Провадження № 2-о/947/289/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі Грабовій Т.П.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Київська державна нотаріальна контора у місті Одеса (65080, м. Одеса, вул. Космонавтів, 11-А),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою та просить встановити факт, що вона є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат, після його смерті відкрилась спадщина, заявниця у встановлені законом строки звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак в зв`язку із втратою свідоцтва про народження, ОСОБА_1 не може реалізувати своє право на прийняття спадщини після смерті брата.

У судовому засіданні представник заявниці адвокат Пеленгян М.А. заяву підтримала, просила задовольнити її в повному обсязі.

Заінтересована особа: представник Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса до судового засідання не з`явився, повідомлявся.

Вислухавши заявницю, представника заявника адвоката Пеленгян М.А., свідка ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.03.2022 року, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №3293.

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, вбачається, що ОСОБА_1 надала заяву про прийняття спадщини, однак в зв`язку із відсутністю документів підтверджуючих родинні зв`язки із померлим ОСОБА_2 , вона не може реалізувати своє право на прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 234 ч.1, ч.2 п.5 ЦПК України - окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Положеннями ч. 1 п. 1. ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи зокрема про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо.

Отже, встановлення юридичного факту родинних відносин має юридичне значення для заявника, оскільки від цього залежить виникнення у останнього права на спадкування за законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У відповідності до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Факт того, що заявник ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 підтверджується матеріалами справи: рішенням Київського райсуду м.Одеси від 14.12.2001 року, свідоцтвом про народження ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , довідкою від 05.11.1942 року, довідкою ЖБК «Ленінський-2 «МИР» про склад сім`ї від 12.02.2013 року, довідкою від 25.10.1956 року, копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , довідкою з місця проживання про склад родини і реєстрації.

Крім того, вищевказані обставини підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_3 допитаної у судовому засіданні, яка підтвердила, що ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , у них були теплі родинні відносини.

При таких обставинах, суд вважає заяву ОСОБА_1 доведеною та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,13,18,81,211,247,258,259,273,315,316,318,319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Огренич І. В.