ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року

м. Черкаси

справа № 707/2880/22

провадження № 22-ц/821/480/23

категорія: 305010900

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бородійчука В.Г.,

суддів: Карпенко О.В., Василенко Л.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Колоннейд Україна»

представник відповідача - Хмелюк Олександр Вікторович

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» - Хмелюка Олександра Вікторовича на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

09 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 01 лютого 2021 року близько 22 години 49 хвилин у с. Софіївка, сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль «Mеrcedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , внаслідок чого останній загинув. За вказаним фактом було внесено матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до ЄДРСР № 0000123, яке станом на сьогодні триває. Єдиними особами, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 є його батьки - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

У результаті вказаного ДТП та його наслідків, мати потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , зазнала шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок відповідача. Станом на дату настання ДТП, цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «Mercedes Benz» була застрахована у відповідача, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №202070494.

12 квітня 2021 року представник позивача повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування в сумі 36 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

24 травня 2021 року відповідач отримав зазначену заяву, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак жодних дій ним не було вчинено.

У зв`язку з тим, що відповідач не здійснив виплати страхового відшкодування моральної шкоди позивачу, а тому позивач змушена була звернутися до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 36 000 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого, та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого в розмірі 36 000 грн.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем під час розгляду справи було повністю доведено обгрунтованість своїх позовних вимог.

Відповідачу було направлено повідомлення про дорожньо-транспорту пригоду та заяву на виплату страхового відшкодування. Таке відшкодування не було здійснено в порушення вимог п. 27.3 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відтак таке відшкодування підлягає стягненню в судовому порядку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» в особі свого представника - Хмелюка О.В. оскаржило його в установленому порядку до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» просить скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2023 року як незаконне та прийняти нову постанову, якою скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі. Судові витрати покласти на позивача.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом було встановлено факт настання дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 01 лютого 2021 року.

10лютого 2021 року до відповідача страховика забезпечувального транспортного засобу звернулася ОСОБА_1 з заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, встановлених на день ДТП, загальна сума 72 000 грн.

03 червня 2021 року ПрАТ «СК «Коллонейд Україна» сплатило потерпілій ОСОБА_1 на вказаний нею рахунок суму погодженого страхового відшкодування в розмірі 72 000 грн.

Суд вищезазначеної обставини до уваги не взяв та дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Позивач безпідставно звернулася до суду з позовом, оскільки ніякого предмета спору не було , оскільки відповідачем виплачено страхове відшкодування потерпілій особі в повному обсязі у відповідності до вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ч. 6 ст. 19 ЦПК України визначено категорії справ, що відносяться до малозначних.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Підстав для застосування положень ч.3 ст.369 ЦПК України встановлено не було.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Апеляційний суд створив учасникам процесу у даній справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц від 18 травня 2018 року).

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли з приводу відшкодування шкоди, яка спричинена смертю особи в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, а отже врегульовані ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно зі статтею 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із п. 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 лютого 2021 року близько 22 години 49 хвилин у с. Софіївка, сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій автомобіль «Mеrcedes Benz», днз НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , внаслідок чого пішохід ОСОБА_3 загинув, про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123.

Вказаний факт підтверджується копією листа-відповіді Слідчого управління ГУНП в Черкаській області № 24 Л-43аз та довідкою про ДТП № 352734.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки про причину смерті від 02 лютого 2021 року, причиною смерті ОСОБА_3 вказано, що він пішохід, травмований при зіткненні з вантажним автомобілем, тобто встановлено наявність причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та смертю ОСОБА_3

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Відповіддю Залізничного відділу ДРАЦС у місті Львові від 10 липня 2021 року № 778/21.3-26 на адвокатський запит встановлено, що ОСОБА_3 не перебував в шлюбі на день смерті.

Згідно довідки Тубільцівського старостинського округу Мошнівської сільської ради Черкаського району, Черкаської області від 30 березня 2021 року № 275, ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з батьком ОСОБА_4 та матір`ю ОСОБА_1 .

До позовної заяви долучено заяву про виплату страхового відшкодування представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 від 12 квітня 2021 року (а.с. 24), яка була подана до відповідача з призначенням платежу - страхове відшкодування по справі ОСОБА_3 . Рахунок відкритий в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що страхове відшкодування не було виплачено, відтак є підстави для задоволення таких вимог ОСОБА_1 , оскільки її права дійсно є порушеними.

Однак, розглядаючи спір, судом не було враховано наступних обставин.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, відповідач в обґрунтування своїх доводів вказав, що страхове відшкодування було повністю виплачено позивачу у визначеному Законом розмірі, та за відповідно встановленої процедури, відтак підстав для задоволення позову не має.

До апеляційної скарги було долучено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, заяву ОСОБА_1 про виплату страхового відшкодування моральної шкоди в розмірі 72 000 грн. (12 мінімальних заробітних плат на момент настання страхового випадку) із зазначенням рахунку в Банку «Приватбанк» від 10 лютого 2021 року; довідку про склад сім`ї, де зазначено ( ОСОБА_1 - мати, ОСОБА_4 - батько загиблого); заяву батька загиблого ОСОБА_4 про відмову від свої частки страхового відшкодування на користь матері загиблого - ОСОБА_1 від 10 лютого 2021 року; Акт-реліз № про врегулювання всіх вимог на відшкодування від 24 травня 2021 року, в якому зазначено, що зазначені в заяві реквізити ОСОБА_1 є остаточними, за їх правильність несе відповідальність саме вона та платіжне доручення про сплату Одержувачу ОСОБА_6 72 000 грн. страхового відшкодування згідно Акту-релізу на вказаний в заяві рахунок, що відкритий ОСОБА_1 в відділенні «Приватбанк».

З доводів апеляційної скарги вбачається, що всі вищезазначені докази подавалися до Черкаського районного суду Черкаської області разом з відзивом на позовну заяву, який також долучено до апеляційної скарги, однак в матеріалах справи такий відзив відсутній, через що й не був врахований районним судом під час ухвалення рішення суду.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки при подачі апеляційної скарги відповідачем було повністю доведено правомірність своїх дій та спростовано доводи позовної заяви, тому судове рішення не може залишатися в силі та підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі, представник ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» просив закрити провадження у справі. Враховуючи, що на момент подачі позову до суду 09 грудня 2022 року спір між сторонами був відсутній, що було встановлено в суді апеляційної інстанції, судове рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю з підстав п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2020 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зроблено висновок, що «закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Поняття юридичного спору має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття спір про право (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття спору про право має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань».

У постановах Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 522/8782/16-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 зазначено, що згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Разом з тим висновок щодо застосування пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України у наведених постановах зроблено за обставин фактичного виконання відповідачем вимог, які були предметом спору, після пред`явлення позову; предметом перегляду були судові рішення, якими закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору і Верховний Суд, скасовуючи оскаржувані судові рішення та направляючи справи для продовження розгляду, указував на помилковість висновків судів щодо відсутності предмета спору.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

За змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є повністю обґрунтованими, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та дають підстави для її задоволення та скасування судового рішення повністю.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

В апеляцій скарзі представник ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» - Хмелюк О.В. просить компенсувати судові витрати за подачу апеляційної скарги за рахунок позивача.

Під час подачі апеляційної скарги ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» сплачено 1 611 грн. судового збору згідно платіжного доручення № 500195797 від 24 лютого 2023 року.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються в усіх судових інстанціях позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я

Враховуючи положення ч. 2 ст. 255 ЦПК України п. 5 ч. 1 ст. 7, ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» суд апеляційної інстанції вважає за можливе повернути відповідачу судовий збір з державного бюджету в розмірі 1 611 грн., тому в цій частині апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» - Хмелюка Олександра Вікторовича задовольнити частково.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 02 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого закрити.

Повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Колоннейд Україна» з державного бюджету сплачений судовий збір при подачі апеляційної скарги до суду згідно платіжного доручення № 500195797 АТ «Сітібанк» від 24 лютого 2023 року в розмірі 1 611 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 05 квітня 2023 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.І. Василенко