30.03.2023 Єдиний унікальний номер 205/8110/21
Номер провадження: 2/205/867/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

за участю: позивача ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Чижик Ірина Олександрівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Чижик Ірина Олександрівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що її батько, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Маючи намір прийняти спадщину, яка відкрилась після смерті батька, позивач зазначає, що вона звернулася до нотаріальної контори, де їй було роз`яснено про необхідність подання заяви про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини. Після подання 26.12.2019 року заяви про прийняття спадщини за місцем проживання спадкодавця, в процесі оформлення своїх спадкових прав, за допомогою представника ОСОБА_4 з`ясувалось, що спадкове майно на території російської федерації відсутнє. Тільки лише в кінці серпня 2021 року позивач вказує, що їй стало відомо про те, що за життя батько прийняв спадщину за заповітом на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Далі позивач зазначає, що після направлення їй представником ОСОБА_4 з російської федерації свідоцтва про смерть батька, яке відбулося із затримкою, вона одразу звернулася до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Чижик Ірини Олександрівни. Однак, приватним нотаріусом було їй усно відмовлено, у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини та порекомендовано звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

У зв`язку з вищевикладеним позивач змушена звернутися до суду та просити суд встановити їй, ОСОБА_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Представником відповідача було подано до суду письмові пояснення, в яких зазначено, що для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач повинен довести суду поважність причин пропуску встановленого в законі строку в шість місяців. Виникнення права на спадкування у ОСОБА_1 залежить від доведення вищевказаних фактів. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У зв`язку із чим відповідач просить винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити з мотивів, що викладені у позовній заяви, посилаючись на те, що поважність причини пропуску вказаного строку обумовлена двома факторами: 1) недосконалим та неповним роз`ясненням вимог чинного законодавства з боку нотаріуса; 2) необізнаністю позивача щодо наявності спадкового майна.

Представник відповідача у відкрите судове засіданні не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі в який просили винести рішення на розсуд суду згідно вимог чинного законодавства.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Чижик Ірина Олександрівна, у відкрите судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 24.09.2021 року судом було прийнято до свого провадження вказану позовну заяву та відкрито провадження по даній цивільній справі.

Ухвалою суду від 21.02.2022 року вирішено викликати та допитати під час розгляду справи по суті свідка: ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою суду від 21.02.2022 року вирішено витребувати у Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Чижик Ірини Олександрівни (місце знаходження: 49044, м. Дніпро, вул.. Гоголя, 5/2) інформацію про те, чи була заведена спадкова справи після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою суду від 21.02.2022 року судом було вирішено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження (повторне) серія НОМЕР_1 , виданого 06.07.2004 року Бабушкінським районним управлінням юстиції м. Дніпропетровська, позивач має такі анкетні дані: ІНФОРМАЦІЯ_4 « ОСОБА_6 », про що 21.01.1986 року складено відповідний актовий запис № 462, де батьками записані « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » та « ОСОБА_7 ».

Судом також встановлено, що 06.03.2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , про що зроблено відповідний актовий запис за № 104, де зазначено прізвище дружини після укладання шлюбу « ОСОБА_9 ».

Матеріалами справи також підтверджено, що згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 29.10.2015 року, ОСОБА_1 змінила своє ім`я із « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 ».

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відтак є спадкоємцем першої черги згідно вимог ст. 1261 ЦК України.

Матеріалами справи також підтверджено, що ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 11.12.2019 року, виданим Желєзногорським територіальним відділом агентства запису актів цивільного стану красноярського краю російської федерації.

Судом також встановлено, а стороною позивача не оспорено та визнано, що на день смерті позивач постійно не проживала із померлим спадкодавцем.

Матеріали справи містять заяву позивача від 26.12.2019 року, що адресована компетентним органам російської федерації про прийняття саме там спадщини після смерті ОСОБА_3 .

При цьому судовим розглядом встановлено, що у шестимісячний строк з дня смерті батька позивач на території України не подала органу нотаріату заяву про прийняття спадщини, спадкова справа протягом вказаного періоду після смерті вищезазначеної особи не заводилась.

Оскільки у позасудовому порядку позивач позбавлена можливості врегулювати вказані спадкові правовідносини, то суд доходить висновку, що вказана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

З аналізу наведених норм матеріального закону випливає, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Однак правила частини третьої ст. 1272 ЦК України про надання судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, виключно у разі якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний за своїм змістом правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

Таким чином, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Аналогічні за своїм змістом правові висновки наведені в Постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/170, Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.11.2020 року у справі № 750/262/20).

І навпаки, у пункті 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 міститься роз`яснення, відповідно до якого судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

В даному випадку, посилаючись на поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилалась на обставини, надання їй, як спадкоємцю, недосконалих та неповних роз`яснень вимог чинного законодавства з боку нотаріуса, та необізнаністю позивача, як спадкоємця, о наявності спадкового майна на території України.

Суд із цього приводу зазначає, що такі причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Зокрема аргумент про надання нотаріусом некоректних роз`яснень щодо необхідності звернення із заявою до органів нотаріату російської федерації, які на переконання позивача, свідчать про наявність об`єктивних та поважних причин несвоєчасного подання заяви про прийняття спадщини, є неприйнятними, оскільки позивач є спадкоємцем за законом першої черги і здійснення ним права на спадкування (прийняття спадщини) шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (у випадку не проживання разом із спадкодавцем на час його смерті) не залежить від вчинення, навіть суперечливих, дій чи невчинення певних дій іншими особами (іншим спадкоємцем, нотаріусом тощо).

Аналогічний за своїм змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 серпня 2021 року у справі № 720/1079/19 (провадження № 61-14663св20), в якій зазначено, що «посилання позивача на наявність підстав для визнання причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, у зв`язку із невжиттям нотаріусом заходів відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» щодо повідомлення ОСОБА1 про відкриття спадщини після смерті ОСОБА2, є безпідставними, оскільки позивач є спадкоємцем за законом першої черги і здійснення ним права на спадкування (прийняття спадщини) шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (у випадку не проживання разом із спадкодавцем на час його смерті) не залежить від вчинення чи невчинення дій іншими особами (іншим спадкоємцем, нотаріусом)».

Також, з огляду на наведені мотиви та вимоги цивільного законодавства суд не може погодитись із доводами позивача щодо того, що необізнаність особи про наявність спадкового майна поважною причиною.

При цьому не мають правого значення для розгляду справи по суті покази свідка ОСОБА_5 щодо відсутності у позивача інформації про спадкове майно, оскільки така необізнаність спадкоємця є наслідком саме суб`єктивної пасивної поведінки позивача, яка за розумної обачливості мала можливість подати вчасно заяву про прийняття спадщини орану нотаріату в Україні та, вживши таких відповідних заходів зі свого боку, отримати інформацію про наявне спадкове майно.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що наведені ОСОБА_1 причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , не доведено наявність поважних причин пропуску нею строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини слід відмовити у їх повному обсязі.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. Таким чином, суд вважає, сплачений судовий збір покласти на позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265,267 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради (місце знаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75, код ЄДРПОУ ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Чижик Ірина Олександрівна (місце знаходження: 49044, м. Дніпро, вул. Гоголя, буд. 5, к.2), про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,- відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан