Справа № 752/4954/23
Провадження № 2/752/4182/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 червня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді: Машкевич К.В.

при секретарі - Гненик К.П

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому з урахуванням поданої 03.04.2023 заяви про уточнення позовних вимог просить суд: зобов`язати відповідача зробити перерахунок заборгованості та графіку погашення кредиту, та здійснити зарахування грошових коштів, сплачених як списання процентів за користування кредитом в рахунок погашення суми та тіла кредиту.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та АТ «Альфа-Банк» було укладено Угоду про надання споживчого кредиту №500713399 від 05.09.2022 та надання позивачу кредитних коштів в сумі 73519,25 грн. Кредит надано строком на 60 місяців, дата повернення - 05.09.2027.

Сума заборгованості за наданими банком даними станом на 24.01.2023 складає 71974,17 грн.

Позивач вказує, що на даний час свої обов`язки за договором він виконує, однак за договором включається списання процентів за користування кредитом, що здійснюється автоматично. Сума, що належить до списання по процентам за користування кредитом, згідно графіку платежів складає 53 380,69 грн. Списання процентів позивач вважає незаконним.

Вважає, що укладений між сторонами договір є таким, що порушує права позивача як споживача. Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати авансових платежів, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Відповідач скористався тим, що позивачу об`єктивно бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні оспорюваного договору і він був введений в оману при отриманні кредитних послуг, а відповідач, в порушення вимог ЗУ «Про захист прав споживачів» не надав позивачу відомості, які потрібні клієнту при укладенні кредитного договору та не зазначив їх в його змісті.

На підставі зазначеного позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17.03.2023 позовну заяву залишено без руху.

03.04.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків разом із уточненою позовною заявою про захист прав споживачів.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

18.05.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач заперечив проти позову, просив відмовити у його задоволенні, пославшись на таке. 05.09.2022 між АТ «Альфа-Банк», яке в подальшому змінило найменування на АТ «Сенс Банк», та ОСОБА_1 шляхом надання банку підписаної позивачем оферти укладено Угоду про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Кредит готівкою») було укладено угоду про надання кредиту №500713399; сума кредиту складає 73 519,25 грн, процентна ставка 24,00% річних строком дії 60 місяців. Таким чином, відповідач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши позивачу кредитну карту з відкриттям кредитної лінії. Паспортом споживчого кредиту, в якому зазначається, що споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи із обраних ним умов кредитування, позивач підтверджує отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. Передбачено в тому числі і відсоткову ставку в розмірі 24 % річних. Графіком платежів та сукупної вартості кредиту передбачено сплату відсотків за користування кредитними коштами. Позивач погодився із усіма умовами, а отже, було досягнуто згоди на укладення кредитного договору та всіх його істотних умов, які є справедливими. Позовні вимоги необґрунтовані, позивачем не вказано які саме його права порушені, які права суд має захистити та яким чином. Також позивачем не спростовано ту обставину, що ним проводились сплати по спірному кредитному договору, в тому числі і відсотків. Укладений між сторонами договір повністю відповідає вимогам ЗУ «Про споживче кредитування» та іншим нормам права, що регулюють в тому числі відносини споживчого кредитування.

26.05.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив у якій позивач послався на таке. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, позивачем сплачувались кошти в рахунок погашення кредиту, проте за даним кредитним зобов`язанням також було передбачено списання процентів за користування кредитом, що здійснюється автоматичним шляхом. На момент укладення договору позивача не було сповіщено належним чином щодо регулярних автоматичних списань за договором, що будуть здійснюватися банком. Таку умову позивач вважає незаконною.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що 05.09.2022 між позивачем та АТ «Альфа-Банк» шляхом надання банку підписаної ОСОБА_1 оферти укладено Угоду про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Кредит готівкою») було укладено угоду про надання кредиту №500713399.

Відповідно п. 1, 2 умов зазначеного договору сума кредиту складає 73 519,25 грн, процентна ставка 24,00% річних строком дії 60 місяців.

Вбачається, що Оферта на укладання угоди про надання особистого кредиту №500713399 від 05.09.2022 підписана і надана до банку ОСОБА_1 , згідно ст. 641 ЦК України «оферта» - це є пропозиція укласти договір.

Акцепт пропозиції на укладання угоди про надання особистого кредиту №500713399 від 05.09.2022, що прийнята банком від ОСОБА_1 , за ст. 642 ЦК України «акцепт» - це згода, прийняття пропозиції укласти договір.

Додаток №1 до Кредитного договору, який є Графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, підписаний між банком та позичальником.

Паспорт споживчого кредиту підписаний представником банку та ОСОБА_1 .

Таким чином, відповідач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши позивачу кредитну карту з відкриттям кредитної лінії; найменування продукту: «Кредит готівкою».

Згідно наявних в матеріалах справи відомостей вбачається, що АТ «Альфа-Банк» змінило своє найменування на АТ «Сенс Банк», яке відповідно до Статуту, затвердженого Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 12.08.2022 є правонаступником усіх прав і зобов`язань АТ «Альфа-Банк».

Так, Паспортом споживчого кредиту, в якому зазначається, що споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданих виходячи із обраних ним умов кредитування, позивач підтверджує отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. Передбачено в тому числі і відсоткову ставку в розмірі 24 % річних.

Графіком платежів та сукупної вартості кредиту передбачено сплату відсотків за користування кредитними коштами.

Згідно ч. 12 ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

Нормами ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Положеннями статті 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

В Оферті зазначається, що підписанням Оферти позичальник беззаперечно підтверджує, що попередньо ознайомлений у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; з інформацією, надання якої передбачене нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ; з інформацією, зазначеною в ч. 2 статті 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка розміщена на офіційній сторінці банку у мережі інтернет за посиланням www.alfabank.ua.

Згідно п. 7 Паспорту споживчого кредитування зазначається «Споживач має право відмовитися від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у відповідності ЗУ «Про споживче кредитування».

Положеннями ч. 1 статті 641 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Абзацом другим цієї ж частини передбачено, що пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Частиною 1 статті 9 ЗУ «Про споживче кредитування» визначено, що кредитодавець розмішує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця.

Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

Згідно статті 1 ЗУ «Про споживче кредитування» у редакції чинній на час укладення оспорюваного договору, договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Положеннями ч.1 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» визначено, що у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору.

Постановою Національного банку України від 08 червня 2017 року № 49 затвердженні Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила), які розроблено відповідно до Законів України «Про банки і банківську діяльність» «Про національний банк України», «Про споживче кредитування», встановлюють порядок та методику розрахунку загальної вартості кредиту для споживача.

Згідно з пунктом 8 Правил банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки.

Починаючи із 10.06.2017 діють Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, які затвердженні постановою Правління НБУ №49 від 08.06.2017 (далі - Правила).

У додатку №1 до Правил «Методика розрахунку загальної вартості кредиту для споживача» загальним витратам за споживчим кредитом (ЗВСК) де окрім процентів передбачається комісія та інші обов`язкові платежі, а саме: «ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові супутні послуги (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.»

Додатком №2 до Правил передбачається Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит в якій передбачаються окрім процентів наступні платежі: за ведення рахунку, за РКО, комісія за надання кредиту, інші послуги банку.

Нормами частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Позивач погодився із усіма умовами, а отже між сторонами договору було досягнуто згоди на укладення кредитного договору та всіх його істотних умов, які є повністю справедливими. Доказів зворотного позивачем доведено не було.

Долучена позивачем до матеріалів справи виписка по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard за період з 22.06.2017 по 06.09.2022 не відноситься до оспорюваного в межах розгляду цієї справи кредитного договору, оскільки як встановлено вище, кредитний договір №500713399 укладено між сторонами 05.09.2022.

Доказів на підтвердження визнання кредитного договору у встановленому законом порядку недійсним матеріали справи не містять.

Досліджені судом докази свідчать про те, що укладений між сторонами кредитний договір відповідає вимогам ЗУ «Про споживче кредитування» та іншим нормам права, що регулюють в тому числі відносини споживчого кредитування.

Відповідно до норм ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставин на які позивач посилався при зверненні до суду з цим позовом, а відтак вимоги позивача є необґрунтованими, тому відсутні підстави для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 202, 203, 205, 207, 641, 1054, 1056-1 ЦК України, статтями 1, 9, 12 ЗУ «Про споживче кредитування», ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ЗУ «Про захист прав споживачів», статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: