КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/7272/23
Провадження № 2-о/947/189/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Управління державної реєстрації

Юридичного департаменту Одеської міської ради,

про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

02.03.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу договору дарування квартири від 12.09.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., зареєстрованого в реєстрі за №7891, складеного на ім`я у тому числі ОСОБА_2 , з посиланням на те, що її прізвище у вказаному договорі зазначено, як - « ОСОБА_3 » у відповідності до паспорту громадянки України виданого на той час, однак 09.07.2013 року Київським РВ у місті Одесі ГУДМС України в Одеській області на її ім`я було видано новий паспорт громадянки України в якому прізвище зазначено, як: « ОСОБА_4 ». За наслідком викладеного заявниця позбавлена підтвердити належність їй на праві власності частки квартири АДРЕСА_1 , отриманої в дар на підставі договору дарування квартири від 12.09.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., зареєстрованого в реєстрі за №7891, належним чином розпоряджатись цим майном та провести дії з державної реєстрації, що стало підставою для звернення до суду з цією заявою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 06.03.2023 року на підставі вказаної заяви відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

У судове засідання призначене на 06.04.2023 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином.

Однак, 06.03.2023 року до суду надійшла заява від заявниці про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за її відсутності.

14.03.2023 року до суду надійшла заява від представника заінтересованої особи Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти задоволення заяви представником не висловлено.

Приймаючи подання сторонами по справі заяв про розгляд справи за їх відсутності, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі в судовому засіданні 06.04.2023 року, на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши усі докази наявні в матеріалах справи, суд вважає заяву підлягаючою до задоволення.

Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 (із змінами), при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зазначене положення кореспондується частиною 3 статтею 12 ЦПК України.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З поданих до суду доказів, судом встановлено, що 04.01.1997 року Київським РВ УМВС України в Одеській області видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У вказаному паспорті на аркуші 10, наявний запис про реєстрації шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_6 18.09.1993, актовий запис №1024.

12 вересня 2000 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 був укладений договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., зареєстрований в реєстрі за №7891.

За умовами вказаного договору, ОСОБА_7 подарував, а ОСОБА_8 і Олейні ОСОБА_10 отримали в дар в рівних частках квартиру АДРЕСА_1 .

На зворотній сторінці договору міститься відбиток штемпелю на підтвердження проведеної державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно КП «ОМБТІ та РОН» 14.09.2000 року, про що зроблено запис №14доп.к.-стр.24-р.№84.

З паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що 29.11.2000 року ОСОБА_11 і ОСОБА_12 зареєстровано місце проживання у квартирі АДРЕСА_1 .

Отже, після набуття ОСОБА_13 в дар частки нерухомого майна на підставі договору дарування квартири від 12.09.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., зареєстрованого в реєстрі за №7891, остання 29.11.2000 року зареєструвала місце проживання у вказаній квартирі.

Також, судом встановлено, що 09.07.2013 року Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_14 ійни ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У вказаному паспорті громадянки України на аркуші 10 міститься запис про реєстрацію шлюбу між особою, якій видано паспорт з ОСОБА_16 18.09.1993 року, актовий запис №1024, а на аркуші 11 запис про реєстрацію Олійни ОСОБА_10 з 29.11.2000 року у квартирі АДРЕСА_1 .

Отже, у зв`язку з існуванням розбіжностей в написанні прізвища заявниці у правовстановлюючому документі, який посвідчує право власності на нерухоме майно та документів, що посвідчує дані про особу, заявниця була вимушена звернутись до суду з заявою про встановлення факту, оскільки позбавлена розпоряджатись належною їй власністю.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Досліджуючи вищевказані докази, суд вважає встановленим, що особа ОСОБА_2 , зазначена як сторона договору дарування квартири від 12.09.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., зареєстрованого в реєстрі за №7891, та ОСОБА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , є однією тією ж особою.

Судом встановлено, що різне написання прізвища заявниці у правовстановлюючому документі, який посвідчує право власності на нерухоме майно та документів, що посвідчує дану про особу, пов`язано з різним перекладом прізвища « ОСОБА_17 ».

При викладених обставинах, оцінивши та проаналізувавши надані докази в їх сукупності, а також надавши оцінку кожному доказу окремо, суд дійшов до висновку, що факт належності ОСОБА_1 - договору дарування квартири від 12.09.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., зареєстрованого в реєстрі за №7891, стороною якою є у тому числі ОСОБА_2 , слід вважати встановленим, а тому заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 77, 81, 293, 294, 315 ч.1, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), заінтересована особа Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради (місцезнаходження: 65009, м. Одеса, вул. Черняхівського, 6), про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити юридичний факт, що договір дарування квартири від 12.09.2000 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., зареєстрований в реєстрі за №7891, стороною якою є у тому числі Олейні ОСОБА_18 , належить у тому числі Олійни ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Калініченко Л. В.