Справа №718/767/23
Провадження №2/718/160/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О., секретаря судових засідань Харабари А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу №718/767/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що між ним та відповідачкою ОСОБА_2 05.06.2000 року укладено шлюб, про що Берегометською сільською радою Кіцманського району Чернівецької області було видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Вказує, що після реєстрації шлюбу, він та відповідачка проживали разом однією сім`єю більше двадцяти років.

Зазначає, що від шлюбу у них народились діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з відповідачкою, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає з ним.

Також зазначає, що у них немає відчуття ні взаємної поваги, ні прихильності. Відносини між ними були зіпсовані, оскільки існували великі розбіжності в інтересах, та поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу є неможливими.

Вважає, що за таких умов шлюб потрібно розірвати.

Також посилається на те, що його дружина виїхала за межі України разом з дочкою ОСОБА_3 , а син ОСОБА_4 проживає з ним у с.Берегомет. Ним для сина створені усі умови для проживання та виховання, він здійснює опіку над ним, доглядає його, та піклується про його стан здоров`я, духовний та моральний розвиток. На примирення він не згідний, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам.

Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 та залишити місце проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак скерував на адресу суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу та залишення місця проживання сина з батьком, визнала повністю. Просить проводити розгляд справи без її участі.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1. ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 укладено шлюб 05.06.2000 року у Берегометській сільській раді Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 05.06.2000 року, актовий запис №6 (а.с.9).

Під час зареєстрованого шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 07.12.2007 року (а. с. 13).

З наданого суду Акту обстеження від 02.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , разом з своїм сином ОСОБА_5 , дружина та дочка на даний час не проживають за даною адресою так як знаходяться за кордоном. Батько ОСОБА_6 доглядає за сином. Умови проживання в будинку задовільні, будинок цегляний, газифікований, необхідні речі домашнього вжиткує в наявності (а.с.11).

Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України.

Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися та зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, за таких обставин його слід розірвати.

При цьому, судом були з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права.

Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24,56, 104-105, 109,110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81-82, 200, 206, 211, 247,263-265, 267-268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВ А Л И В:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 05.06.2000 року у Берегометській сільській раді Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис №6, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - розірвати.

Місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та на його утриманні в АДРЕСА_1 .

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кіцманського

районного суду Масюк Л.О.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканка АДРЕСА_1 .