Ухвала

20 червня 2023 року

м. Київ

справа № 757/51866/19

провадження № 61-8221ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «ОТП Банк», про визнання незаконним, скасування наказу та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Касаційна скарга Міністерства юстиції України, подана 31 травня 2023 року, не може бути прийнята Верховним Судом до розгляду, оскільки не у повній мірі відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

В касаційній скарзі заявник указує, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 804/2296/17, від 31 травня 2019 року у справі № 810/328/18, від 04 червня 2019 року у справі № 815/5049/17, від 29 квітня 2020 року у справі № 826/15358/17, від 25 червня 2020 року у справі № 826/2470/17.

Разом з цим зміст вказаних постанов свідчить, що вони постановлені не у подібних правовідносинах, оскількиу наведених справах встановлені інші відмінні від цієї справифактичні обставини, зокрема у всіх цих справах встановлений факт належного повідомлення зацікавлених осіб про засідання комісії.

У касаційній скарзі заявник вказує про не врахування позиції, викладеної у рішеннях Вищого адміністративного суду України від 13 липня 2017 року у справі № К/800/10886/17, від 10 жовтня 2017 року у справах № № К/800/21878/17, К/800/24251/17, від 12 грудня 2017 року у справі К/800/39379/17. Проте вказані посилання не можуть бути прийняті, оскільки підставою касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України є неврахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Ураховуючи наведене, заявникові необхідно подати до Верховного Суду підписану касаційну скаргу у новій редакції, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та яка відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, додати до неї копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 260, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, настануть наслідки передбачені статтями 393, 394 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков