Справа № 444/2899/20
Провадження № 2/444/34/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Гнідець В.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_6 в інтересах особи, цивільна дієздатність якої обмежена, ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: державний нотаріус Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Галина Ярославівна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, про витребування майна,

встановив:

Позивач в інтересах особи, цивільна дієздатність якої обмежена, звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, про витребування майна.

12.11.2020 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

03.05.2023 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Свої позовні вимоги позивач у позовній заяві мотивує тим, що з 2014 року його мати ОСОБА_7 перебуває на обліку у Львівському психоневрологічному диспансері, а тому рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 01.06.2017 року ОСОБА_7 визнана обмежено дієздатною, а рішенням від 06.11.2017 року призначено фізичній особі, цивільна дієздатність якої обмежена, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , піклувальником її сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказав, що в липні 2018 року він довідався, що ОСОБА_2 , зловживаючи довірою своєї родички ОСОБА_7 , знаючи, що остання страждає психічним розладом і є недієздатною фізичною особою, шляхом обману, який виразився в тому, що вона буде її довічно доглядати, а для того потрібно в нотаріуса укласти договір довічного утримання, а насправді уклала договори купівлі - продажу будинку та земельної ділянки від 04.05.2016 року, заволодівши її майном, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 , та земельною ділянкою вартістю 146 601,00 грн. Зазначив, що 06.12.2018 року відомості щодо протиправних дій ОСОБА_2 внесені в ЄРДР за № 0003323 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.3 ст.190 КК України і на даний час проводиться досудове розслідування сектором дізнання Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області. Вказав, що згідно п. 8 Договору купівлі-продажу від 04 травня 2016 року продавець ОСОБА_7 залишає за собою право пожиттєвого безоплатного проживання у житловому будинку АДРЕСА_2 , однак ОСОБА_2 неодноразово вдавалась до шантажу щодо проживання ОСОБА_7 у вищезазначеному будинку, в результаті чого остання не постійно там проживала. Зазначив, що в першій половині травня 2020 року ОСОБА_2 самовільно із вищезазначеного будинку невідомо куди вивезла вантажним автомобілем речі ОСОБА_7 , а саме: меблі, одяг посуд на загальну вартість біля 120 тисяч гривень, завдавши потерпілій ОСОБА_7 як матеріальну так і моральну шкоду на цю ж суму. Вказав, що згідно договорів від 26.05.2020 року ОСОБА_2 вищезазначений будинок та земельну ділянку продала ОСОБА_4 , залишивши потерпілу ОСОБА_7 без житла. Зазначив, що відомості щодо протиправних дій ОСОБА_2 внесені в ЄРДР з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ознаками ст.ст. 356, 185 КК України, і сектором дізнання та слідчим відділом Жовківського ВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування. Вважає, що договори купівлі - продажу будинку та земельної ділянки від 04.05.2016 року є удаваними правочинами, укладені з метою приховати дійсний правочин про довічне утримання. Також вважає, що набувач ОСОБА_4 знала про наявність перешкод до вчинення правочинів - укладення договорів купівлі - продажу будинку та земельної ділянки від 26.05.2020, в тому числі й те, що продавець ОСОБА_2 не мала права відчужувати майно, оскільки зазначені договори купівлі - продажу посвідчувались одним і тим же державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Г.Я., і це свідчить про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Просив визнати недійсним договір купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_2 , укладеного 04 травня 2016 року між ОСОБА_7 і відповідачем ОСОБА_2 та посвідчений державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори; визнати недійсним договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,0924 гектарів, кадастровий номер :01:016:0250, що розташована по АДРЕСА_2 , укладений 04 травня 2016 року між ОСОБА_7 і відповідачем ОСОБА_2 та посвідчений державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори; визнати недійсним договір купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_2 , укладений 26 травня 2020 року між відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_4 та посвідчений державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори; визнати недійсним договір купівлі - продажу житлового земельної ділянки площею 0,0924 гектарів, кадастровий номер :01:016:0250, що розташована по АДРЕСА_2 , укладений 26 травня 2020 року між відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_4 та посвідчений державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори; витребувати у ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_2 ; витребувати у ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0924 гектарів, кадастровий номер :01:016:0250, що розташована по АДРЕСА_2 .

В подальшому представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив визнати недійсним договір купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_2 , укладеного 04 травня 2016 року між ОСОБА_7 і відповідачем ОСОБА_2 та посвідчений державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори; скасувати запис (рішення) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), внесений державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Г.Я. 10.05.2016 року індексний № 29546676; визнати недійсним договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,0924 гектарів, кадастровий номер :01:016:0250, що розташована по АДРЕСА_2 , укладений 04 травня 2016 року між ОСОБА_7 і відповідачем ОСОБА_2 та посвідчений державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори; скасувати запис (рішення) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), внесений державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Г.Я. 10.05.2016 року індексний № 29546991; визнати недійсним договір купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_2 , укладений 26 травня 2020 року між відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , який посвідчений приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Чемерис Г.Я.; скасувати запис (рішення) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), внесений приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Чемерис Г.Я. 26.05.2020 року індексний № 52379206; визнати недійсним договір купівлі - продажу житлового земельної ділянки площею 0,0924 гектарів, кадастровий номер :01:016:0250, що розташована по АДРЕСА_2 , укладений 26 травня 2020 року між відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , який посвідчений приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Чемерис Г.Я.; скасувати запис (рішення) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), внесений приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Чемерис Г.Я. 26.05.2020 року індексний № 52381286; витребувати у ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_2 ; витребувати у ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0924 гектарів, кадастровий номер :01:016:0250, що розташована по АДРЕСА_2 .

Представник відповідача ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову повністю. Вказав, що цивільна дієздатність ОСОБА_7 є обмеженою за рішення Личаківського районного суду м. Львова від 01.06.2017 р. На час укладення договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки мати позивача ОСОБА_7 володіла повною цивільною дієздатністю та була наділена правом укладати договори купівлі-продажу будинку та земельної ділянки. Вказав, що твердження позивача про те, що з боку відповідача ОСОБА_2 під час укладення договорів купівлі продажу будинку та земельної ділянки мав місце обман і в дійсності ОСОБА_7 мала намір укласти договір довічного утримання спростовується власноруч написаною ОСОБА_7 розпискою від 04.05.2016 р. Зазначив, що дана розписка спростовує доводи позивача щодо удаваності правочину з метою приховання дійсного правочину - договору довічного утримання, оскільки засвідчує намір продавця відчужити нерухоме майно за відплатним договором, і намір покупця отримати у власність вказане нерухоме майно та сплатити за це майно кошти, тобто укладення договору спрямованого на настання правових наслідків, що ним обумовлені, а саме договору купівлі-продажу.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій вказав, що суду надано підроблений висновок ЛКК Львівського психоневрологічного диспансеру від 27 квітня 2016 року та підроблену розписку ОСОБА_7 від 04.05.2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимоги з підстав, викладених у відзиві на позов.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог у зв`язку із недоведеністю та необгрунтованістю.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце його проведення, однак подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що на подвір`ї є два будинки - його і той, що колись належав його матері. У 2018 році мама сказала, що передала будинок Чорній, яка мала за нею доглядати до кінця життя і у випадку хвороби забрати до себе в квартиру. Примірника договору вона не мала. Він був на заробітках в Іспанії, а коли повернувся, побачив відхилення в поведінці мами. Він звернувся до лікаря і маму відправили на обстеження, внаслідок чого на нього оформили опікунство. Приблизно через пів року він зустрівся з ОСОБА_8 , повідомив, що мама є обмежено дієздатною, і спитався що відбувається з будинком. Він запропонував їй покрити витрати, понесені нею по укладенню договору, і повернути власність мамі. Вони порахували, що витрати по договору склали близько 19000 грн. Він приготував зазначену суму, але Чорна йому сказала, що передумала. Йому подзвонила його квартирантка і спитала, чи він знає, що мамині речі викидають на вулицю. Він звернувся в поліцію. Як йому в подальшому стало відомо, цей договір був договором купівлі-продажу. Мама сказала, що ніяких грошей не брала. Чорна сказала, що може все повернути, якщо їй повернуть гроші, які вона дала його мамі по договору. Мама ОСОБА_9 є двоюрідною сестрою його мами. Щоб Чорна здійснювала догляд за мамою, він не бачив. У мами відбувається хвилями - часом вона все розуміє, а часом не розуміє. Мама користувалася будинком до 2018 року. В 2018 році були змінені замки в будинку і мама не змогла ним користуватися. В будинку були речі мами. Речі кудись вивезли, з приводу чого він звернувся в Жовківський райвідділ. В мами грошей не було, він їй допомагав. Він проживає з мамою вдвох у Львові з 2013 року, проте мама більшу частину літа проводила в ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_12 вона працювала на фірмі «Прогрес». Коли ОСОБА_12 звільнилася, бо в неї щось було з ногами, вони продовжили підтримувати зв`язки. В літню пору 2015-2017 років вона проживала з ОСОБА_12 в м. Жовква, а на зиму їхали до Львова. Одного разу в 2016 році ОСОБА_12 їй сказала, що хоче забезпечити собі старість, тому хоче укласти договір довічного утримання з ОСОБА_9 , яка є порядною людиною. У 2018 році у її внука народилася дитина, тому вона поїхала від ОСОБА_12 . В ОСОБА_12 погіршився стан здоров`я і та теж поїхала до ОСОБА_13 . Вона дзвонила до матері ОСОБА_9 і питала чому ОСОБА_9 себе так повела. Про ніякі гроші від ОСОБА_9 не було ніякої розмови. ОСОБА_12 їй казала, що має право проживати в будинку до кінця життя. ОСОБА_9 один раз запросили на сніданок і вона принесла ОСОБА_14 . В подальшому ОСОБА_12 їй сказала, що вже не може потрапити в цей будинок, бо ОСОБА_9 повикидала її речі. ОСОБА_12 часом бувала нервозна, заговорювалася. Зараз вона теж спілкується з ОСОБА_12 , яка плачеться за цим будинком, в якому хотіла жити до кінця свого життя.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснила, що вона проживає в ОСОБА_16 з кінця осені 2017 року. Одного разу вона виходила з будинку, а з будинку АДРЕСА_2 а виносили речі і ОСОБА_16 не було. Вона подзвонила ОСОБА_17 і сказала про це. ОСОБА_18 приїхав. З ОСОБА_12 вона віталася, коли та була влітку на городі. Нові власники живуть вже десь третій рік. 2020 року ОСОБА_12 ще приїжджала. Коли виносили речі з будинку їй запропонували брати щось цінне, бо вони ці речі вивозили на смітник. Вона з чоловіком зайшли і винесли меблеву стінку. Нові власники швидко зробили ремонт, це в них зайняло ціле літо і початок осені, а потім заїхали.

У судовому засіданні було досліджено усі наявні в матеріалах справи докази.

З копії договору дарування від 08.06.1977 року вбачається, що ОСОБА_19 подарувала, а ОСОБА_20 прийняла у дар жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_3 .

З медичної карти № 330 стаціонарного хворого вбачається, що ОСОБА_7 23.06.2006 року встановлено діагноз розлад адаптації у вигляді змішаної тривожно-депресивної реакції, дата виписки зі стаціонару 01.08.2006 року.

З медичної карти № 39 стаціонарного хворого вбачається, що ОСОБА_7 18.01.2007 року встановлено діагноз змішаний тривожно-депресивний розлад органічного генезу, дата виписки зі стаціонару 20.02.2007 року.

З копії свідоцтва про право власності від 31.07.2013 року № НОМЕР_1 та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.07.2013 року № 7310670 вбачається, що земельна ділянка в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:016:0250, в цілому належить ОСОБА_7 .

З копії висновку лікарсько-консультативної комісії № 3 від 27.04.2016 року, наданого Львівським психоневрологічним диспансером, вбачається, що ОСОБА_7 оглянута комісією лікарів психіатрів, розладів психіки та поведінки не виявлено, дієздатності не позбавлена.

З копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 58515622 від 04.05.2016 року вбачається, що будинок в АДРЕСА_2 , в цілому належить ОСОБА_7 .

З копії розписки ОСОБА_7 від 04.05.2016 року вбачається, що ОСОБА_7 підтвердила, що перед нотаріальним укладенням договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки в АДРЕСА_2 , які належать їй, отримала від ОСОБА_2 повну суму згідно договору купівлі-продажу 250 тисяч гривень (двісті п`ятдесят тисяч гривень), жодних претензій немає і не буде мати, повністю усвідомлює значення своїх дій та керує ними. Також в судовому засіданні судом було оглянуто оригінал вказаної розписки.

З копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.05.2016 року вбачається, що ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_2 купила земельну ділянку площею 0,0924 гектарів, кадастровий номер :01:016:0250, що розташована по АДРЕСА_2 , договір посвідчений державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори.

З копії договору купівлі-продажу будинку від 04.05.2016 року вбачається, що ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_2 купила житловий будинок АДРЕСА_2 . Згідно п. 8 договору купівлі-продажу будинку ОСОБА_7 залишає за собою право пожиттєвого, безоплатного проживання у житловому будинку АДРЕСА_2 , а покупець надає на це свою згоду.

З рішення Личаківського районного суду м Львова від 01.06.2017 року вбачається, що судом вирішено обмежити цивільну дієздатність ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії рішення Личаківського районного суду м Львова від 06.11.2017 року вбачається, що судом вирішено призначити фізичній особі, цивільна дієздатність якої обмежена, - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , піклувальником її сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 210155089 від 26.05.2020 року, вбачається, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку та земельної ділянки кадастровий номер :01:016:0250 за адресою АДРЕСА_2 .

З копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_4 купила земельну ділянку кадастровий номер :01:016:0250, місце розташування: №16 «а» (шістнадцять «а»), АДРЕСА_2 .

З копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_4 купила житловий будинок АДРЕСА_2 .

З копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 264699383 від 07.07.2021 року, вбачається, що ОСОБА_4 є власником житлового будинку та земельної ділянки кадастровий номер :01:016:0250 за адресою АДРЕСА_2 .

З копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 289788204 від 12.12.2021 року, вбачається, що ОСОБА_4 є власником житлового будинку та земельної ділянки кадастровий номер :01:016:0250 за адресою АДРЕСА_2 .

Дослідивши усі матеріали справи та перевіривши їх доказами, заслухавши учасників судового засідання, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Щодо позовних вимог: визнати недійсним договір купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_2 , укладений 04 травня 2016 року між ОСОБА_7 і відповідачем ОСОБА_2 ; визнати недійсним договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,0924 гектарів, кадастровий номер :01:016:0250, що розташована по АДРЕСА_2 , укладений 04 травня 2016 року між ОСОБА_7 і відповідачем ОСОБА_2 ; визнати недійсним договір купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_2 , укладений 26 травня 2020 року між відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_4 ; визнати недійсним договір купівлі - продажу житлового земельної ділянки площею 0,0924 гектарів, кадастровий номер :01:016:0250, що розташована по АДРЕСА_2 , укладений 26 травня 2020 року між відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_4 ; - судом встановлено наступне.

04.05.2016 року ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_2 купила земельну ділянку площею 0,0924 гектарів, кадастровий номер :01:016:0250, та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями договору купівлі-продажу земельної ділянки від 04.05.2016 року та договору купівлі-продажу будинку від 04.05.2016 року. Згідно п. 8 договору купівлі-продажу будинку ОСОБА_7 залишила за собою право пожиттєвого, безоплатного проживання у житловому будинку АДРЕСА_2 , а покупець надав на це свою згоду. ОСОБА_7 підтвердила, що перед нотаріальним укладенням договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки отримала від ОСОБА_2 повну суму згідно договору купівлі-продажу 250 тисяч гривень, жодних претензій немає і не буде мати, повністю усвідомлює значення своїх дій та керує ними, що підтвердила власноручною розпискою, копія якої долучена до справи.

01.06.2017 року судом вирішено обмежити цивільну дієздатність ОСОБА_7 , 06.11.2017 року судом вирішено призначити фізичній особі, цивільна дієздатність якої обмежена, - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , піклувальником її сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оспорювані договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки укладені між ОСОБА_7 і відповідачем ОСОБА_2 04 травня 2016 року, тобто до визнання продавця за такими обмежено дієздатною особою, відтак ОСОБА_7 мала необхідний обсяг цивільної дієздатності для укладення таких.

26.05.2020 року ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_4 купила земельну ділянку площею 0,0924 гектарів, кадастровий номер :01:016:0250, та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.05.2020 року та договору купівлі-продажу житлового будинку від 26.05.2020 року.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно зі ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом положень ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Твердження позивача про те, що оспорювані договори купівлі-продажу від 04 травня 2016 року укладені шляхом обману, який виразився в тому, що ОСОБА_2 буде довічно доглядати ОСОБА_7 , а для того потрібно в нотаріуса укласти договір довічного утримання, а насправді уклала договори купівлі - продажу будинку та земельної ділянки від 04.05.2016 року, заволодівши її майном, а також про те, що договори купівлі - продажу будинку та земельної ділянки від 04.05.2016 року є удаваними правочинами, укладені з метою приховати дійсний правочин про довічне утримання, - спростовуються наступним.

Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Приписами ч. 1 статті 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Приписами ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї із сторін правочину.

За змістом положень статті 230 ЦК України наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману, тобто, в даному випадку позивач. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Разом з тим, позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факту та обставин введення ОСОБА_21 відповідачем ОСОБА_2 в оману при укладенні оспорюваних договорів купівлі-продажу.

Натомість відповідно до власноручної розписки ОСОБА_7 від 04.05.2016 року, вона підтвердила, що перед нотаріальним укладенням договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки отримала від ОСОБА_2 повну суму згідно договору купівлі-продажу 250 тисяч гривень, жодних претензій немає і не буде мати, повністю усвідомлює значення своїх дій та керує ними. Тобто ОСОБА_7 при укладенні договорів купівлі-продажу від 04 травня 2016 року мала намір продати належне їй нерухоме майно покупцеві ОСОБА_2 та отримати за це майно кошти, тобто укладення даних договорів було спрямоване на настання правових наслідків, що настають при укладенні саме договорів купівлі-продажу.

Умов щодо того, що набувач ОСОБА_2 зобов`язується забезпечувати відчужувача ОСОБА_7 утриманням та (або) доглядом довічно, що відповідно до ст. 744 ЦК України є істотною умовою договору довічного утримання, вказані договори не містять. Окрім цього, зазначені договори є відплатними.

Зазначені обставини унеможливлюють визнання того, що насправді ОСОБА_2 та ОСОБА_7 04 травня 2016 року вчинили договори довічного утримання, а відтак і того, що оспорювані договори купівлі-продажу від 04.05.2016 року є удаваними.

Таким чином судом встановлено, що при укладенні договорів купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку від 04.05.2016 року ОСОБА_7 мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників даних правочинів було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, дані правочини були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

Достатніх належних та допустимих доказів того, що при укладенні договорів купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку від 04.05.2016 року існували будь-які інші підстави для визнання вказаних правочинів недійсними, суду не надано.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог визнати недійсним договір купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_2 , укладений 04 травня 2016 року між ОСОБА_7 і відповідачем ОСОБА_2 ; визнати недійсним договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,0924 гектарів, кадастровий номер :01:016:0250, що розташована по АДРЕСА_2 , укладений 04 травня 2016 року між ОСОБА_7 і відповідачем ОСОБА_2 , - потрібно відмовити.

Твердження позивача про те, що набувач ОСОБА_4 знала про наявність перешкод до вчинення правочинів - укладення договорів купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 26.05.2020 року, в тому числі й те, що продавець ОСОБА_2 не мала права відчужувати майно, спростовується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 754 ЦК України набувач не має права до смерті відчужувача продавати, дарувати, міняти майно, передане за договором довічного утримання (догляду), укладати щодо нього договір застави, передавати його у власність іншій особі на підставі іншого правочину.

Судом встановлено, що правові підстави для визнання оспорюваних договорів купівлі-продажу від 04.05.2016 року, укладених між ОСОБА_7 і ОСОБА_2 , договорами довічного утримання відсутні. Відтак відсутня і заборона для ОСОБА_2 передавати майно, отримане за такими, у власність іншим особам на підставі інших правочинів.

Достатніх належних та допустимих доказів того, що при укладенні договорів купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку від 26.05.2020 року існували будь-які інші підстави для визнання вказаних правочинів недійсними, суду не надано.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог визнати недійсним договір купівлі - продажу житлового будинку АДРЕСА_2 , укладений 26 травня 2020 року між відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_4 ; визнати недійсним договір купівлі - продажу житлового земельної ділянки площею 0,0924 гектарів, кадастровий номер :01:016:0250, що розташована по АДРЕСА_2 , укладений 26 травня 2020 року між відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , - потрібно відмовити.

У задоволенні позовних вимог: скасувати запис (рішення) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), внесений державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Г.Я. 10.05.2016 року індексний № 29546676; скасувати запис (рішення) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), внесений державним нотаріусом Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Г.Я. 10.05.2016 року індексний № 29546991; скасувати запис (рішення) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), внесений приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Чемерис Г.Я. 26.05.2020 року індексний № 52379206; скасувати запис (рішення) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), внесений приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Чемерис Г.Я. 26.05.2020 року індексний № 52381286; витребувати у ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_2 ; витребувати у ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0924 гектарів, кадастровий номер :01:016:0250, що розташована по АДРЕСА_2 , - потрібно відмовити як у похідних позовних вимогах.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин у задоволенні позову потрібно відмовити повністю.

Відповідно до вимог ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 12.11.2020 року, потрібно скасувати.

Інших фактичних даних, що мають значення для вирішення справи, немає.

Керуючись ст. 6, 203, 215, 230, 235, 626-628, 638, 655, 744 ЦК України, ст. ст. 4, 6, 7, 12, 76, 77, 81, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_6 в інтересах особи, цивільна дієздатність якої обмежена, ОСОБА_7 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: державний нотаріус Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Галина Ярославівна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, про витребування майна відмовити повністю.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 12.11.2020 року, скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного тексту судового рішення 21 червня 2023 року.

Головуючий Оприск З. Л.