ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3181/23 Справа № 185/5809/22 Головуючий у першій інстанції: Зінченко А.С. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він має більше 25 років стажу у шкідливих підземних умовах праці. На виробничо-структурних підрозділах підприємства ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» працював з повним робочим днем під землею. 21.08.2017 позивача було звільнено з займаної посади за ч.2 ст.40 КзпП України, у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я. Згідно акту №1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, що стався 16.01.2017 о 14 годині 50 хвилин та акту проведення розслідування (спеціального розслідування нещасного випадку (аварії), працюючий на той час гірничим робітником очисного забою ОСОБА_1 трапився нещасний випадок. Позивач зазнав зменшення обсягу трудової діяльності, роботодавець звільнив з займаної посади за станом здоров`я. А він в свою чергу змушений пройти курс лікування, переносити щоденний фізичний біль та моральні переживання, позбавлений нормальних життєвих зв`язків, у зв`язку з тим, що наслідки отриманого на виробництві професійного захворювання обмежують його життєву активність і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, він змушений проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури, лікування, у зв`язку з чим, не може вести повноцінний образ життя, відчуває фізичні страждання, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, що негативно позначалося і позначається на його душевному та фізичному стані. Спочатку позивач тривалий час був на лікарняному, потім Павлоградська міжрайонна МСЕК встановила лише 5% втрати професійної працездатності. Хоча ушкодження були серйозні, проте йому відмовили в групі інвалідності спочатку. Однак здоров`я все більше його починало підводити. Все частіше позивач почав відчувати погіршення стану, болі, запаморочення, підвищений тиск та таке інше. Позивач звертався постійно до лікарів та згодом за станом свого здоров`я отримав направлення на огляд в КЗ «ОКЦ МСЕ «ДОР» міжрайонна психіатрична МСЕК №2 в м. Дніпро. За висновком МСЕК від 15.01.2021 року його визнано вже повторно інвалідом другої групи та встановлено 80% втрати працездатності, відповідно до довідки МСЕК серія 12 ААВ №122027 та серія 12 ААА №045738. У зв`язку з вказаним отриманим трудовим каліцтвом порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості вести повноцінний спосіб життя. Внаслідок отриманих ушкоджень здоров`я, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, позивач постійно відчуваю психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Тому позивач просив стягнути з ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я 234000,00 грн. без відрахування податків та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн в рахунок відшкодування моральної шкоди з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь держави судовий збір у розмірі 1500,00 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги ціну позову, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивач з 28 лютого 1992 року по 21 серпня 2017 року працював на різних посадах у різних структурних підрозділах в Приватному акціонерному товаристві «ДТЕК Павлоградвугілля», що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 21-23).

19 січня 2017 року директором ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» ОСОБА_2 затверджений акт №1 за формою Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом (а.с. 17-18).

Згідно Акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку від 19 січня 2017 року за формою Н-5, 16.01.2017 у 2 зміну, виконуючий обов`язки начальника дільниці №3 ОСОБА_3 видав наряд робітникам в кількості 15 чоловік на комплекс робіт з видобутку вугілля у 1166 лаві шахти Дніпровська. Згідно розстановки робітників ланковий ГРОЗ ОСОБА_1 отримав наряд на задвижку лінії скребкового конвеєра СП-251 та кріплення сполучення лави зі штреками. Керував роботами в зміні гірничий майстер дільниці видобутку вугілля №3 ОСОБА_4

О 14 годині 50 хвилин після вирубки комбайну на сполученні 1166 лави з 1166 збірним штреком та його само зарубки «косими заїздами» в лаву до секції №15, ГРОЗ ОСОБА_5 під керівництвом ланкового ОСОБА_1 виконав пересування секції механізованого кріплення КД-80 відкомбайну до сполучення (окрім секції №1) та перемістився на 1166 збірний штрек, щоб допомогти ГРОЗ ОСОБА_6 заводити звідти дерев`яний брус у лаву, а ОСОБА_1 залишився в лаві на секції №2. Після заведення бруса у лаву, ОСОБА_7 знаходячись під секцією №2 не переконавшись в безпечному стані забою та не обібравши відшаровані від нього куски гірничої маси, змістився на край консолі секції №2 у незакріплений простір перед секцією №1 та нахилився над брусом, щоб завести його на секцію № НОМЕР_2 . У цей момент від забою відколовся кусок породи розміром 0,4х0,8х0,2 м та вдарив ОСОБА_1 по потиличній частині голови, придавивши її до бруса, який знаходився на ґрунті виробки незакріпленого простору перед секцією №1 завдавши йому травму голови.

Причиною нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 , зазначено: порушення технологічного процесу, порушення п. 2.4.3 «Паспорта виїмкової дільниці 1166 лави»; невиконання вимог інструкції з охорони праці, порушення п. 1.11, 3.2 «Інструкції №1 з охорони праці безпечного виконання робіт та поведінки у шахті для ГРОЗ». Зазначено, що нещасний випадок вважається пов`язаним з виробництвом, відповідальним за нещасний випадок є ОСОБА_1 . Особи, які допустили порушення вимог законодавства про працю зазначені: ОСОБА_1 (а.с. 19-20).

Відповідно до довідки МСЕК серії 12ААА №044067 від 17.08.2017 позивачу при первинному огляді встановлено втрату працездатності у 25% з 04.07.2017, дата переогляду 01.08.2018; група інвалідності не встановлювалась (а.с. 81).

Відповідно до довідки МСЕК серії 12ААВ №122027 від 15.01.2021 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 01.02.2021 до 01.01.2023, дата переогляду 10.01.2023.

Згідно довідки МСЕК серії 12ААА №076591 від 15.01.2021 позивачу встановлено 80% втрати працездатності з 01.02.2021, дата переогляду 01.02.2023 (а.с. 26).

Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно ст. 237-1КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України» Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши тяжкість отриманої виробничої травми у зв`язку з чим довідкою МСЕК серії 12ААА №044067 від 17.08.2017 позивачу при первинному огляді встановлено втрату працездатності у 25% та довідками МСЕК серії 12ААВ №122027 та серії 12ААА №076591 від 15.01.2021 ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності і 80% втрати працездатності з 01.02.2021; приймаючи до уваги стан здоров`я позивача, неможливість відновлення попереднього фізичного стану, тяжкість і незворотність змін у повсякденному житті, необхідність реабілітації, глибину, інтенсивність, тривалість фізичних та душевних страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках; враховуючи дотримання засад розумності і справедливості, - місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 150000,00 грн., яка спричинена втратою здоров`я отриманим від нещасного випадку на підприємстві під час перебування у трудових стосунках з відповідачем.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо відсутності доказів підтвердження факту заподіяння позивачу моральної шкоди та не врахування відсутності вини підприємства у спричиненні шкоди позивачу є безпідставними. Місцевий суд на підставі медичних документів про лікування позивача у зв`язку з професійним захворюванням, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, оскільки відчуває складності, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Відсутність прямого причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу.

Отже, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 367, 369, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений 05 квітня 2023 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова