Справа № 754/2999/23
Провадження № 2-н/545/402/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2023 суддя Полтавського районного суду Полтавської області Стрюк Л.І., розглянувши матеріали справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги за спожитий природний газ, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09 березня 2023 року матеріали справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги за спожитий природний газ передані на розгляд до Полтавського районного суду Полтавської області на підставі ст.31 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 04.04.2023 року справа №754/2999/23 передана на розгляд судді Стрюк Л.І.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. При цьому згідно з ч. 1 даної статті спори між судами про підсудність не допускаються.

Вивчивши матеріалами заяви та ухвали судді Деснянського районного суду м. Києва від 09 березня 2023 року, приходжу до висновку про їх повернення з огляду на таке.

Відповідно до ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Як вбачається з ухвали судді Деснянського районного суду м. Києва від 09 березня 2023 року, направляючи справу для розгляду до Полтавського районного суду Полтавської області, суддя керувався положеннями ч. 1 ст. 30 ЦПК України та виходив з того, що заявлена вимога про стягнення заборгованості за послуги за спожитий природний газ за адресою: 38164 Полтавська область, Полтавський район, с. Опішня, вул. Незалежності, 16, є спором з приводу нерухомого майна та пред`являється за правилами виключної підсудності.

Однак с. Опішня Зіньківського району належить до територіальної юрисдикції Зіньківського районного суду Полтавської області, а не Полтавського районного суду Полтавської області .

До прийняття Верховною Радою України Постанови «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX с. Опішня відносилося до Зіньківського району Полтавської області.

Відповідно до п. 3-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX.

Згідно з роз`ясненнями Ради суддів України за вих. № 9рс-466/20, вбачається, що на даний час місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Окрім того, як вбачається з аналізу норм Цивільного процесуального кодексу України направлення заяви про видачу судового наказу за підсудністю не передбачено.

Відповідно до п.9 ч.1ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 27, 165 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Повернути матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги за спожитий природний газ до Деснянського районного суду м. Києва як помилково направлену до Полтавського районного суду Полтавської області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту проголошення.

Суддя: Л. І. Стрюк