ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1767/20
Провадження №2/477/52/23
06 квітня 2023 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Козаченка Р.В.,
із секретарем судового засідання Джулікян А.В.,
за участю представниці позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні питання розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , про стягнення боргу за договорами позики,
Проте, станом на час звернення з позовом до суду відповідач погасив борг тільки в сумі 500 доларів США.
Ухвалою суду від 22 березня 2021 року до участі в справі було залучено ОСОБА_4 , яка є законним представником неповнолітнього сина померлого ОСОБА_5 , який також є спадкоємцем ОСОБА_6 .
Рішенням суду від 16 лютого 2023 року в задоволенні позову було відмовлено. В рішенні було також визначено призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на 02 березня 2023 року. Проте через відсутність даних про належним чином повідомлення сторін воно було відкладено на 23 березня, але за заявою представника відповідача воно було відкладено на 05 квітня 2023 року.

В судовому засіданні представник позивачки вказала, що під час розгляду справи нею були подані всі необхідні документи про витрати позивачки на професійну правничу допомогу, тому просила суд винести справедливе додаткове рішення по їх стягненню.

Представник відповідача та відповідач до суду не з`явилися, проте останній надав суду документи про понесені витрати на правничу допомогу в сумі 11500 грн, які просив стягнути з відповідачки на свою користь, а також витрати понесені на в зв`язку з призначенням судової почеркознавчої експертизи.

Третя особа до суду не з`явилася.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається також про розподіл судових витрат.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки питання про судові витрати при ухвалені рішення по суті вимог вирішено не було, тому воно підлягає вирішенню шляхом ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то судовий збір покладається на позивачку і з відповідача стягненню не підлягає.

Також, підпунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до судових витрат у виді витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Також ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В частині 4 цієї ж статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст.137 ЦПК України).

Відповідачем було надано суду договір про надання його представником професійної правничої допомоги від 04 березня 2021року, акт виконаних робіт від 03 квітня 2023 року, квитанція до прибуткового касового ордеру на суму 11500 грн оплати цих робіт.

Перевіркою акту виконаних робіт та матеріалів провадження суд приходить до висновку, що фактичні надані послуги представником відповідача відповідають виконаним роботам, зазначеним у підписаному між ними акті.

Також, згідно п. 2 ч. 2 ст. 133 ЦПК України до судових витрат належать і витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Під час розгляду справи, за клопотанням відповідача, Миколаївським відділенням ОНДІСЕ була проведена почеркознавча експертиза, оплату якої здійснив відповідач в сумі 8443 грн 21 коп.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то з позивачки на користь відповідача підлягають стягненню ці судові витрати, понесені ним в зв`язку із судовим розглядом її позовної заяви, а саме: витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11500 грн та витрати з проведення експертизи в сумі 8443 грн 21 коп, що загалом складає 19943 грн 21 коп.

За викладеного, керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Ухвалити в справі додаткове рішення щодо розподілу судових витрат.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені ним судові витрати в загальній сумі 19943 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот сорок три) гривни 21 копійка, що складається із витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11500 (одинадцять тисяч п`ятсот) гривен та витрат з проведення експертизи в сумі 8443 (вісім тисяч чотириста сорок три) гривни 21 копійка.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суду протягом 30 днів після його проголошення.

Суддя Р.В. Козаченко