Справа № 331/6790/21
Провадження № 2/331/157/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Світлицької В.М.,

за участю секретаря Приходько Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше. За період з 01.10.2017 р. по 31.10.2021 року позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на суму 22 197,60 грн. Божники не належним чином виконували свої зобов`язання по оплаті наданих послуг, в зв`язку з чим Концерн «МТМ» змушений звернутися до суду.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.01.2022 року позов Концерну «МТМ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Концерну «МТМ» суму заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2017 року по 31.10.2021 року в розмірі 22 197, 60 грн. та судові витрати зі сплати судового збору по 756,67 грн. з кожного.

Відповідач ОСОБА_3 , не погоджуючись з рішенням суду, подала заяву про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Концерну «МТМ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задоволено, заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2022 року скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, раніше надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, заяв не надали.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з участю в іншому судовому засіданні.

Разом з тим, клопотання про відкладення розгляду справи не є безумовною правовою підставою для відкладення розгляду справи і сторона, яка просить відкласти розгляд справи повинна довести реальну наявність обставин, на які вона посилається, обґрунтувати поважність причин, які не дозволяють їй приймати участь у судовому засіданні.

Так, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, з огляду на вимоги ст. 223 ЦПК України, оскільки неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню для побутових потреб.

28.12.2011 року між ОСОБА_1 та Концерном «МТМ» був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що постачається Концерном «Міські теплові мережі» за вищевказаною адресою.

Крім того, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 283380916 від 08.11.2021 року, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 . Дата державної реєстрації 23.12.2020 року.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання» і «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року.

Згідно з розрахунком суми заборгованості за надані послуги по особовому рахунку № НОМЕР_1 заведеного на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2017 року по 31.10.2021 року, нарахована плата за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на суму 22 197,60 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормами ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

За правилами ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно п. 20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.

Власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС ВС від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц).

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ч.3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень розміщеної за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/91861221, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2020 року по справі № 331/ 2804/19 визнано протиправним та скасовано запис про право власності № 30666174 на кімнату № НОМЕР_2 , яка розташована за адресою АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк», внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим С.О. на підставі рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 45926863 від 13.03.2019 року та поновлено запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано запис про право власності № 30666911 на кімнату № НОМЕР_3 , яка розташована за адресою АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ « Альфа-Банк», внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором виконавчого комітету Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Ільющенковим С.О. на підставі рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 45927806 від 13.03.2019 року та поновлено запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Рішення набрало законної сили 30.10.2020 року.

Крім того, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень розміщеної за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/96872304, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2021 року по справі № 331/ 1399/21, визнано протиправним дії Департаменту реєстраційних послуг ЗМР внаслідок яких 19 квітня 2019 року було знято з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язано Департамент реєстраційних послуг ЗМР поновити реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили 14.06.2021 року.

Згідно з ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, у період з 19.04.2019 р. (дата зняття з реєстрації місця проживання) до 23.12.2020 р. (дата державної реєстрації права власності) відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не були споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що постачається Концерном «Міські теплові мережі» за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Концерну «МТМ» до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з централізованого опалення та гарячого водопостачання у період з 19.04.2019 р. до 23.12.2020 р. не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано жодного доказу, щодо того, що відповідачі були власниками квартири або споживачами послуг, які надавалися в період з березня 2019 року по грудень 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до розрахунку суми заборгованості за надані послуги по особовому рахунку № НОМЕР_1 заведеного на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за період з жовтня 2017 року по березня 2019 року нарахована плата за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 15 281,56 грн., з яких сплачено 3 313,40 грн., тобто сума боргу відповідачів з жовтня 2017 року по березня 2019 року складає 11 968,16 грн., при цьому за період з січня 2021 року по жовтень 2021 року нарахована плата за послуги з централізованого опалення на суму 4515,16 грн., однак жодних оплат від відповідачів не надходило, а тому сума боргу відповідачів з січня 2021 року по жовтень 2021 року складає 4515,16 грн.

При цьому суд виходить з того, що квартира відповідачів була підключена до мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання, ці послуги у період з жовтня 2017 р. по березень 2019 р. та з січня 2021 р. по жовтень 2021 р. їм надавалися і споживалися, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідачі до позивача не зверталися, факт отримання вказаних послуг ними не оспорений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідачі оплату за спожиті послуги здійснювали лише частково.

Оцінивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів в їх взаємозв`язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає, що відповідачі як споживачі комунальних послуг в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконували свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з жовтня 2017 р. по березень 2019 р. та з січня 2021 р. по жовтень 2021 р. в загальному розмірі 16 483,32 грн., яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів судовому порядку.

Щодо заяви відповідача ОСОБА_3 про застосування строку позовної давності, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

За захистом свого права Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом 30.11.2021 року, шляхом направлення засобами поштового зв`язку.

Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 № 1236 «з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 28 лютого 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та наступними постановами КМУ з цього ж питання.

В подальшому Кабінет Міністрів України постановою № 1336 від 15.12.2021 продовжив дію адаптивного карантину на території України до 31 березня 2022 року шляхом внесення змін до постанови № 1236 від 9 грудня 2020 р.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України). В даному випадку перебіг позовної давності обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Отже, до вимог Концерну «МТМ», строк позовної давності до яких не сплив на час початку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, тобто станом на березень 2020 року, не можуть бути застосовані наслідки пропуску строку позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за комунальні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, надані за період з жовтня 2017 р. по березень 2019 р. та з січня 2021 р. по жовтень 2021 р. на загальну суму 16 483,32 грн., в іншій частині вимог щодо стягнення боргу за період з квітня 2019 р. по грудень 2020 р. позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, пропорційно до задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 18739 від 11.11.2021 р.

На підставі ст.141,142 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно частці задоволених позовних вимог, з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 561,88 грн. з кожного.

Керуючись ст. 509, 526, 610, 611 ЦК України, ст. 67, 68 ЖК України, ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ), що зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» (Філія АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313, п/р НОМЕР_7 , Свідоцтво платника ПДВ: № 11030127 ІПН: 49) суму заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з жовтня 2017 року по березень 2019 року та з січня 2021 року по жовтень 2021 року в розмірі 16 483 (шістнадцять тисяч чотириста вісімдесят три) гривні 32 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ), що зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» (п/р № НОМЕР_8 Установа банку: ПАТ «Укргазбанк», МФО 320478, ІПН: 58) судові витрати зі сплати судового збору по 561 гривні 88 копійок з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.М. Світлицька