ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 711/6278/21
Провадження № 22-ц/821/1396/23
категорія: 304070000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.

суддів: Василенко Л.І., Карпенко О.В.

учасники справи:

позивач: Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ»

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 червня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивач Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 заборгованість за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та внески у розмірі 35117,01грн., інфляційну складову боргу у розмірі 30738,28 грн. та 3% річних у розмірі 7673,29 грн.,а всього 73528,58грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м. Черкаси. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 08.10.1992 №572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки,встановлені відповідними договорами або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Оскільки в будинку АДРЕСА_1 встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то відповідно по п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення , затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири. У період до встановлення будинкового лічильника обліку теплопостачання нарахування за послуги здійснювалися згідно п.п. 40-49 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, а саме у разі відсутності будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири та з урахуванням температури повітря зовнішнього середовища. Лічильник обліку гарячого водопостачання в квартирі АДРЕСА_2 відсутній, тому згідно п. 21 вищевказаних правил у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Частиною 1 статті 12Закону України«Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п. 1 ч. 2 ст. 7, п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно з ч. 5 ст. 13 вищевказаного Закону відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Згідно інформації управління з питань державної реєстрації ЧМР №17844-01-10 від 16.08.2021 відповідачі зареєстровані за вищевказаною адресою. Фактично споживши вищезазначені послуги, відповідачі не надсилали позивачу жодних скарг чи претензій щодо наявності послуг, якості чи кількості їх надання. Це свідчить про те, що позивач надав відповідачам житлово-комунальні послуги належним чином, а саме: якісно, своєчасно та у повному обсязі. В свою чергу відповідачі своєчасно та в повному обсязі з січня 2013 року не вносила плату за отримані послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання, а також не здійснювали оплату внесків за встановлення, обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води згідно ст. 17 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та згідно рішення Черкаського міськвиконкому №1021 від 17.09.2019, в наслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.09.2021 складає 35117,01 грн., що підтверджується листом-розрахунком по ОР № 11162060. Оскільки боржник прострочив виконання грошового зобов`язання, позивачем на суму заборгованості було нараховано інфляційні витрати у розмірі 30738,28 грн. та 3% річних у розмірі 7673,29 грн.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.12.2020 позов ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , заборгованість з послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та Внески в розмірі 35117,01 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 30738,28 грн. та 3% річних у розмірі 7673,29 грн., а всього 73528,58 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.04.2023 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.12.2021 скасовано та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду Черкаської області від 29 червня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (, місцезнаходження: просп. Хіміків, 76, м. Черкаси) інфляційну складову боргу у розмірі 30738,28 грн. та 3% річних у розмірі 7673,29 грн., а всього 38411,57 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (, місцезнаходження: просп. Хіміків, 76, м. Черкаси) судовий збір в розмірі 1135,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (, місцезнаходження: просп. Хіміків, 76, м. Черкаси) судовий збір в розмірі 1135,00 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» в частині стягнення 3% річних та інфляційної складової боргу, підлягають до задоволення, оскільки встановлено, що позивач є надавачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, ним були надані відповідні послуги відповідачам, як споживачам таких послуг, наведені розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами, а тому до стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає сума інфляційної складової боргу у розмірі 30738,28 грн. та 3% річних розмірі 7673,29 грн., а всього 38411,57 грн., у зв`язку із простроченням оплати комунальних послуг.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У липні 2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить, посилаючись на невідповідність судового рішення фактичним обставинам справи, прийнятого з порушенням норм чинного законодавства, скасувати рішення суду 1 інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що з розрахунків заборгованості вбачається, що вони зроблені більш ніж за три роки, а саме починаючи з 2013 року, тобто поза межами позовної давності. В зв`язку з чим відповідачем в суді першої інстанції була подана заява про застосування строків позовної давності. Крім того, судом 1 інстанції під час розгляду справи не було взято до уваги той факт, що на всі щомісячні суми простроченої заборгованості позивачем здійснено нарахування інфляційних та 3 відсотки річних по липень 2021 року включно, при тому, що відповідачами по справі протягом усього часу виникнення заборгованості здійснювалося її погашення, а не одним платежом після липня 2021 року. Стверджує, що позивач звернувся із позовом до суду поза межами позовної давності.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

В серпні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно», в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення залишити без змін.

Вказує, що основний борг сплачений відповідачем в повному обсязі після подачі позову до суду. Як вбачається із наданого розрахунку інфляційних втрат по о/р 11162060 за період з січня 2013 року по квітень 2021 року їх сума становила 30738,38грн., яка підлягає до стягнення, 3% річних -7673,29грн., яка також підлягає стягненню.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

31 липня 2023 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 червня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 липня 2023 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бородійчук В.Г., судді Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 07 серпня 2023 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21 серпня 2023 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи в судове засідання.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 вересня 2023 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бородійчук В.Г., судді Василенко Л.І., Карпенко О.В.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом 1 інстанції встановлено, що на ПАТ «Черкаське хімволокно» (в подальшому ПрАТ) покладений обов`язок щодо забезпечення тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності, що підтверджується ліцензією Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2012 № 374 (переоформлено рішенням від 29.12.2016 № 2444).

Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ».

Згідно відповідей Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 11.10.2021 встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 19.11.1997 по теперішній час зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 від 05.09.2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, актовий запис №791. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 (а.с.109).

Відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг, які надає ВП «Черкаська ТЕЦ», але ухиляються від перерахування щомісячної оплати за надані послуги, про що свідчить наданий позивачем лист-розрахунок по ОР №11162060 відповідно до якого станом на 01.09.2021 заборгованість відповідачів по оплаті за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та Внески складає 35117,01 грн.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачами було сплачено суму заборгованості в повному обсязі, що підтверджується квитанціями (а.с.120-122) та не заперечується позивачем, в результаті чого ним подано клопотання від 28.06.2023 року про залишення частини позовних вимог без розгляду, а саме в частині позовних вимог щодо стягнення основної суми боргу.

Проте, суд звертає увагу, що оплата заборгованості була здійснена після відкриття провадження, а саме: 04.11.2021, 18.11.2021, 14.12.2021. платежами у сумі 2000 грн., 5000 грн., 4208,15 грн. та 10000 грн. за період 01.10.2021-31.10.2021, що свідчить про прострочення оплати комунальних послуг.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції відповідає.

За змістом ст.ст. 67-68, 162 ЖК України наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно.

Крім того, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст. 541 ЦПК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 1 інстанції, що на ПАТ «Черкаське хімволокно» (в подальшому ПрАТ) покладений обов`язок щодо забезпечення тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності, що підтверджується ліцензією Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2012 № 374 (переоформлено рішенням від 29.12.2016 № 2444).

Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ».

Згідно відповідей Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 11.10.2021 встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 19.11.1997 по теперішній час зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 від 05.09.2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, актовий запис №791. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 (а.с.109).

Відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг, які надає ВП «Черкаська ТЕЦ», але ухиляються від перерахування щомісячної оплати за надані послуги, про що свідчить наданий позивачем лист-розрахунок по ОР №11162060 відповідно до якого станом на 01.09.2021 заборгованість відповідачів по оплаті за послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та Внески складає 35117,01 грн.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачами було сплачено суму заборгованості в повному обсязі, що підтверджується квитанціями (а.с.120-122) та не заперечується позивачем, в результаті чого ним подано клопотання від 28.06.2023 року про залишення частини позовних вимог без розгляду, а саме в частині позовних вимог щодо стягнення основної суми боргу.

Проте, суд звертає увагу, що оплата заборгованості була здійснена після відкриття провадження, а саме: 04.11.2021, 18.11.2021, 14.12.2021. платежами у сумі 2000 грн., 5000 грн., 4208,15 грн. та 10000 грн. за період 01.10.2021-31.10.2021, що свідчить про прострочення оплати комунальних послуг.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини по справі, взяв до уваги вищезазначені факти та, в сукупності з наданими сторонами доказами, оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Таким чином, суд 1 інстанції вірно дійшов висновку щодо посилання відповідача на застосування строків позовної давності та вірно вказав, що відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями253-255 цього Кодексу.

Позовна заява надійшла до суду 30.09.2021, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з розрахунку заборгованості за О/Р №11162060 протягом всього строку виникнення заборгованості відповідачі періодично вчиняли дії, що свідчать про визнання ними заборгованості перед підприємством, крім того, факт визнання боргу підтверджується відповідачем та фактом сплати всієї суми боргу, а відтак суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що підстав для задоволення заявленої вимоги про необхідність застосування строків позовної давності про стягнення з інфляційних та 3% річних немає, оскільки відповідачі з 2013 по 2021 роки, хоч і не у достатній мірі, але здійснювали часткову оплату за спожиті ними послуги у більшому розмірі ніж нараховано позивачем, а тому відбулося переривання цих строків платами, здійсненими відповідачем.

З позовної заяви та доданих до неї розрахунків вбачається, що 3% річних за період прострочення платежів становить 7673,29 грн., а інфляційна складова боргу 30738,28 грн.

За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд 1 інстанції вірно дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» в частині стягнення 3% річних та інфляційної складової боргу, підлягають до задоволення, оскільки встановлено, що позивач є надавачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, ним були надані відповідні послуги відповідачам, як споживачам таких послуг, наведені розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами, а тому до стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає сума інфляційної складової боргу у розмірі 30738,28 грн. та 3% річних розмірі 7673,29 грн., а всього 38411,57 грн., у зв`язку із простроченням оплати комунальних послуг.

Такі висновки суду 1 інстанції ґрунтуються на матеріалах справи і відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом 1 інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім того, наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, що виникли в даному випадку та застосував закон, що їх регулює. За наслідком апеляційного перегляду порушень матеріального чи процесуального закону судом першої інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки їх доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 червня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 06 вересня 2023 року.

Головуючий: В.Г. Бородійчук

Судді : Л.І. Василенко

О.В. Карпенко