07.04.2023 Єдиний унікальний номер 205/3460/23
Провадження № 2/205/1704/23
У Х В А Л А

07 квітня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Терещенко Т.П., ознайомившись із матеріалами позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2023 року представник позивача ОСОБА_2 шляхом поштового відправлення «Укрпошта» направив до суду вищевказану позовну заяву, яка надійшла до канцелярії суду 05 квітня 2023 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2023 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху, оскільки вона була подана з порушенням вимог ст.ст.175,177 ЦПК України, та надано строк для усунення недоліків.

06 квітня 2023 року представник позивача ОСОБА_3 сформувала в системі «Електронний Суд» заяву про усунення недоліків, що були вказані у мотивувальній частині ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Однак вказана заява надана до суду без усунення недоліків, що були вказані у мотивувальній частині ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням зазначених обставин вважаю, що позовна заява ОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, регулюються положеннями Закону України «Про судовий збір».

Судовий збір - це грошова сума, яку сплачує особа, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), правовідносин, з яких він виник, і предмету позову. Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 4 ЗУ « Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотку ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, відповідно до п. 10 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем у своєму позові заявлено три самостійні вимоги майнового характеру, а саме: про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором №/439963 від 22 червня 2021 року на загальну суму в розмірі 7 700 грн., який укладено між відповідачем та ТОВ «Гоуфінгоу»; за договором позики № від 22 червня 2021 року на загальну суму в розмірі 37 751,99 грн., який укладено між відповідачем та ТОВ «Інфінанс»; за кредитним договором № /585986 від 15 листопада 2020 року на загальну суму в розмірі 18 042,75 грн., який укладено між відповідачем та ТОВ «КУ «Європейська кредитна група», тобто заявлено позовні вимоги про стягнення сум боргу, які виникли із різних договорів в різні періоди часу.

Представник позивача у заяві про усунення недоліків посилається на те, що вказані позовні вимоги до відповідача пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, однак ці вимоги не є такими, які нерозривно пов`язані між собою, та від вирішення однієї із них не залежить вирішення інших, вони лише пред`явлені одним позивачем до одного відповідача, та водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав та законних інтересів.

Розмір шкоди розраховано позивачем як заборгованість за трьома договорами кредиту та позики, укладеними між різними установами та одним позичальником, за якими виникла прострочена заборгованість.

Кожна кредитна операція є самостійним правовідношенням, що є підставою для виникнення у сторін цього правовідношення цивільних прав і обов`язків.

У випадку наявності порушень, які були допущені як під час укладення відповідного кредитного договору, так і при його виконанні, утворюють окремий склад цивільно-правового правовідношення, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками. Встановлення обставин вчинення кожної з цих операцій засвідчується доказами, які не є пов`язаними між собою (різні кредитні договори та договір позики).

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 188 ЦПК України роз`єднання позовних вимог це право суду, а не обов`язок.

Отже, позивачем заявлено кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору, але сплачено судовий збір лише у розмірі 2 684 грн. за одну вимогу майнового характеру.

Виходячи із наведеного, позивачу необхідно сплатити судовий збір по 2 684 грн. ще за дві вимоги майнового характеру на загальну суму у розмирі 5 368 грн.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, вищевказані вимоги закону позивачами не виконані, таким чином, згідно із ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає залишенню без руху з метою надання позивачу строку, що не перевищує десяти днів з дня отримання ним копії ухвали, усунути зазначені недоліки.

Керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повторно залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня отримання ним копії ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П. Терещенко