Справа № 454/330/22 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 22-ц/811/563/22 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Ванівського О.М., Крайник Н.П.

секретаря Матяш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 08 лютого 2022 року у складі судді Фарини Л.Ю. у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову,-

встановив:

У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Просила накласти арешт на транспортні засоби, а саме: автомобіль марки «Peugeot 607», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, WIN: НОМЕР_2 та скутер марки «Yamaha Jog Poche» 2000 року випуску, заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаних автомобіля та скутера.

Заява обгрунтована тим, що зазначене майно було придбано під час перебування сторін в шлюбі, однак їй стало відомо, що відповідач може відчужити спільно нажите майно.

Відповідач має у користуванні документи на транспортні засоби та через складне матеріальне становище, наявність боргів зі сплати аліментів та житлово-комунальних послуг, він може здійснити продадж транспортних засобів. Просила заяву задоволити.

Оскаржуваною ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 08 лютого 2022 року заяву задоволено.

Накладено арешт на транспортні засоби, а саме: автомобіль марки «Peugeot 607» реєстраційний номер НОМЕР_1 2004 року випуску WIN: НОМЕР_2 і скутер марки «Yamaha Jog Poche» 2000 року випуску та заборонено іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаних автомобіля і скутера.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування такої.

Зокрема зазначає, що придбав автомобіль 18.08.2021 року, тому немає підстав для відчуження такого.

Також, не погоджується із висновком суд про складне матеріальне становище, відтак це не може бути підставою для накладення арешту на майно.

Висновок суду про наявність заборгованості із сплати аліментів є також передчасним, оскільки сам лист про відкриття виконавчого провадження зі сплати аліментів отримав 15.02.2023, тоді як оскаржувана ухвала постановлена 08.02.2023.

Крім цього, працює за межами України та не проживає з колишньою дружиною понад чотири роки, має намір оскаржити судовий наказ про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Стверджує про порушення принципу співмірності, оскільки заявник просила арештувати тільки майно, яке зареєстровано на нього, при цьому на гараж, який придбаний у шлюбі та зареєстрований на ОСОБА_2 , остання не просила накладати арешт.

Вважає, що заявник не довела необхідності забезпечення позову, при цьому суд вирішуючи заяву не повідомив його про розгляд такої та не вирішив питання зустрічного забезпечення.

Покликається на судову практику.

Просить скасувати ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 08 лютого 2022 року та зняти арешт на відповідні транспортні засоби.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 з посади судді Львівського апеляційного суду, дана справа згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2023 передана судді-доповідачу Ніткевичу А.В., у складі колегії суддів: Ванівського О.М., Крайник Н.П.

В судове засідання учасники справи не прибули, представник апелянта ОСОБА_4 подав клопотання про розгляд справи у відсутність відповідача та його представника, при цьому просить врахувати, що рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 05.12.2022 по справі № 454/989/22, яке набрало законної сили, вирішено серед іншого визнано особистою приватною власністю ОСОБА_1 автомобіль марки «Peugeot 607» реєстраційний номер НОМЕР_1 2004 року випуску WIN: НОМЕР_2 , на який оскаржуваною ухвалою накладено арешт. Крім цього, рішенням Сокальського районного суду Львівської області по справі № 454/426/22 від 01 березня 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання за позивачкою право приватної власності на автомобіль марки «Peugeot 607» реєстраційний номер НОМЕР_1 2004 року випуску WIN: НОМЕР_2 та скутер марки «Yamaha Jog Poche» 2000 року випуску, що вважає підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково виходячи із такого.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_2 має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, при цьому транспортні засоби, на які остання просить накласти арешт, були придбані за час перебування сторін у шлюбі, тому дійсно існує загроза відчуження даного майна, що утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відтак суд вважав за доцільне застосувати заходи забезпечення позову, зокрема, накладення арешту на майно та заборони вчиняти іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження автомобіля та скутера, оскільки такий спосіб забезпечення позову прямо передбачений чинним законодавством та є співмірним із заявленими позовними вимогам.

Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали колегія суддів враховує таке.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

З огляду на викладене, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

На переконання колегії суддів, таким, достатньо обґрунтованим припущенням є можливість відповідача в принципі відчужити майно, тобто здатність визначати його подальшу юридичну долю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 1/an_8423/ed_2018_02_28/pravo1/T04_1618.html?pravo=1#8423" title="Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004">ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вінзвернувся або має намір звернутися до суду.

Зокрема, можливість заявника подати заяву про забезпечення позову та його обов`язок після цього, врегульовано ст. 152 ЦПК України.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову, які можуть застосовуватися судом визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, колегія суддів констатує, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими заявник пов`язує застосування певного виду забезпечення позову.

Так, при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв"язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Підставність заяви про забезпечення позову повинна бути доведена заявником, з врахуванням вимог ст. 12 ЦПК України.

Разом з цим, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Із надісланих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 одночасно із заявою про забезпечення позову, подала до суду позовну заяву до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя (а.с. 1-12).

Тобто предметом спірних правовідносин є дійсно майнові вимоги ОСОБА_2 щодо спірного рухомого майна, на яке судом накладено арешт, а саме остання просить стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості такого у розмірі 94013,00 грн.

На обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 зазначає, що транспортні засоби перебувають у користуванні ОСОБА_1 , він має реєстраційні документи на них, тому може відчужити такі, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по суті спору.

Таким чином, враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір щодо рухомого майна, та зважаючи на те, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, висновок місцевого суду про наявність підстав для вжиття заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивачки від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, зокрема у разі задоволення позовних вимог, з метою забезпечення позивачці реального та ефективного виконання судового рішення, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, на перший погляд, є обгрунтованим.

Згідно із п. 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб чи забороною вчиняти певні дії (п. 2 цієї статті).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

В свою чергу, за змістом частини другої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.

Преюдиціальність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішення у такій справі правовідносини.

Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.

Преюдиціальні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Не має преюдиціального значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиціальне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18) зазначила, що преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

При цьому на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 662/397/15-ц (провадження № 14-20цс21)).

Як встановлено колегією суддів, певні правовідносини між сторонами вже врегульовані судовими рішеннями, які набрали законної сили та перебувають на стадії виконавчого провадження.

Так, у матеріалах справи дійсно наявні судові накази про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, також наявне рішення Сокальського районного суду Львівської області про розірвання між сторонами шлюбу (а.с. 7-12).

Також ОСОБА_1 надав суду докази про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2023 з примусового виконання виконавчого листа № 454/3640/21 виданого Сокалським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина (а.с. 35-36).

Зазначені докази дійсно спростовують доводи ОСОБА_2 про наявність в ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів.

Крім цього, ОСОБА_1 надаючи суду пояснення, долучив до таких копію заочного рішення Сокальського районного суду Львівської області від 05.12.2022, яким задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю та про встановлення факту окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням між ними шлюбних відносин.

Вказаним рішенням встановлено факт окремого проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зв`язку з фактичним припиненням між ними шлюбних відносин з липня 2018 року по 12.01.2022.

Визнано особистою приватною власністю ОСОБА_1 автомобіль марки «Peugeot 607», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, WIN: НОМЕР_2 .

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1984,8грн. судового збору.

Як встановлено апеляційним судом ОСОБА_2 не подавала заяви про перегляд заочного рішення Сокальського районного суду Львівської області від 05.12.2022 та не оскаржувала таке в апеляційному порядку.

Таким чином, за наявності неспростованого висновку, викладеного у заочному рішенні Сокальського районного суду Львівської області від 05.12.2022 щодо права особистої власності ОСОБА_1 на автомобіль марки «Peugeot 607», реєстраційний номер НОМЕР_1 2004 року випуску WIN: НОМЕР_2 , накладений арешт на такий, у контексті спірних правовідносин, є безпідставним.

Як вже зазначалося, заборгованість зі сплати аліментів в ОСОБА_1 станом на час постановлення оскаржуваної ухвали була відсутня, при цьому і наявність такої не могла б бути підставою для забезпечення позову у межах даного судового провадження, оскільки така не входить у предмет доказування спірних правовідносин.

З врахуванням наведеного, оскаржувана ухвала не може залишатися у законній сили у повній мірі, оскільки накладення арешту на автомобіль ОСОБА_1 є необґрунтованим, що свідчить про підставність доводів апеляційної скарги у цій частині та необхідність скасування ухвали суду з цих підстав.

При цьому, накладений арешт на скутер марки «Yamaha Jog Poche» 2000 року випуску є обгрутованим, а відповідні висновки суду у цій частині ОСОБА_1 не спростовані.

Обраний судом вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_1 , оскільки відповідне майно фактично зберігається у володінні останнього, а обмежується лише можливість розпорядитися ним.

Зазначене узгоджується із висновками викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 та у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі №643/15394/19.

При цьому, колегія суддів враховує те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер.

Також забезпечення позову у відповідний спосіб не вплине на права і обов`язки осіб, які не є учасниками даної справи.

Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що запис про арешт рахунків чи майна унеможливлює розпорядження такими, відтакзабезпечення позову шляхом накладення арешту на відповідне майно унеможливить здійснення юридичних правочинів, реєстрації речових прав стосовно такого та як процесуальний захід, а такий захід забезпечення позову, як заборона вчинення будь яких дій стосовно відповідного майна, фактично є дублюванням арешту, як виду забезпечення, що не може залишатися поза увагою апеляційного суду.

Що стосується пояснень представника відповідача ОСОБА_4 про прийняття рішення Сокальського районного суду Львівської області по справі № 454/426/22 від 01 березня 2023 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання за позивачкою право приватної власності на автомобіль марки «Peugeot 607» реєстраційний номер НОМЕР_1 2004 року випуску WIN: НОМЕР_2 та скутер марки «Yamaha Jog Poche» 2000 року випуску, що вважає підставою для скасування оскаржуваної ухвали, колегія суддів звертає увагу, що вказаним рішення суд першої інстанції також скасував оскаржувану ухвалу Сокальського районного суду від 08 лютого 2022 року про забезпечення позову, однак, згідно із приписами ст. 158 ЦПК України, суд лише міг скасувати заходи забезпечення позову, а не ухвалу про застосування заходів забезпечення позову.

При цьому, за положеннями ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відтак ухвалення судом рішення від 01 березня 2023 року не є тією обставиною, що впливає на законність оскаржуваної ухвали про забезпечення позову від 08 лютого 2022 року.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 372, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 08 лютого 2022 року в частині накладення арешту на автомобіль марки «Peugeot 607», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, WIN: НОМЕР_2 та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного автомобіля - скасувати.

Врешті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 30 березня 2023 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник