Справа № 553/6896/22
Провадження № 2-з/553/9/2023
У Х В А Л А

Іменем України

06.04.2023м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду міста Полтави Грошова Н.М., розглянувши заяву представника Акціонерного товариства «ОТП БАНК» Лісової В.Ю. про забезпечення позову у цивільній справі за позовомАкціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,.

в с т а н о в и в :

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом Акціонерного товариства "ОТП БАНК" до ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором № від 02.06.2020, станом на 22.09.2022 у розмірі 304 493, 08 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартири АДРЕСА_1 , загальна площа: 43,4 кв.м., житлова площа 22,4 кв.м.; житловий будинок АДРЕСА_2 ; квартири АДРЕСА_3 , загальна площа: 40,2 кв.м., що належать відповідачу ОСОБА_1 , до розгляду справи по суті.

В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що відповідач не виконує умови кредитного договору від 02.06.2020 року № , має заборгованість у розмірі 304493,08 грн., навмисно протягом тривалого часу не здійснює виконання зобов`язань за Кредитним договором, діє недобросовісно, ухиляється від виконання покладених договором зобов`язань, то з огляду на розмір заборгованості, існує обґрунтована ймовірність неможливості виконання рішення суду про стягнення коштів із боржника за рахунок наявного у нього майна через недобросовісність. Позивач просить суд врахувати, що зобов`язання відповідача за кредитним договором не забезпечене і вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду через високий ризик протиправних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити, знецінити його тощо. Тому просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно відповідача та вказує, що вказаний захід забезпечення є співмірним із заявленими вимогами.

Дослідивши матеріали заяву про забезпечення позову з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вимоги щодо змісту заяви про забезпечення позову визначено ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Так, заява не містить пропозиції заявника (позивача) щодо зустрічного забезпечення.

Окрім того, всупереч вимогам пункту сьомого частини першої цієї статті, в заяві не зазначено інші відомості, які мають значення та потрібні для забезпечення позову.

Зокрема, позивач вказує на належність відповідачу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) трьох об`єктів нерухомого майна та однієї земельної ділянки, при цьому не обґрунтовуючи співмірність заходу забезпечення із заявленими позовними вимогами (сума заборгованості за кредитним договором).

Позивачем не зазначено в обґрунтування заяви, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, оскільки сама по собі подача позову та заперечення відповідача проти позову ще не є підставами для накладення арешту на майно.

Для забезпечення суду процесуальної можливості встановити співмірність заявленого виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, заявник повинен подати суду докази на підтвердження ринкової вартості належного відповідачу майна станом на час звернення до суду.

В той час, позивач до заяви додав публікації з інтернет мережі щодо ціни продажу третіми особами подібних об`єктів нерухомості, які знаходяться в тих же населених пунктах із тими, що і об`єкти на які просить накласти арешт позивач. Однак, такі відомості не свідчать про вартість майна, належного саме відповідачу, а доказом зазначеного є звіт про оцінку належного відповідачу майна, виконаний особою, яка має спеціальні знання.

При цьому, суд звертає увагу, що з додана до заяви Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 321617082 від 01.02.2023 сформована за параметром пошуку за «частковим співпадінням», у зв`язку з чим у суду є обґрунтовані сумніви щодо належності вказаних об`єктів відповідачу. Так, власником об`єкту нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , загальна площа: 43,4 кв.м., житлова площа 22,4 кв.м., зазначена ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Однак, щодо інших об`єктів, зазначено власника: ОСОБА_1 , причина відсутності РНОКПП: особа не має коду у зв`язку з релігійними переконаннями.

Таким чином, заява про забезпечення позову не містить всіх необхідних відомостей, потрібних для її вирішення по суті.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову на підставі вимог ст. 153 ЦПК України та роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву представника Акціонерного товариства «ОТП БАНК» Лісової В.Ю. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - повернути заявнику.

Повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Головуючий: суддя Н.М. Грошова