Справа № 296/1337/21
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2023 рокум. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді Маслак В.П.,

за участі секретаря судового засідання Репікової З.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира в порядку загального позовного провадження цивільну справу №296/1337/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 15.02.2021 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, в якому просить стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на його користь моральну шкоду у розмірі 1 500 000,00 грн.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від "22" лютого 2021 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, призначено судове засідання для розгляду справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання (а.с.8).

Відповідно до ухвали Корольовського районного суду м. Житомира підготовче провадження у справі №296/1337/21 закрито, призначено справу до судового розгляду (а.с. 9).

Позивач в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, заяв щодо причин неявки не надходило.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Позивач ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 01.06.2021р., 22.09.2021р., 18.10.2022р. та 13.02.2023р. не з`являвся, заяв про розгляд справи за його відсутності та відсутності представника не надходило, причини неявки суду не повідомляв.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст.44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.210 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Так, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.5ст.142 ЦПК України), а для позивачаце право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч.2ст.257 ЦПК України).

Отже, згідно із вимогами ЦПК України, суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні у справі «Калашников проти Росії», Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Позивач є ініціатором даного спору, а отже розгляд даної цивільної справи має першочерговий інтерес саме для позивача. Разом з цим, сторона позивача всіляко затягує розгляд справи, не з`являючись до суду. Отже, позивач не демонструє своєю поведінкою зацікавленості у своєчасному та об`єктивному розгляді судом його позову. Така поведінка позивача має ознаки зловживання процесуальними правами.

Згідно п.3 ч.1ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд звертає увагу, що нез`явлення позивача та його представника перешкоджає розгляду справи, оскільки не можливо з`ясувати позицію позивача щодо заявлених позовних вимог та встановити всі обставини, що мають значення для справи.

Тому, суд вважає за можливе залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, оскільки це передбачено законом, не порушує прав сторін та інших осіб, що беруть участь у справі, а також не позбавляє права позивача звернутися до суду повторно.

Відповідно до ч.2 ст.257ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10,12,13,18,43,64,128,223,257,258-261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позову без розгляду, не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Суддя В. П. Маслак