Справа № 159/2042/23
Провадження № 2/159/647/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 червня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягувати з відповідача на її користь:

- аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дочкою повноліття;

- аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 342,00 грн., починаючи з дати звернення до суду і до закінчення ним навчання, але не пізніше досягнення сином двадцяти трьох років.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що у шлюбі з відповідачем народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час повнолітній та навчається в ДНЗ «Ковельський ЦПТО», та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (неповнолітня).Шлюб між сторонами розірвано 09.10.2018, з початку 2017 року вони проживають окремо. Діти проживають із позивачкою, перебувають на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дітей, участі в їх забезпеченні не приймає, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, матеріально дітям не допомагає, хоча має таку можливість. Як їй відомо, відповідач не працевлаштований, однак має дохід від тимчасових заробітків. Повнолітній син навчається на денній формі навчання, тому не має можливості працювати. Неповнолітня дочка хворіє, перебуває на обліку у лікаря-офтальмолога, потребує періодичного лікування та реабілітації, на що йдуть значні кошти. Самостійно забезпечити належний рівень розвитку та навчання дітей позивач не спроможна, оскільки одноосібно несе значні витрати на продукти харчування, одяг, предмети особистої гігієни, шкільне приладдя, медичні препарати. А тому,з метою захисту прав та законних інтересів дитини просить у судовому порядку вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки та повнолітнього сина, який продовжує навчання.

1.2. Письмового відзиву на позовну заяву відповідач суду не надав.

1.3. Третя особа ОСОБА_3 правом подачі суду письмових пояснень щодо предмета спору не скористався, у заяві від 26.05.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на її користь аліментів з ОСОБА_2 підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

2. Рух справи у суді.

Позовну заяву подано до суду 19.04.2023.

Ухвалою суду від 24.04.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.05.2023 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження; справу призначено до судового розгляду на 01.06.2023, у зв`язку з першою неявкою відповідача відкладено на 21.06.2023.

Інших процесуальних дій у справі суд не вчиняв.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

3.1.У судове засідання 21.06.2023 сторони не з`явились.

3.2.Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Самойленко С.А. у заявах від 01.06.2023 та 21.06.2023 клопотав про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача; позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив.

3.3.Копію ухвали від 08.05.2023 з копією позовної заяви та додатками, а також судові повістки відповідачу було двічі направлено за вказаною у позовній заяві адресою ( АДРЕСА_1 ), яка відповідає адресі зареєстрованого місця проживання відповідача (відповідь №63568 від 08.05.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру). Однак, поштові відправлення повернулись до суду без вручення із довідкою відділення поштового зв`язку про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, належним чином повідомлений у силу пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав.

3.4.Третя особа ОСОБА_3 у заяві від 26.05.2023 клопотав про розгляд справи у його відсутності.

3.5.Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України.

3.6.Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (частина друга статті 247 ЦПК України).

4. Фактичні обставини справи.

4.1. Сторони у справі з 09.02.2004 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.10.2018. Рішення набрало законної сили 09.11.2018.

4.2. Від шлюбу у подружжя народились діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ), дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ).

4.3. Сторони проживають окремо, що підтверджено даними про зареєстроване місце проживання позивача та відповідача.

4.4. Діти сторін проживають з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується будинковою книгою, власником будинковолодіння за вказаною адресою є мати позивачки ОСОБА_5 .

Повнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітня дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувають на повному утриманні позивачки, відповідач має нерегулярний дохід від тимчасових заробітків, що не заперечується відповідачем та не спростовано відповідними доказами.

4.5. Син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день звернення позивачем з позовом до суду досяг повноліття (копія паспорта міститься у справі).

4.6.Згідно з довідкою Державного навчального закладу «Ковельський центр професійно-технічної освіти» №107 від 16.02.203 ОСОБА_3 навчається з 01.09.2020 в ДНЗ «Ковельському ЦПТО» на денній формі навчання (ІІІ рівень атестації) за державним замовленням за професією токар; слюсар з ремонту колісних транспортних засобів. Термін закінчення навчання 31.12.2023. Син ОСОБА_6 не працює, так як навчається на денній формі навчання.

4.6. Обставини щодо незадовільного стану здоров`я неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та необхідності її періодичного лікування та реабілітації, підтверджено висновком про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 15.10.2019 №193.

4.7. Діти перебувають на повному утриманні матері. Відповідач має нерегулярний дохід від тимчасових заробітків, участі у матеріальному забезпеченні дітей не приймає. .

Дані обставини не заперечені відповідачем та не спростовані відповідними доказами.

5. Норми права, які застосував суд.

5.1. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

5.2. Згідно з положеннями статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

5.3. Згідно із статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей.

5.4. Частиною дев`ятою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

5.5.Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 ЦПК України).

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (частини перша, друга, п`ята статті 183 СК України).

У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

5.6. Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У відповідності до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є: досягнення сином, дочкою відповідного віку (18-23 роки), навчання (право на утримання припиняється у разі припинення навчання); реальна потреба у матеріальній допомозі (яка підлягає доказуванню); наявність у батьків фінансових можливостей надати таку допомогу (наявність таких обставин або їх відсутність також підлягає доказуванню). Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

5.7. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

5.8. Як визначено пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

6.1. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітньої дитини, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що неповнолітня дочка проживає разом з позивачем, відтак, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати свою неповнолітню дочку.

Батьки в добровільному порядку не домовились про участь батька в утриманні неповнолітньої дитини.

Визначаючи суму аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд керується таким.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Тому, враховуючи обставини справи,положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дітей повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги частини другої статті 182 СК України та частини п`ятої статті 183 СК України, згідно якої рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить одну чверть, заробітку (доходу) платника аліментів, зважаючи на вік дитини, стан її здоров`я, матеріальне становище сторін, відсутність заперечень відповідача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (починаючи з 19.04.2023) у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

6.2. З наданих суду документів вбачається, що син сторін ОСОБА_3 станом на день звернення до суду досяг 18-річного віку; навчається в ДНЗ «Ковельському ЦПТО», не працює, так як навчається на денній формі навчання, не має самостійного доходу.

Зазначене свідчить про реальну потребу повнолітнього сина, який продовжує навчання, у матеріальній допомозі батьків.

Визначаючи суму аліментів, належну до виплати на повнолітнього сина, суд керується таким.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша, друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

На позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню.

Позивач, в обґрунтування заявлених до стягнення суми аліментів на повнолітнього сина (1342,00 грн.) посилається на значні, хоча і не офіційні, доходи відповідача, відсутність на його утриманні інших осіб, задовільний стан здоров`я.

Заперечень з даного приводу відповідач не надав.

Відсутність сталого доходу не може слугувати підставою для обмеження права дитини на гідне життя і не може бути обмежено невиправданими запереченнями батьків щодо здатності отримувати доходи.

Приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму для повнолітньої особи (2684 грн.), яка продовжує навчання, супутні потреби та навчання, з урахуванням обов`язку обох батьків надавати допомогу, відсутність заперечень відповідача, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю та визначити до стягнення із відповідача (починаючи із 19.04.2023) на користь позивача щомісячно аліменти на час навчання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 1342 грн.

Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення повнолітньою дитиною навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений статтею 199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 і до часу закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку.

6.3. Визначений судом розмір аліментів на дітей не є надмірним, ає об`єктивним та справедливим з врахуванням наведених вище обставин.

Відповідач не подав суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в меншому розмірі.

7. Розподіл судових витрат.

Згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1073,60 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 12,76-81, 247,258,259, 263-265, 273, 279, 280-289, 430 ЦПК України, на підставі статей 7, 18, 181, 182, 183, 184, 191, 199, 200 СК України, суд,

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на час навчання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , урозмірі 1 342 грн. (одна тисяча триста сорок дві грн.) щомісячно, починаючи з 19.04.2023 і до часу закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною 23-річного віку.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.04.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн 60 коп (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ;

Повний текст рішення складено 21.06.2023.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА