Дата документу 21.06.2023 Справа № 334/5273/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/5273/22 Головуючий у 1-й інстанції: Ісаков Д.О.
Провадження № 22-ц/807/891/23 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Дашковської А.В.

Кочеткової І.В.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2023 року у справі за позовом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району до ОСОБА_1 про стягнення надміру перерахованої субсидії,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру перерахованої субсидії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до заяви від 23.11.2018 року ОСОБА_1 була призначена житлова субсидія на період з 11.11.2019 року по 30.04.2019 року включно, за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачем було задекларовано неповну та недостовірну інформацію, а саме, в розділі 4 відсутні відомості про транспортні засоби, зареєстровані в установленому порядку, які перебувають у власності особи, що призвело до надмірного нарахування житлової субсидії за період з 11.11.2019 року по 30.04.2019р. у сумі 9499,40 гривень. Листами № 03-07/1777 та № 03-07/1776 від 24.03.2020р. відповідачу були направлені повідомлення про повернення надміру перерахованих коштів. Але у добровільному порядку відповідач надмірно виплачену субсидію у розмірі 9499,40 гривень не повернула.Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму надміру перерахованої субсидії у розмірі 9499,40 гривень та судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2023 року позов задоволено.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району надміру перераховану субсидію у розмірі 9499 (дев`ять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту

населення Запорізької міської ради по Дніпровському району витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 гривень.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушенням судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що не внесла в розділ 4 Декларації відомості про наявний у її чоловіка ОСОБА_2 автомобіль Renault Duster, 16.07.2013 випуску, на тій підставі, що на момент заповнення і подання Декларації цей ТЗ був старшим 5 років. Тобто з моменту дати випуску автомобілю, і з моменту його державної реєстрації минуло більше 5 років. Зазначає, що термінологія «дата випуску» і «рік випуску» не є тотожними, оскільки дата випуску містить в собі день, місяць і рік випуску, що дає чітке розуміння саме про час випуску автомобілю. Натомість, «рік випуску» дає тільки загальне розуміння, і тому такий термін сприяє виникненню спірних ситуацій і питань.

Крім цього, суд першої інстанції, посилаючись на постанову № 848, а саме, на її пункт 14, де йдеться річ про зміну «дата випуску» на «рік випуску», не дослідив і не взяв до уваги, що нова редакція підпункту 2 пункту 14 в редакції постанови Кабінету Міністрів № 420 від 14.04.2021 застосовується з 1 травня 2021 року. Тобто зміни, на які посилається суд першої інстанції, набрали чинність вже після подання нею Декларації про доходи.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив, проте це не заважає її розгляду за наявними матеріалами справи відповідно до приписів ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст.369 цього Кодексу.

Згідно із п. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За приписами ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сума надміру виплаченої житлової субсидії в розмірі 9499,40 гривень, яка була перерахована та виплачена відповідачу, утворилась внаслідок свідомого не повідомлення ОСОБА_1 інформації, що впливає на призначення субсидії на житлово-комунальні послуги, а саме, інформації про наявність транспортного засобу 2013 року випуску, що унеможливлювало б призначення їй субсидії.

Судом встановлено, що 23.11.2018р. ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району із заявою про призначення житлової субсидії, в якій було зазначено, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміни у складу осіб, які зареєстровані чи фактично проживають), джерело доходу, переліку одержуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплата послуг на суму, що перевищує 50000 гривень) вона зобов`язується протягом місяця повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення.

Разом із заявою відповідач надала декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії, де зазначено, що до складу осіб, незалежно від реєстрації їхнього місця проживання у будинку, входять заявник - відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У розділі про транспортні засоби, які зареєстровані в установленому порядку і з дати випуску яких минуло менше ніж 5 років (крім мопеда), що перебувають у власності або володінні осіб, які входять до складу домогосподарства, а також членів сім`ї осіб із складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання) відповідач не вказала жодного транспортного засобу.

Спеціалістами Управління на підставі заяви про призначення житлової субсидії були зроблені запити щодо зареєстрованих осіб за вказаною адресою, розміру грошових надходжень (пенсій) вказаних відповідачем осіб, зареєстрованих за даною адресою.

Згідно протоколу комісії про призначення субсидії від 21.01.2019 № 3 відповідачу було призначено житлову субсидію на соціальну норму житла з 01.11.2018.

Рішенням про призначення субсидії від 01 лютого 2019, на підставі отриманих довідок, відповідачу було призначено житлову субсидію з листопада 2018 по квітень 2019 включно. Та розраховано субсидію на п`ять місяців з листопада 2018 по березень 2019 включно щомісячно в сумі 1777,65 гривень.

Рішенням про призначення субсидії від 12.04.2019 було розраховано субсидію на один місяць квітень 2019 в сумі 611,15 гривень.

Рішенням від 01.06.2019 було призначено житлову субсидію з травня 2019 по квітень 2020 включно, та розраховано субсидію на травень 2019 по жовтень 2019 в розмірі 0,00 гривень.

Рішенням від 20.01.2020 було призначено житлову субсидію з жовтня 2019 по квітень 2020 включно, та розраховано субсидію на січень 2020 по жовтень 2019 в розмірі 822,38 гривень.

Рішенням від 25.02.2020 було розраховано житлову субсидію з лютого 2020 по бере-

зень 2020 включно, в розмірі 514,65 гривень.

В подальшому, Управлінням за результатами аналітичного пошуку транспортних засобів спеціалістом Управління 20.03.2020 був зроблений запит по «НАІС ДДАІ» МВС України та виявлено, що чоловік відповідача ОСОБА_2 має у власності авто Renault Duster, 2013 року випуску.

В поданій відповідачем декларації від 24.11.2018 в розділі 4 відсутні відомості про транспортні засоби, зареєстровані в установленому порядку, які перебувають у власності особи. Отже, при заповненні декларації відповідач вніс недостовірні відомості, що є підставою для припинення субсидії.

Втім, у відповідача був наявний транспортний засіб, який перебуває у власності сім`ї, що підлягає державній реєстрації і з дати випуску якого минуло менше п`яти років, а відтак, такий (транспортний засіб) мав бути внесений до декларації про доходи і витрати осіб.

Управлінням був зроблений перерахунок на отримання субсидії за період з 01 листопада 2018 по 30 квітня 2019 в сума, яка підлягає поверненню та склала 9499,40 гривень.

Відповідачу були направлені повідомлення від 24.03.2020 року №№ 03-07/1777 та 03-07/1776 про повернення коштів.

14 квітня 2020 від відповідача надійшов лист, в якому ОСОБА_1 не згодна з підставою повернення Управлінню грошових коштів у вигляді житлової субсидії.

Відповідач не сплатив у добровільному порядку надмірно виплачену субсидію загальною сумою 9499,40 гривень.

Суд дійшов висновку, що сума надміру виплаченої житлової субсидії в розмірі 9499,40 гривень, яка була перерахована та виплачена відповідачу внаслідок свідомого не повідомлення нею інформації, що впливає на призначення субсидії на житлово-комунальні послуги, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та не відповідають приписам норм матеріального права, якими врегульовані спірні правовідносини у цій справі.

У частині першій статті 58 Конституції України зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, є безпідставні з огляду на таке.

За загальним правилом закон зворотної сили в часі не має. Це правило надає визначеності і стабільності суспільним відносинам та означає, що закони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива визначені Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року N 848.

Матеріалами справи підтверджено, що датою звернення ОСОБА_1 до УСЗН ЗМР по Дніпровському району щодо призначення житлової субсидії є 23.11.2018 року.

У розглядуваному випадку до спірних правовідносин дане Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - Положення) слід застосовувати в редакції, яка діяла станом на день подання відповідачем заяви про призначення житлової субсидії.

Так, пунктом 6 Положення (в редакції від 17.10.2018, яка застосовується з 01 жовтня 2018 року) визначено, що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства має у своєму володінні транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації і з дати випуску якого минуло менше п`яти років (крім мопеда).

Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.

Згідно з Положенням, за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, коли громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії, - з місяця, в якому виявлено порушення;

Сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію.

У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку.

Частиною 1 ст. 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України вбачається, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата, стипендії, пенсії, допомоги, інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 31 лип-

ня 2019 у справі N 583/168/17, не підлягають поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Тобто, механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання.

Як вже зазначалось, згаданим вище Положенням передбачено, що субсидія не призначається (у тому числі на наступний період) якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства має у своєму володінні транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації і з дати випуску якого минуло менше п`яти років (крім мопеда).

Відповідно до ч. 2 ст. 251 ЦК України, терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (ст. 253, ч. 1 ст. 254 ЦК України).

Відповідно до копії довідки ТОВ «АДАМАНТ МОТОРС ЗАПОРІЖЖЯ» вих. № 06-12/22 від 06.12.22, автомобіль Renault DUSTER, номер кузова НОМЕР_1 був виготовлений на заводі-виробнику 16.07.2013 року (а.с. 38).

Таким чином, на день заповнення відповідачем декларації про доходи 23.11.2018 року, транспортному засобу Renault DUSTER (автомобіль) з дати випуску минуло більше ніж 5 років, тому у відповідача не було обов`язку вказувати вказаний транспортний засіб у декларації.

Отже, наведене підтверджує ту обставину, що відповідачкою при поданні заяви про призначення житлової субсидії не була зазначена недостовірна інформація, яка б вплинула або могла вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру, що виключає можливість стягнення з неї суми призначеної субсидії як надміру виплаченої.

Позивач, всупереч ст. 81 ЦПК України, не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що відповідачкою при поданні заяви про призначення житлової субсидії було умисно подано недостовірну інформації, у зв`язку з чим передбачені законом підстави для стягнення з неї надміру перерахованої суми субсидії в даному випадку відсутні.

Посилання позивача на роз`яснення Міністерства соціальної політики України щодо розраховування п`ятирічного терміну випуску автомобіля лише з року випуску, вказаного в технічному паспорті, не можуть підміняти приписи нормативного акту - Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (далі - Положення) у чинній на час заповнення заяви та декларації про доходи відповідачем.

Між тим, стягуючи суму надміру нарахованої субсидії з відповідача, суд послався на

пункт 14 вказаного Положення, згідно з яким житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства має у своєму володінні транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації і з року випуску якого минуло менше п`яти років (крім мопеда).

Проте суд не звернув уваги, що у такій редакції пункт 14 Положення набрав чинності з 01.05.2021р. згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 420 від 14.04.2021р. Тобто не міг бути застосований до спірних правовідносин, які виникли в листопаді 2018р.

Отже, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення про задоволення вимог про стягнення надміру перерахованої субсидії з відповідача, не дослідив повною мірою наявні у справі докази та неправильно застосував норми матеріального права, якими врегульовані спірні відносини.

Зважаючи на обґрунтованість вимог апелянта, а також на наявні у справі належні та допустимі докази щодо відсутності підстав для стягнення надміру перерахованої субсидії з відповідача, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваного рішення відповідно до приписів п.п. 3, 4 статті 376 ЦПК України із ухваленням постанови про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

Згідно із частинами першою, тринадцятою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, ОСОБА_1 має право на компенсацію позивачем суми судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги у розмірі 3721,50 грн.

Керуючись ст.ст.7,367, 369, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2023 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району до ОСОБА_1 про стягнення надміру перерахованої субсидії - відмовити.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3721,50 гривень (три тисячі сімсот двадцять одна гривня 50 копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Постанова прийнята, складена та підписана 21 червня 2023 року.

Головуючий: С.В. Маловічко

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова