Справа № 342/626/22
Провадження № 2/342/50/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Городенківської міської ради Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача.

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.11.2021 між позивачкою та відповідачем було розірвано шлюб, згідно рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09.11.2021. Від цього шлюбу позивачка виховує дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діти перебувають на її утриманні та проживають з нею. Відповідач є батьком дітей, проте не бере участі у вихованні дітей, не провідує їх, не цікавиться їхнім здоров`ям, успіхами у навчанні. Морально та матеріально не підтримує дітей. Дочка ОСОБА_6 навчається у 5 класі, а син ОСОБА_7 навчається у 2 класі Ясеневопільнівського ліцею. Згідно інформації наданої директором школи та класними керівниками, шкільним життям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 цікавиться їх мама, ОСОБА_1 , саме вона відвідує батьківські збори та виховні заходи, які проводяться у школі. Згідно листа-відповіді КП «Городенківський некомерційний центр первинної медичної допомоги» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали декларації з лікарем ЗПСМ АЗПСМ с. Ясенів-Пільний ОСОБА_8 , довіреною особою при укладенні декларації була їхня мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка з моменту укладення декларації і по теперішній час цікавиться здоров`ям дітей, звертається до сімейного лікаря у випадках захворювання, профілактики чи підтримки їх здоров`я. Звернення батька за інформацією щодо стану здоров`я дітей не було. Після розірвання шлюбу і по даний час відповідач припинив цікавитися дітьми, не телефонує, не вітає дітей з жодними святами, не піклується про їхній розвиток і здоров`я. Відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язкам: не забезпечує необхідного харчування, навчання, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних цінностей, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не створює умови для отримання ними освіти. Така поведінка відповідача сильно травмує психіку дітей, які спілкуються з ровесниками, що живуть у повноцінних сім`ях та почуваються непотрібними батькові та покинутими. Діти ростуть, розвиваються, відвідують школу. Вони потребують збалансованого харчування, вітамінів, добротного одягу та взуття, розвиваючої літератури. При стрімкому рості цін, який зараз відбувається, все це потребує значних матеріальних витрат, а згідно закону участь відповідача у їх забезпеченні є його обов`язком, однак відповідач всупереч вимогам закону не приймає участі у повному покритті цих витрат. Всю відповідальність за навчання та виховання дітей взяла на себе позивачка, яка забезпечує побут та навчально-виховний процес дітей. Позивач не може пояснити поведінку відповідача, свідоме нехтування останнім своїми батьківськими обов`язками. Батьківство відповідача носить лише біологічний характер. Діти йому зовсім непотрібні. Позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам дітей, позивач зможе забезпечити дітям виховання та утримання.

Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області в складі головуючого судді Гайдича Р.М від 06 вересня 2022 року залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Городенківської міської ради Івано-Франківської області (вул. Шевченка,77 м. Городенка Коломийський район Івано-Франківська область).

В судовому засіданні 16.03.2023 позивач та представник позивача адвокат Візінська Г.В. позовну заяву підтримали та просили задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Позивачка ствердила, що відповідач до дітей не признається, остання зустріч у них була в березні 2022 в Італії, де відповідач перебуває з 2020 року. Більше до дітей він не признавався. Аліменти не платить, останній раз платив в січні 2023 року, є заборгованість. До дітей навіть не телефонує. Зазначила, що немає можливості виїхати з дітьми за кордон та не може оформити допомогу.

В судове засідання 05.04.2023 позивач та представник позивача не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представником позивача адвокатом Візінською Г.В., через канцелярію суду, подано заяву про проведення судового засідання 05.04.2023 за відсутності позивача та його представника. Заявлені позовні вимоги підтримують, позовну заяву просять задовольнити. Під час прийняття судом рішення, просить звернути увагу на таке: позивачка не погоджується з висновком органу опіки та піклування Городенківської міської ради, оскільки він є недостатньо обґрунтованим, враховуючи передбачені законом підстави для позбавлення батьківських прав. Покликання відповідача на те, що позивач чинила і чинить перешкоди у його побаченні, спілкуванні з їхніми дітьми, вважають надуманими і спрямованими на ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. Адже відповідач не довів яким чином позивач чинить перешкоди та не надав жодних доказів того, що позивач чинить перешкоди у його побаченні з дітьми. Крім того, для вирішення цього питання відповідач має можливість звернутися до органу опіки та піклування з питанням визначення порядку участі батька у вихованні та спілкування з дітьми. Однак, відповідач цього не здійснює. Також відповідач жодним чином не відреагував на дану справу у суді. Жодних заяв ним не подано до суду про те, що він заперечує щодо позбавлення його батьківських прав стосовно малолітніх дітей. Також, на сьогоднішній день сума заборгованості по сплаті аліментів становить 24 800,00 грн. за останні три роки. Відповідач не проявив жодної самостійної ініціативи допомогти дітям, хоча в нього є така можливість. Відповідач не піклується про здоров`я дітей, не цікавиться їх навчанням. Вищевказане свідчить про умисне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своїх малолітніх дітей.

Відповідач в судові засідання призначені по справі жодного разу не прибув, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на порталі "Судова влада". Клопотання про відкладення розгляду справи відповідач не подавав. Відзив на позовну заяву відповідач теж не подавав.

Згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_4 № 124 від 10.01.2023, яка поступила до суду 17.01.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_6 згідно Указу Президента України № 65/2022 на військову службу по мобілізації не призивався.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Городенківської міської ради в судове засідання не прибув, до суду поступило клопотання від начальника служби у справах дітей міської ради О.Боднарчук про проведення підготовчого засідання по справі, розгляд справи та прийняття рішення без їх участі. Одночасно зазначили, що висновок органу опіки та піклування підтримують у повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні 16.03.2023 свідок ОСОБА_9 ствердила, що вона є сусідкою позивачки ОСОБА_10 , вони давно дружать. Відповідача ОСОБА_11 вже три роки не бачила. Діти казали, що він з ними не спілкується, телефон заблокував, нічого дітям не передає, на день народження не згадує.

Допитана в судовому засіданні 16.03.2023 свідок ОСОБА_12 ствердила, що вона давно знайома з позивачкою ОСОБА_13 , добре знає і її колишнього чоловіка. Вони часто з ОСОБА_14 зустрічаються, знає що ОСОБА_11 не бере участі у вихованні дітей більше як 3 роки. Він в Італії, дітей в телефоні заблокував і сам до них не телефонує, це казали самі діти. Дітям нічого не надає та з днем народження не вітає.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши в судовому засіданні 16.03.2023 представника позивача, позивача, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Фактичні обставини, встановлені судом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що доводиться копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09.11.2021 у справі 342/1103/21 (провадження 2/342/687/2021) розірвано шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що зареєстрований 18.05.2012 року Ясеневопільнівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 6 від 18.05.2012 в книзі реєстрації шлюбів. Рішення набрало законної сили 10.12.2021.

Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 складеного комісією в складі старости ОСОБА_16 , депутата міської ради ОСОБА_17 , члена громадської ради ОСОБА_18 , діловода ОСОБА_19 , при перевірці на місці житлових умов по АДРЕСА_1 встановлено, що будинок перебуває у власному користуванні, сім`я проживає у добрих житлово-побутових умовах. Кількість осіб, які зареєстрована або проживають - 5 чоловік: ОСОБА_1 , 1987 р.н., дочка ОСОБА_4 , 2012 р.н., син ОСОБА_5 , 2014 р.н., тітка ОСОБА_20 , 1936 р.н., чоловік ОСОБА_3 , 1989 р.н., - зареєстрований, але не проживає.

Із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10704737 від 11.10.2013 житловий будинок по АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 702, виданий 11.10.2013 Городенківською районною державною нотаріальною конторою.

Із відповіді виданої головним лікарем КП «Городенківський некомерційний центр первинної медичної допомоги» Городенківської міської ради В. Федорів слідує, що ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклали декларації з лікарем ЗПСМ АЗПСМ с. Ясенів-Пільний ОСОБА_8 , довіреною особою під час укладення декларації була мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка з моменту укладення декларації і по теперішній час цікавиться здоров`ям дітей, звертається до сімейного лікаря у випадках їх захворювання, профілактики чи підтримки їх здоров`я.

Згідно характеристики, яка видана Ясеневопільнівським ліцеєм - Паховська Ілона навчається в Ясеневопільнівському ліцею з 1 класу. За час навчання зарекомендувала себе старанною, здібною, активною, комунікабельною ученицею. Мати систематично контролює навчання доньки та відповідально ставиться до її виховання, цікавиться життям ОСОБА_6 в ліцеї. Постійно спілкується з вчителями, що працюють у класі. Є членом Ради ліцею. Мати регулярно відвідує батьківські збори та виконує рекомендації вчителя.

Згідно характеристики, яка видана Ясеневопільнівським ліцеєм - ОСОБА_21 навчається у ліцею з 1 класу. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний, уважний учень. Учень регулярно відвідує занняття у ліцеї. Дитина завжди охайна, доглянута, забезпечена одягом та шкільним приладдям. Мати дитини спілкується з педагогами, які навчають ОСОБА_7 . Вона цікавиться життям дитини у ліцеї. Батьківські збори відвідує мама. Дитину до ліцею приводить і забирає мати.

Із розрахунку зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 342/510/20 виданого 03.03.2021 Городенківським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що сума заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.04.2023 становить 24 800 грн. За період 2021 року ОСОБА_3 було сплачено 28 700 грн., за період 2022 року ним було сплачено 27300 грн., та в січні 2023 року ОСОБА_3 було сплачено 12 700,00 грн.

Згідно висновку органу опіки та піклування Городенківської міської ради, який затверджено рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради Івано-Франківської області від 20.10.2022 за № 499, орган опіки та піклування міської ради вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стосовно малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині першій статті 9 зазначеної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Забезпечення найкращих інтересів дитини це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 Сімейного кодексу України).

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені статтею 150 СК України.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення й розвитку; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до дитини та її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти тощо.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року

у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20,

від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17.

Позивачем та представником не доведено, що поведінка відповідача відносно дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, а не збіг життєвих обставин, які склалися навколо нього. Враховуючи, що на даний час в Україні оголошено воєнний стан, він тривалий час перебуває за межами України, у зв`язку із чим проживає віддалено від дітей, що створює йому матеріальні труднощі в регулярних відвідинах дітей.

Також покликання свідків, допитаних під час розгляду справи, з приводу не виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, не є доказом того, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а не в силу певних обставин. Оскільки свої твердження про відношення батька до дітей вони сказали, що знають від самих малолітніх дітей і будь-яких інших даних з цього приводу суду не повідомили.

Судом враховується і те, що у висновку органу опіки і піклування від 20.10.2022 зазначено про не доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначено, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.

Факт не заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав не свідчить про його втрату інтересу до дітей. Оскільки, як зазначено позивачкою, він на даний час перебуває за межами України. У суду відсутні відомості про його особисте отримання копії позовної заяви, як і відсутні відомості, що у такому випадку він мав змогу однак не подав до суду свою думку з приводу даного позову.

Також судом враховується і той факт, що відповідач не відвідуючи дітей безпосередньо, частково сплачує аліменти на їх утримання. Зокрема в 2023 році ним було сплачено аліменти в сумі 12 700 грн.

Під час розгляду справи судом встановлено про відсутність фактів злісного нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо малолітніх дітей, також суд зважає на збереженні можливості в подальшому батька спілкуватись з дітьми, оскільки позивачем та її представником, не доведено того, що відповідач відмовляється надавати кошти на утримання дітей, бо останній сплачує аліменти, також він не відмовлявся від спілкування з дітьми, які перебували за межами України там де він перебуває на даний час, під час дії воєнного стану в Україні.

Суд звертає увагу, що виїзд неповнолітніх дітей разом із матір`ю за межі України можливий і без згоди батька дітей. І сама позивачка не позбавлена можливості отримати таку згоду від батька дітей, також не позбавлена можливості звернутись до суду із відповідним позовом чи до іншого компетентного органу, тощо.

З урахуванням встановлених судом обставин справи, поведінки обох батьків малолітніх осіб, між якими існує особистісний конфлікт, з огляду на необхідність забезпечення якнайкращих інтересів дітей, зокрема в частині їх права на спілкування з обома батьками та збереження зв`язків із сім`єю, суд приходить до переконання про відсутність підстав для застосування до відповідача такого крайнього (виняткового) заходу впливу, як позбавлення батьківських прав (прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті кровної спорідненості з нею.

Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49). Наявності таких обставин у цій справі не доведено, тому суд вважає, що достатнім буде попередити відповідача про необхідність змінити поведінку і ставлення щодо участі у вихованні дитини.

Висновки суду за результатами розгляду.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи позивача та її представника з приводу того, що батько не спілкується з дітьми, і, що він останній раз їх бачив в Італії весною 2022 року, про існування часткової заборгованості по сплаті аліментів, та, що позивачка не може виїхати за межі України разом із дітьми без позбавлення відповідача батьківських прав, не є безумовною підставою для позбавлення батьківських прав відповідача. Оскільки відповідач перебуваючи за межами України, частково сплачує аліменти на дітей, не відмовлявся від спілкування із дітьми, які перебували в Італії в тому місті, що і він. Що само собою свідчить про те, що він не повністю відмовився від спілкування із своїми дітьми та від їх підтримки матеріально. Також слід зазначити, що питання про виїзд матері із дітьми без згоди батька, можливо вирішити і без позбавлення батьківських прав батька дітей, зокрема дане питання може бути вирішено за дозволом батька, в судовому порядку, через звернення до компетентного органу, тощо.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є не доцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, а тому вважає за необхідне у позові відмовити повністю за необгрунтованості позовних вимог, однак, враховуючи що батько мало приймає участі у вихованні, утриманні та розвитку дітей, відповідача ОСОБА_3 слід попередити, що у разі продовження неналежного виконання ним своїх батьківських обов`язків він буде позбавлений батьківських прав.

Інші, наведені учасниками справи доводи в обґрунтування своїх позицій, не спростовують наведених висновків суду. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

З приводу судових витрат слід зазначити наступне.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 150, 152, 155, 164-165 Сімейного кодексу України, ст. ст. 141, 211, 223, 258, 259, 264-265, 268, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Городенківської міської ради Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав відмовити.

Покласти на орган опіки і піклування Городенківської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов`язків.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Місце реєстрації проживання відповідача ОСОБА_3 АДРЕСА_1 .

Місцезнаходження третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - органу опіки та піклування Городенківської міської ради вул. Шевченка,77 м. Городенка Івано-Франківської області.

Суддя: Гайдич Р. М.