Провадження № 2/752/2871/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 квітня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання: Давиденко С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -

в с т а н о в и в:

02 листопада 2022 року позивач АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з метою отримання банківських послуг відповідач звернувся до АТ «Універсал Банк», у зв`язку з чим 21 жовтня 2019 року був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети - заяви до Договору про надання банківських послуг позичальника за проектом «monobanк». За умовами Договору відповідач отримав кредит у розмірі 70000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Положеннями анкети - заяви визначено, що анкета - заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету - заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, й станом на 28.09.2021 допустив прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі п.п. 5.17 п. 5 Розділу ІІ Умов відбулося істотне порушення зобов`язань і вся заборгованість за кредитом стала простроченою. 28.09 2021 банк направив відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив і жодної дії, направленої на погашення заборгованості не вчинив, в зв`язку з чим кредит 27 жовтня 2021 року став у формі «на вимогу». Таким чином, станом на 1 лютого 2022 року заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становить 33725,35 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 31276,69 грн., заборгованість за пенею - 0 грн., заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 2448,66 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» вказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 15 листопада 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 42-43). Відповідачу наданий строк для надання відзиву.

В судовому засіданні сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог Закону.

Позивач АТ «Універсал Банк» одночасно з позовною заявою подав до суду клопотання, в якому просить справу розглядати без участі представника (а.с. 36).

Відповідач про причини неявки суд не повідомив, подав відзив на позовну заяву (а.с. 45-47), в якому позовні вимоги визнав частково, а саме в частині розміру тіла кредиту- 6006,35 грн., в задоволенні іншої частини позовних вимог просив відмовити, посилаючись на те, що згідно з випискою з банківського рахунку, яку додав до відзиву, сума запозичених коштів за весь час користування рахунком склала саме 6006,35 грн., що фактично складає тіло кредиту. Вся інша сума заборгованості , яка є предметом вимог позивача, є нарахованими процентами за користування кредитом та штрафними санкціями, які фактично не були встановлені договором в розумінні діючого законодавства. Звернув увагу на позицію, викладену в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року по справі № 342/180/17-ц, зокрема на те, що Умови та правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті банку, не можна розцінювати як невід`ємну складову змісту договору та стверджувати про узгодженість дій та волевиявлення учасників цивільних правовідносин і відповідність певним стандартам поведінки. Вказані Умови не можуть бути належним доказом, оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а також те, що цей документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та неустойки (пені) у зазначених у цьому документі розмірах і порядку. Судові витрати просить розрахувати відповідно до розміру задоволених вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «Monobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Відповідно до матеріалів справи, 21 жовтня 2019 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк» (а.с. 9).

Анкета-заява містить детальну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта відповідача, які скопійовані ним та надані до анкети в електронному вигляді.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг (п. 2).

Згідно з п. 3 анкети-заяви, відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови. Окрім цього, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Підписанням анкети-заяви ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6).

Згідно з п. 11 заяви усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

До анкети-заяви банком було долучено витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с. 10-26).

До позовної заяви позивач долучив розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 1 лютого 2022 року, з якого вбачається, що відповідач має заборгованість за кредитом у розмірі 33725,35 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 31276,69 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 2448,66 грн. (а.с. 6-8).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідач ОСОБА_1 власноруч підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» (а.с. 9).

Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість станом на 1 лютого 2022 року в розмірі 33725,35 грн., а саме: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 31276,69 грн.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання - 2448,66 грн..

У позовній заяві позивач в обґрунтування вимог щодо стягнення простроченої заборгованості за кредитним договором посилався на п. 5.16. Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», які опубліковані на сайті банку, та витяг з яких долучений до позовної заяви, де зазначено, що у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з Тарифами, але не більше 50 % від суми, одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг, укладання якого підтверджує і зобов`язується виконувати його умови (п. 2).

Згідно з п. 3 анкети-заяви відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови.

У матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем в електронному вигляді Умов і правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету, а також те, що вказані документи на момент підписання відповідачем анкети-заяви взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати простроченої заборгованості.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

При цьому, витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 21 жовтня 2019 року шляхом підписання анкети-заяви.

Крім того, позивачем не надано до суду доказів, що ОСОБА_1 підписав Умови і правила надання банківських послуг шляхом накладення електронного цифрового підпису.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність відповідача за порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, внаслідок чого вся заборгованість за кредитом вважається простроченою та нараховуються штрафи та відсотки, які в підписаній анкеті-заяві від 21 жовтня 2019 року передбачені не були.

Разом з тим, відповідачем до відзиву на позовну заяву додано виписку про рух коштів по картці НОМЕР_2 за період з 01.10 2017 по 04.04.2023 року (а.с. 48-68), з якої встановлено, що відповідачу 21.10 2019 року було встановлено кредитний ліміт 20000 грн., який 04.01.2020 підвищено на 20000 грн. та 25.05.2021 знижено на 9800 грн. Таким чином кредитний ліміт станом на 04.04.2023 становить 30200 грн. З вказаної виписки вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами.

Відповідно до розрахунку, наданого банком, загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) станом на 01.02.2022 року становить 31276,69 грн. Разом з тим, АТ «Універсал Банк», згідно інформації про рух коштів, за період з 21.10.2019 по 12.09.2022 списано відсотків на загальну суму 14827,51 грн., а саме 01.01.2020 списано відсотків за грудень на суму 439,83 грн.; 01.02.2020 - за січень в розмірі 683,68 грн.; 01.05.2020 - за квітень в розмірі 1003,31 грн.; 01.06.2020 - за травень в розмірі 1005,18 грн.; 01.07.2020 - за червень в розмірі 951,60 грн.; 01.08.2020 - за липень в розмірі 950,79 грн.; 01.09.2020 - за серпень в розмірі 1054,72 грн.; 01.10.2020 - за вересень в розмірі 1012,63 грн.; 01.11.2020 - за жовтень в розмірі 991,35 грн.; 01.12.2020 - за листопад в розмірі 723,96 грн.; 01.01.2020 - за грудень в розмірі 816,85 грн.; 01.02.2021 - за січень в розмірі 821,67 грн.; 01.03.2021 - за лютий в розмірі 767,76 грн.; 01.04.2021 - за березень в розмірі 874,20 грн.; 01.05.2021 - за квітень в розмірі 872,70 грн.; 01.06.2021 - за травень в розмірі 929,38 грн.; 01.07.2021 - за червень в розмірі 927,90 грн. (а.с. 48-69)

За таких обставин, враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року, суд приходить до висновку про необхідність зменшення заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) на суму списаних банком відсотків, а саме на 14827,51 грн.

На підставі вказаного аналізу норм матеріального права, матеріалів справи, розрахунків банку, з урахуванням вказаної правової позиції, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь банку підлягають лише фактично витрачені ним, але не повернуті кредитні кошти,

Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» підлягає стягненню заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 16449,18 грн. (31276,69 грн. - 14827,51 грн.).

В решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 48,77 % від сплаченого позивачем судового збору за подання позову, що становить 1209,98 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 207, 509, 526, 530, 536, 549, 551, 610, 615, 625, 633, 634, 651, 1050, 1054, 1055, 1069 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження 04114 м. Київ вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДРПОК 21133352) заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 21 жовтня 2019 року в розмірі 16449 (шістнадцять тисяч чотириста сорок дев`ять) гривень 18 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження 04114 м. Київ вул. Автозаводська, 54/19, код ЄДРПОК 21133352) судовий збір в розмірі 1209 (одна тисяча двісті дев`ять) гривень 98 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк