ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2023 року м. Харків
Київський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді Губської Я.В.
за участю секретаря судових засідань Мордухович К.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської районної державної адміністрації Харківської області, треті особи: відділ державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певну дію, -
11.10.2018 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, яку в процесі розгляду справи уточнив та просив суд: зобов`язати Харківську РДА прийняти рішення про відмову в реєстрації права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на підставі заяви про державну реєстрацію права власності від 12.09.2016 за реєстраційним номером:18511556, яку подав ОСОБА_2 ; зобов`язати Харківську РДА прийняти рішення про відмову в реєстрації обтяження, заборони на нерухоме майно на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі заяви про державну реєстрацію обтяження від 28.07.2017 за реєстраційним номером:23443079, яку подав ОСОБА_3 .
Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 18.10.2018 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відділу державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації про захист права власності шляхом припинення зловживання правом та зобов`язання вчинити певну дію передано на розгляд до Київського районного суду м.Харкова за підсудністю.
Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова Сенаторова В.М. від 12.12.2018 справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та розпочато підготовче провадження.
Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова Сенаторова В.М. від 26.02.2020 закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відділу державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації про захист права власності шляхом припинення зловживання правом та зобов`язання вчинити певну дію та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи, з підстав звільнення судді ОСОБА_6 у відставку, зазначена справа 08.04.2020 передана в провадження судді Чередник В.Є.
Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова Чередник В.Є. постановлено повторно провести підготовче провадження по справі, прийнято до розгляду уточнену позовну заяву.
Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова Чередник В.Є. від 05.08.2020 закрито підготовче провадження по цивільній справі.
07.09.2020 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи, з підстав звільнення судді ОСОБА_7 у відставку, зазначена справа передана в провадження судді Божко В.В.
06.05.2021 до суду надійшли додаткові пояснення сторони позивача, аналогічні викладеним в позовній заяві.
20.09.2021 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи, з підстав звільнення судді ОСОБА_8 у відставку, зазначена справа передана в провадження судді Губської Я.В.
14.10.2022 до суду надійшли додаткові пояснення сторони позивача, аналогічні викладеним в позовній заяві та додатковим поясненням від 06.05.2021.
Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова Губської Я.В. від 02.02.2023 задоволено клопотання представника позивача про участь у розгляді справи в режимі відео конференції.
Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова Губської Я.В. від 22.03.2023 задоволено клопотання представника позивача про участь у розгляді справи в режимі відео конференції.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Максимов М.І. в судове засідання не з`явились, представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за їх відсутністю, вимоги позову просив задовольнити.
Представник відповідача Харківської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином. Причини неявки суду не відомі, відзив, заперечення, будь-які заяви на адресу суду не надходили.
Представник третьої особи Відділу державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за їх відсутністю.
Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до суду не з`явились, повідомлялись про час та місце слухання справи належним чином, причини неявки суду невідомі.
Таким чином, суд вважає, що представник відповідача не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином .
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Враховуючи те, що клопотань від учасників справи матеріали справи не містили, а також з огляду на строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та те, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд дослідив докази, які були своєчасно долучені сторонами, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди представника позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
При цьому суд наголошує, що відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Так, судом встановлено, що відповідно до даних, які містяться у договорі дарування житлового будинку від 14.02.2017, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Козиревою-Кравченко Ж.В., реєстровий №293, між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування житлового будинку, за яким ОСОБА_4 передав ОСОБА_1 у власність безоплатно житловий будинок літ. «А-2», за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 прийняв у власність вказане майно.
Також, відповідно до договору дарування земельної ділянки від 14.02.2017 посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Козиревою-Кравченко Ж.В., реєстровий №296 ОСОБА_4 передав ОСОБА_1 у власність безоплатно земельну ділянку площею 0,0212 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 прийняв у власність вказане нерухоме майно.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №111272820 від 22.01.2018 житловий будинок літ. «А-2», за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Дані обставини ніким не спростовувались.
Відповідно до відповіді Харківської районної державної адміністрації №13-17/199 від 15.08.2019 вбачається, що Харківська РДА направила на адресу суду належним чином засвідчені колії заяви ОСОБА_2 про державну реєстрацію права власності №18511556 зареєстровану в базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру прав на нерухоме майно від 12.09.2016 на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, відповідно до рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та обтяжень від 16.09.2016 №31415962, прийнятого державним реєстратором Радіоновим О.С., зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та обтяжень, прийнятої 12.09.2016 09:23:56 за реєстраційним номером:18511556, яку подав ОСОБА_2 для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі.
Відповідно до відповіді Харківської районної державної адміністрації №13-17/19 від 15.08.2019 вбачається, що Харківська РДА направила на адресу суду належним чином засвідчені колії заяви ОСОБА_3 про державну реєстрацію обтяження речового права №23443079 зареєстровану в базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 28.07.2017 на земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1 .
Так, відповідно до рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнятого державним реєстратором, зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та обтяжень, 28.07.2017 09-52-03 за реєстраційним номером 23443079, яку подав ОСОБА_3 для проведення державної реєстрації обтяження, заборона на нерухоме майно на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі.
Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952 від 01.07.2004 року.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягає право власності.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст.. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором може бути нотаріус.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч.1ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
За змістом статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав, визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
Відповідно до статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що орган державної реєстрації прав має виключну компетенцію в питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. До виключної компетенції цього органу належить і прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених законом підстав, а тому суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстрації прав, зобов`язуючи його приймати такі рішення.
Така правова позиція була висловлена у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі № 819/1849/13-а.
Згідно частини 1 статті 18 вище вказаного Закону державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:
1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;
2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;
3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;
4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;
5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);
6) відкриття розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;
7) формування витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;
8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
У пункті 5 Постанови КМУ № 868 передбачено, що подання документів для проведення державної реєстрації прав здійснюється особисто заявником.
Пункт 8 даної постанови зазначає, що для проведення державної реєстрації прав заявник подає органу державної реєстрації заяву.
Відповідно до п. 9 Постанови орган державної реєстрації прав приймає заяви в порядку черговості їх надходження шляхом реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів з автоматичним присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати та часу реєстрації. Моментом прийняття заяви вважається дата та час її реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів.
Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Згідно з пунктом 9, 10 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 , разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.
Пунктом 12 Порядку № 1127 встановлено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.
Дії державного реєстратора у даному випадку регламентуються ст. 8, 12 вказаного Порядку, відповідно до яких державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв за умови оплати послуг за державну реєстрацію прав у повному обсязі та встановлення особи заявника, а також у разі, коли заява подається щодо земельної ділянки, - за умови наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про таку земельну ділянку.
Розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.
Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує відомості Державного реєстру прав, зокрема його невід`ємної архівної складової частини, а також Державного земельного кадастру, Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - Єдиний реєстр документів), а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав.
У разі коли відомості Державного земельного кадастру про власників, користувачів земельної ділянки, перенесені з державного реєстру земель, містять неповну або неточну інформацію, що унеможливлює ідентифікацію особи, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав надсилає відповідно до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 17 жовтня 2012 р. № 1051 (Офіційний вісник України, 2012 р., № 89, ст. 3598), повідомлення в електронній формі державному кадастровому реєстраторові про уточнення інформації в Державному земельному кадастрі, в якому зазначається виключний перелік відомостей, що є неповними або неточними.
Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та реєстрами (кадастрами), автоматизованими інформаційними системами, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Мін`юстом разом з відповідним державним органом.
Державний реєстратор у разі наявності в нього паперових носіїв інформації (реєстрових книг, реєстраційних справ, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації) використовує також відомості, які містяться на відповідних носіях інформації.
У разі коли під час розгляду заяви державним реєстратором встановлено наявність раніше зареєстрованих інших заяв на це саме майно, ніж заява, що ним розглядається, державний реєстратор невідкладно приймає рішення про розгляд заяви після прийняття рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації за результатом розгляду заяви, яка зареєстрована в базі даних заяв раніше.
Черговість розгляду заяв застосовується як під час розгляду заяв про державну реєстрацію речових прав, так і під час розгляду заяв про державну реєстрацію обтяжень таких прав.
Статтею 24 Закону встановлено вичерпний перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав, а саме: заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення щодо зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса; заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до вимог частини ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови ПВС України від 12.06.2009 №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").
При цьому суд враховує позиції ЄСПЛ щодо аргументації судових рішень, закріплені, зокрема в рішенні "Бендерський проти України" від 15.11.2007, в якому наголошується, що "право може вважатися ефективним, тільки, якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (п.33 рішення від 21.03.2000 у справі "Дюлоранс проти Франції"; пп. 32 - 35 рішення від 07.03.2006 у справі "Донадзе проти Грузії").
Частиною 3 ст. 12, ст.ст. 76 - 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Так, матеріалами справи встановлено, та не спростовано відповідачем, що першочергово, 12.09.2016 за реєстровим номером 18511556 до державного реєстратора Харківської районної державної адміністрації звернувся ОСОБА_2 з заявою про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . та рішенням державного реєстратора від 16.09.2016 №31415962, зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та обтяжень, прийнятої 12.09.2016 09:23:56 за реєстраційним номером:18511556, яку подав ОСОБА_2 для проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі.
Після чого, 28.07.2017 до державного реєстратора 28.07.2017 за реєстраційним номером:23443079 звернувся ОСОБА_3 з заявою про державну реєстрацію обтяження на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 та рішенням державного реєстратора №36386896 від 31.07.2017 було також зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та обтяжень, яку подав ОСОБА_3 для проведення державної реєстрації обтяження, заборона на нерухоме майно на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі.
У позивача право власності та житловий будинок та земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 виникло 14.02.2017 та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.02.2017 та є дійсним станом на теперішній час.
З урахуванням вказаного, суд вважає, що дії державного реєстратора не відповідають вимогами чинного законодавства, оскільки державний реєстратор повинен був розглянути заяви в порядку черговості, з дотриманням розумних строків, оскільки вказані заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подані ще в 2016 та 2017 роках, інформації щодо стану розгляду даних заяв відповідачем надано не було, позивач є законним власником житлового будинку та земельної ділянки, що не оспорювалось відповідачем, а неприйняття рішення з розгляду заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 унеможливлює законне право позивача володіти та розпоряджатися власним майном, що є підставою для задоволення заявлених позовних вимог в тій частині, що відповідає чинному Законодавству України.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 197, 200, 206, 258, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) задовольнити.
Зобов`язати Відділ державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації (м.Харків, Григорівське шосе, б.52) розглянути заяву ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про державну реєстрацію права власності від 12.09.2016 за реєстраційним номером:18511556 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та прийняти рішення по суті даної заяви, відповідно до вимог чинного законодавства, у строк, передбачений для розгляду даної заяви.
Зобов`язати Відділ державної реєстрації Харківської районної державної адміністрації (м.Харків, Григорівське шосе, б.52) розглянути заяву ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) про державну реєстрацію обтяження від 28.07.2017 за реєстраційним номером:23443079 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 та прийняти рішення по суті даної заяви, відповідно до вимог чинного законодавства, у строк, передбачений для розгляду даної заяви.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: