Справа№592/2279/23
Провадження №2/592/846/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі головуючого судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Панасовської В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

У С Т А Н О В И В:

21.02.2023 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 , зазначений будинок було набуто за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 04 грудня 2013 року. ЇЇ місце проживання зареєстровано в будинку АДРЕСА_1 з 16 лютого 1971 року по теперішній час, місце проживання відповідача також зареєстровано за вищевказаною адресою. Проте починаючи з січня 2021 року відповідач в будинку не мешкає, з того часу він переїхав жити до батька, в квартиру АДРЕСА_2 . Наявність реєстрації відповідача в будинку створює перешкоди власнику будинку у володінні та користуванні своїм майном, збільшує розміри платежів, які вона повинна сплачувати за утримання будинку, так як нарахування плати здійснюється в залежності від кількості осіб зареєстрованих в житловому приміщення, а головне створює перешкоди в отриманні субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, так як розрахунок субсидії здійснюється відповідно до сукупного доходу осіб, місце проживання яких зареєстровано в будинку. За таких обставин позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 24.02.2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 надала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, згідно надісланої заяви позовні вимоги визнає, просить справу розглянути без його участі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.12.2013 року позивачу ОСОБА_1 належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

Як вбачається з довідкою МЄІРЦ № 348/121899 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (відповідач по справі).

Факт не проживання ОСОБА_2 без поважних причин за місцем реєстрації за вищевказаною адресою, підтвердив і сам відповідач, зокрема з його заяви від 03.04.2023 року вбачається, що він з січня 2021 року не проживає у вказаній квартирі та переїхав до батька в квартиру АДРЕСА_2 , проти заявлених позовних вимог не заперечує.

Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні

У силу ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, оскільки відповідач не вносить плату за комунальні послуги, не проживає в жилому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , відтак суд дійшов висновку про те, що все це в сукупності свідчить про усунення відповідача від права користування даним будинком без наміру збереження права користування ним.

Таким чином, враховуючи положення наведених норм житлового законодавства, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Г.Ю. Корольова