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі, стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання: 1) сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 18 квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року включно в розмірі 8 883 (вісім тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні 37 копійок; 2) дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 07 листопада 2018 року по 30 листопада 2021 року включно в розмірі 8 160 (вісім тисяч сто шістдесят) гривень, а також, стягнути судові витрати понесені позивачем під час розгляду даної цивільної справи у суді першої та апеляційної інстанції, посилаючись на те, що воно не відповідає фактичним обставинам справи, незаконне, необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно і невсебічно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду (а.с. 67-73).

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_1 адвокат Хлєбніков С.В. зазначив, що відповідно до розрахунку зі сплати аліментів, який проведений старшим державним виконавцем Бабчук О.М. Надвірнянського відділу державної виконавчої служби у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 за період з квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року станом на 01 грудня 2022 року становить 10 445,60 гривень, а на дочку ОСОБА_5 за період з листопада 2018 року по 30 листопада 2021 року станом на 01 грудня 2022 року становить 4 289,87 гривень. Суд першої інстанції встановив, що заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання дочки складає 2 977,38 гривень, а сина ОСОБА_4 8 510 гривень, пославшись на висновок викладений в Постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року, у справі №711/679/21, однак, дані висновку викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають та суперечать висновкам Постанови ВС від 19.01.2022. Адже, у ній вказано, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%; при застосуванні формулювання не більше 100 відсотків заборгованості в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання не більше 100 відсотків заборгованості означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

ОСОБА_2 своїм правом на відзив не скористався.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Хлєбніков С.В. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладені в ній.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання.

У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.

Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 02 березня 2000 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 липня 2008 року, справа №2-3705/08, та підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, Серія НОМЕР_1 , актовий запис за №582 (а.с. 16-18).

Під час даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 березня 2019 року, справа №607/22774/18, збільшено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2013 року. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з 07 листопада 2018 року і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років (а.с. 23-30).

Відповідно до розрахунків зі сплати аліментів, який проведений старшим державним виконавцем Надвірнянського відділу державної виконавчої служби у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Бабчук О.М., заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 за період з квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року становить 10 445 гривень 60 копійок (а.с. 19-20), на утримання дочки ОСОБА_5 за період з листопада 2018 року по 30 листопада 2021 року 4 289 гривень 77 копійок (а.с. 21-22).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що згідно виконаного позивачем розрахунку загальна сума пені у зв`язку з простроченням сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 становить 8 160 гривень, на утримання сина ОСОБА_4 8 883,37 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача в якості неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Разом з тим, суд не погоджується з розміром пені, яку позивачка просить стягнути з відповідача, оскільки її розмір не відповідає вимогам статті 196 СК України, а саме, розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Встановлено, що заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 за період з листопада 2018 року по 30 листопада 2021 року складає 2977,38 гривень, сина ОСОБА_4 за період з квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року становить 8 510 гривень. Відтак, розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача у зв`язку з несплатою аліментів на утримання дітей, не може перевищувати суми доданків вказаних заборгованостей. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_1 за період з 18 квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року у розмірі 8 510 гривень та на утримання доньки ОСОБА_3 за період з 07 листопада 2018 року по 30 листопада 2021 року в розмірі 2 997,38 гривень.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд враховує те, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір, а відтак відповідно до ст.141 ЦПК України останній слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 992,40 гривень.

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції в повному обсязі погодитися не може, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядаєсправи не інакше яка за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин (стаття 8 СК України).

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частина друга статті 181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України).

Грошове зобов`язання представляє собою зобов`язання по сплаті грошових коштів. Воно може бути, зокрема: як договірним, так і недоговірним; готівковим і безготівковим та ін. У грошових зобов`язаннях предметом виконання виступає певна грошова сума, що має бути сплачена. Причому сплата коштів може відбуватися як готівкою, шляхом передачі коштів, так і в безготівковому порядку.

У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу (стаття 534 ЦК України).

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина третя статті 195 СК України).

Аналіз вказаних норм свідчить, що: 1) загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії; 2) положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин; 3) в СК України не передбачено як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням. Тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме стаття 534 ЦК України; 4) при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 2 частини другої статті 49 ЦПК України).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу (частина перша статті 15 СК України).

Якщо в результаті психічного розладу, тяжкої хвороби або іншої поважної причини особа не може виконувати сімейного обов`язку, вона не вважається такою, що ухиляється від його виконання (частина третя статті 15 СК України).

Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України).

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абзац 1 частини першої статті 196 СК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі №569/14819/19 (провадження №61-1586св20) зазначено, що: правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що: 1) загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах сімейного законодавства; 2) учасники сімейних правовідносин можуть мати особисті та майнові суб`єктивні сімейні обов`язки. Свої обов`язки учасники сімейних відносин здійснюють різними способами: здійснення активних дій; утримання від здійснення активних дій. Якщо невиконання особистих обов`язків учасників сімейних відносин у випадках, передбачених в законі, може припинятися або не зумовлювати відповідних наслідків, то невиконання сімейного обов`язку майнового характеру не допускається. Оскільки на відміну від особистих, майнові обов`язки можуть виконуватися незалежно від самого носія такого обов`язку за допомогою інших суб`єктів; 3) невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування відповідних правових наслідків, що можуть визначатися в: нормах СК України; домовленості (договорі) сторін. Наслідки невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку можуть мати: особистий характер, коли негативний вплив відбувається на особисту сферу зобов`язаної особи; майновий характер, якщо такий вплив здійснюється на майнову сферу зобов`язаної особи; 4) стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів; 5) розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %; 6) при застосуванні формулювання не більше 100 відсотків заборгованості в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання не більше 100 відсотків заборгованості означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

У справі, що переглядається відповідно до розрахунків зі сплати аліментів, який проведений старшим державним виконавцем Надвірнянського відділу державної виконавчої служби у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Бабчук О.М., сукупна заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 за період з квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року становить 10 445 гривень 60 копійок (а.с. 19-20), на утримання дочки ОСОБА_5 за період з листопада 2018 року по 30 листопада 2021 року 4 289 гривень 77 копійок (а.с. 21-22).

В позовній заяві та апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Хлєбніков С.В. просив стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання: 1) сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 18 квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року включно в розмірі 8 883 (вісім тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні 37 копійок; 2) дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 07 листопада 2018 року по 30 листопада 2021 року включно в розмірі 8 160 (вісім тисяч сто шістдесят) гривень (а.с. 1-12, 67-73), виходячи з розрахунку, який викладений в постанові Верховного Суду України № 6-94цс15 від 01.07.2015, тобто неустойка (пеня) рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). При цьому, сума боргу за попередній місяць не додається до заборгованості на наступний місяць, а отже неустойка має нараховуватися за кожен місяць окремо від визначеного розміру аліментів. Колегія суддів вважає, що даний розрахунок є невірним, оскільки суперечить правовій позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі №569/14819/19 (провадження №61-1586св20) і узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) як вище зазначалося.

Проте, виходячи з принципу диспозитивності, який викладений в статті 13 ЦПК України, і наполягання позивача саме на сумі неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 18 квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року включно в розмірі 8 883 (вісім тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні 37 копійок та дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 07 листопада 2018 року по 30 листопада 2021 року включно в розмірі 8 160 (вісім тисяч сто шістдесят) гривень, тому колегія суддів приймає до уваги даний розмір пені.

Як вбачається з розрахунку зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 607/22774/18 від 22.04.2019, що сукупний поточний розмір заборгованості щодо сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 за період з квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року становить 10 445 гривень 60 копійок (а.с. 19-20) та сукупний поточний розмір заборгованості щодо сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 за період з листопада 2018 року по 30 листопада 2021 року 4 289 гривень 77 копійок (а.с. 21-22).

Суд першої інстанції при обчисленні пені не звернув увагу, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний рік. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання не більше 100 відсотків заборгованості означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості на яку вона нараховується.

Отже, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , за період з 18 квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року, становить 8 883 (вісім тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні 37 копійок.

Щодо неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 за період з листопада 2018 року по 30 листопада 2021 року становить 4 289 гривень 77 копійок, тобто в межах сукупного розміру заборгованості по аліментах за вказаний період, оскільки пеня не може перевищувати 100 відсотків сукупного розміру заборгованості.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Хлєбнікова Сергія Володимировича слід задовольнити частково, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Хлєбніков Сергій Володимирович до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , Паспорт Серія НОМЕР_3 , виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 27 вересня 2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , телефони: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 18 квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року включно в розмірі 8 883 (вісім тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні 37 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , Паспорт Серія НОМЕР_3 , виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 27 вересня 2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , телефони: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 07 листопада 2018 року по 30 листопада 2021 року включно в розмірі 4 289 гривень 77 копійок.

Згідно з ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, тому, апеляційний суд вважає слід стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) в користь держави судові витрати за розгляд справи в апеляційній інстанції в розмірі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст.35, 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Хлєбнікова Сергія Володимировича задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Хлєбніков Сергій Володимирович до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , Паспорт Серія НОМЕР_3 , виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 27 вересня 2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , телефони: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 18 квітня 2019 року по 30 листопада 2021 року включно в розмірі 8 883 (вісім тисяч вісімсот вісімдесят три) гривні 37 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , Паспорт Серія НОМЕР_3 , виданий Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 27 вересня 2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , телефони: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 07 листопада 2018 року по 30 листопада 2021 року включно в розмірі 8 160 (вісім тисяч сто шістдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) в користь держави судові витрати за розгляд справи в апеляційній інстанції в розмірі 1 488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 04 квітня 2023 року.

Головуючий

Судді