Справа № 573/405/23
Номер провадження 2/573/108/23
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2023 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю.М.,

з участю секретаря: Федорченко Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Дружба 6» про стягнення заборгованості з орендної плати,

у с т а н о в и в :

08 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПП «Дружба 6» про стягнення заборгованості з орендної плати. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 березня 2016 року є власником земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0185. 01 листопада 2016 року між ним та відповідачем укладено додаткову угоду до договору оренди землі №179 від 04 березня 2007 року. Відповідно до п. 4.1 договору оренди землі орендна плата за користування вищевказаною земельною ділянкою встановлена в розмірі 10 420 грн 57 коп за один повний рік користування. Відповідач свого зобов`язання щодо сплати орендної плати за 2022 рік не виконав. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить стягнути з ПП «Дружба 6» орендну плату за користування земельною ділянкою за 2022 рік з урахуванням ч. 3 ст. 21 Закону України «Про оренди землі» в розмірі 15 641 грн 81 коп та відповідно до п. 4.6 Договору оренди пеню за несвоєчасну сплату орендної плати в сумі 1 414 грн 12 коп.

На підставі ст. 14 ЦПК України справа передана на розгляд судді Білопільського районного суду Свиргуненко Ю.М.

Ухвалою від 09 березня 2023 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін на 05 квітня 2023 року. Відповідачу запропоновано в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали надати відзив на позовну заяву (а. с. 12-13).

30 березня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача адвокат Литвиненко Д.Г. визнає наявність заборгованості по орендній платі в розмірі 11 462 грн 63 коп та пені в розмірі 1 036 грн 35 коп і водночас просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПП «Дружба 6» про стягнення заборгованості з орендної плати та пені в заявленому ним розмірі (а. с. 16-17).

Суд розглядає справу в порядку письмового провадження, на підстав наявних доказів, відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладеними в п. п. 41 - 42 постанови Пленуму №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (ст. 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 114 ЦПК). Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст. 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини».

У п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року зазначено, що до позовів, які виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права власності на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно», а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно. Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном (п. 6.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі №910/10647/18).

У п. 7.25 постанови від 16 лютого 2021 року при розгляді справи №911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила також про те, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

У даному випадку предметом позову є орендна плата за користування нерухомим майном земельною ділянкою з кадастровим номером :06:001:0185, яка розташована на території Біжівської сільської ради Буринського району Сумської області, на яку не поширюється юрисдикція Білопільського районного суду Сумської області.

Отже, спір виник з приводу нерухомого майна, а тому при вирішенні підсудності справи необхідно виходити з того, що право на орендну плату є правом на нерухоме майно, тому слід застосовувати положення ст. 30 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншому суду.

Передача справи на розгляд іншому суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ЦПК України).

Разом з тим, суд зазначає, що ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України», в якому ЄСПЛ наголосив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище слідує, що розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, цивільну справу слід передати на розгляд за підсудністю до Буринського районного суду Сумської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 30, 31 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Дружба 6» про стягнення заборгованості з орендної плати передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Буринського районного суду Сумської області.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Суддя: