Дата документу 28.03.2023 Справа № 322/911/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 322/911/22 Головуючий у 1 інстанції: Губанов Р.О.
№ 22-ц/807/658/23 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 02 грудня 2022 року про забезпечення позову по цивільній справі Є.У. № 322/911/22 по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договорами позики на загальну суму 2268204,98 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 02 грудня 2022 року заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Острика С.Ю. про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на:

- земельну ділянку площею 7,23 гектарів, кадастровий №:10:006:0016, розташовану на території Софіївської сільської ради, Новомиколаївського району, Запорізької області та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , номер запису про право (в державному реєстрі прав): 2426476.

- земельну ділянку площею 7,23 гектарів, кадастровий №:10:006:0017, розташовану на території Софіївської сільської ради, Новомиколаївського району, Запорізької області та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЗП №030307, виданого головою Новомиколаївської РДА 30.07.2004, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №6891.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За матеріалами справи представник позивача ОСОБА_2 адвокат Острик С.Ю. одночасно з подачею позовної заяви до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договорами позики на загальну суму 2268204,98 грн звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки:

- площею 7,23 гектарів, кадастровий №:10:006:0016, розташовану на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ;

- площею 7,23 гектарів, кадастровий №:10:006:0017, розташовану на території Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ЗП №030307, виданого головою Новомиколаївської РДА 30.07.2004, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №6891.

При цьому він зазначив, що 25.12.2009 між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 укладений договір позики, що посвідчений приватним нотаріусом Моргуновим О.В. та зареєстрований в реєстрі за №2266, за умовами якого ОСОБА_2 як Позикодавець передав ОСОБА_1 у власність як Позичальникові грошові кошти у сумі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти за користування грошовими коштами на умовах, визначених цим договором.

01.02.2010 між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , укладений договір позики, що посвідчений приватним нотаріусом Моргуновим О.В. та зареєстрований в реєстрі за №99, за умовами якого ОСОБА_3 як Позикодавець передав ОСОБА_1 у власність як Позичальникові грошові кошти у сумі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти за користування грошовими коштами на умовах, визначених цим договором.

Позивач неодноразово направляв відповідачеві вимоги про повернення боргу, однак відповідач ухилявся від їх отримання, при цьому знявся із реєстраційного обліку за місцем проживання.

Як зазначав позивач, остання вимога про повернення грошових коштів, переданих у позику, та процентів за користування грошовими коштами (в т., ч., для передання представниками ОСОБА_1 ), від 27.10.2022, направлена 28.10.2022 ОСОБА_1 , у якій ОСОБА_2 просив ОСОБА_1 повернути йому суму боргу разом із процентами:

- за договором позики від 25.12.2009, - 1138385 (один мільйон сто тридцять вісім тисяч триста вісімдесят п`ять) грн 52 коп;

- за договором позики від 01.02.2010, - 1129819 (один мільйон сто двадцять дев`ять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) грн 46 коп.

У вимозі вказувались можливі способи повернення грошових коштів і контактний телефон Позикодавця.

Визначено строк для виконання ОСОБА_1 вимоги про повернення грошових коштів 10 днів дня її отримання, що передбачено п.п. 5, 7 кожного із договорів.

Позивач зазначав, що незважаючи на це, ОСОБА_1 свої зобов`язання зі сплати позики та процентів не виконав, у зв`язку з чим ОСОБА_2 був вимушений звернутися до суду із позовом стягненням грошових коштів.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачу на праві приватної власності належать згадані земельні ділянки, сукупна вартість яких становить 404545,03 грн.

Позивач наводить доводи в контексті можливості купівлі/продажу земельних ділянок сільськогосподарського призначення після 01.07.2021 (скасування мораторію), існування судового спору між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 щодо згаданих земельних ділянок, поведінки відповідача (зняття з реєстрації, не повідомлення суду адреси і контактних даних), яка вказує на імовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання. Сукупна вартість земельних ділянок є меншою суми заявленого позову.

Вирішуючи питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції врахував положення ч.1 ст.149 ЦПК України, ціну позову, розмір майнових претензій позивача та правомірно вжив заходи забезпечення позву.

Посилання апелянта на те, що накладення арешту унеможливить обробку земельних ділянок не є переконливим, позаяк арешт включає заборону відчуження, але не передбачає заборону використання земельних ділянок за призначенням.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Таким чином, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача грошові суми а відтак для вжиття заходів забезпечення позову досить обґрунтоване припущення про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду, у разі задоволення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, судова колегія вважає, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову щодо накладення арешту є обґрунтованим та доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами.

124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей14,153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову та покладає обов`язок неухильного виконання даної ухали, а арешт об`єкта нерухомого майна означає, що цей об`єкт набуває правового режиму обмеженого в цивільному обороті.

Обрані заходи забезпечення позову не мають наслідком припинення діяльності щодо оброблення земельних ділянок.

Тож накладення арешту на об`єкти нерухомого майна унеможливить їх відчуження та завідомо убезпечить інтереси обох сторін спору й забезпечить збалансованість інтересів сторін рівним чином, до ухвалення остаточного рішення по цій справі.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 02 грудня 2022 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови апеляційним судом складено 5 квітня 2023 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков