Справа №: 272/390/23
Провадження № 2/272/199/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

з участі секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, суд -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка до дня смерті була зареєстрована та постійно проживала в м. Андрушівка Бердичівського району Житомирської області.

Відповідачка є дочкою ОСОБА_4 та спадкоємицею першої черги за законом, однак спадщину не приймала. Позивач - син відповідачки та внук спадкодавиці, є спадкоємцем за заповітом. Відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом п`ятої черги та прийняв спадщину після смерті баби, ОСОБА_4 .

12 червня 2001 року ОСОБА_4 склала заповіт та все своє майно заповіла позивачу.

Позивач у визначений законом шестимісячний строк подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини та частково реалізував свої спадкові права, а саме отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 31.03.2023 на 27/100 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Однак позивач не має можливості в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , оскільки за життя спадкодавиця відповідно до договору дарування від 24.05.2001 відчужила частину спадкового житлового будинку та прилеглу земельну ділянку площею 0,0517 га., яка являється частиною земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1035 га.. Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю 01-01 серії ЖТ 1173. Після відчуження частини земельної ділянки відповідно у власності ОСОБА_4 залишилась ділянка площею 0,0518 га., яку вона не виділила в натурі (на місцевості), їй не було присвоєно кадастровий номер а також, відповідно, не було сформовано зазначену земельну ділянку в окремий об`єкт нерухомого майна.

Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , немає.

Ураховуючи викладене позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0518 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судові витрати з відповідачів не стягувати.

Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю.

Відповідачі у підготовче судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, в яких зазначили, що позовні вимоги визнають повністю.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , яка до дня смерті була зареєстрована та постійно проживала в м. Андрушівка Бердичівського району Житомирської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть та довідкою Андрушівської міської ради (а.с. 5, 12).

Відповідачка є дочкою ОСОБА_4 та спадкоємицею першої черги за законом, однак спадщину не приймала (а.с. 9,12,28). Позивач - син відповідачки та внук спадкодавиці, є спадкоємцем за заповітом (а.с. 6,8,16). Відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом п`ятої черги та прийняв спадщину після смерті баби, ОСОБА_4 (а.с. 28, 32,35,38).

12 червня 2001 року ОСОБА_4 склала заповіт та все своє майно заповіла позивачу (а.с. 16).

Позивач у визначений законом шестимісячний строк подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини та частково реалізував свої спадкові права, а саме отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 31.03.2023 на 27/100 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10,11,28). Однак позивач не має можливості в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , оскільки за життя спадкодавиця відповідно до договору дарування від 24.05.2001 відчужила частину спадкового житлового будинку та прилеглу земельну ділянку площею 0,0517 га., яка являється частиною земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1035 га.. Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю 01-01 серії ЖТ 1173. Після відчуження частини земельної ділянки відповідно у власності ОСОБА_4 залишилась ділянка площею 0,0518 га., яку вона не виділила в натурі (на місцевості), їй не було присвоєно кадастровий номер а також, відповідно, не було сформовано зазначену земельну ділянку в окремий об`єкт нерухомого майна (а.с. 13,14,15,17,18).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328, 380, 1223,1225, 1245, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.80, 81,120,125 ЗК України.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстраціїцих прав.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та з урахуванням визнання позову відповідачами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, скільки спадкодавиця була власницею вказаного майна, позивач прийняв спадщину після її смерті, у зв`язку з ОСОБА_4 за життя не виділила земельну ділянку в натурі (на місцевості) та вказаній спадковій земельній ділянці не був присвоєний кадастровий номер позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку оформити свої спадкові права.

Ураховуючи викладене суд задовольняє позов та визнає за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,0518 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням клопотання позивача суд не стягує з відповідачів на його користь судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Керуючись ст.ст.4, 76 - 89, 200, 206, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП- НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) право власності на земельну ділянку площею 0,0518 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:В. В. Карповець