ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/411/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/1547/22 Категорія: 307000000 Кондрацька Н.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Новицька Н.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

представник позивача адвокат Починок Олександр Ігорович;

відповідач Черкаська міська рада;

особа, яка подала апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Починок Олександр Ігорович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Починок Олександра Ігоровича на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У квітні 2022 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до заповіту від 16 вересня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Віріч І.П., зареєстрованого в реєстрі за № 954, номер у Спадковому реєстрі 49946252, ОСОБА_2 заповідала все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право за законом - ОСОБА_1 .

На момент смерті ОСОБА_2 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 60,8 кв.м., житловою 44,6 кв.м.

Представник позивача звернувся із заявою до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алексєєвої І.Ю., в якій просив завести спадкову справу після смерті ОСОБА_2 та видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1

23 лютого 2022 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Алексєєва І.Ю. прийняла постанову № 134/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у прийнятті заяви про заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку зі спливом шестимісячного строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України, та не підтвердженням факту фактичного прийняття спадщини шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позивач вказувала, що є єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , однак у передбачений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин.

Зазначала, що у зв`язку із введенням протиепідемічних заходів, спрямованих на запобігання поширенню пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, були закриті пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон для міжнародного пасажирського повітряного сполучення з 17 березня 2020 року по 15 червня 2020 року.

Позивач вказувала, що з 2014 року тимчасово проживає на території Сполучених Штатів Америки та протягом шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини також перебувала на території США, враховуючи карантинні обмеження в США та Україні, тимчасове припинення авіасполучення, вона не мала змоги протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_2 прибути на територію України та подати заяву про прийняття спадщини.

Вважала, що строк пропущений з поважних причин та наявні підстави для встановлення додаткового строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд визначити їй додатковий строк у три місяці з моменту прийняття рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишено без задоволення.

Рішення суду обґрунтоване тим, що позивач була обізнана про смерть спадкодавця своєї бабусі і як спадкоємець знала про відкриття спадщини, отже для прийняття спадщини мала подати нотаріусу відповідну заяву, однак цього протягом шестимісячного строку не зробила.

Суд першої інстанції врахував, що спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , довіреність на ім`я представника спадкоємиці ОСОБА_1 ОСОБА_3 видана 05 лютого 2021 року (пройшло більше року), а останній звернувся до нотаріуса із заявою про спадкування лише 23 лютого 2022 року (більше ніж через два роки після смерті спадкодавця).

Суд дійшов висновку, що позивачем пропущено строк без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів, так як позивач могла б протягом встановленого законом шестимісячного строку звернутися з вищевказаною відповідною заявою до нотаріуса, таким же чином (через представника) і в 2020 році.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Починок О.І. подав апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2022 року і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, прийнятим без повного дослідження та надання оцінки всім доказам, наявним у справі, без врахування існуючої судової практики Верховного Суду щодо поновлення строку на подання заяви про прийняття спадщини, який пропущений через світову пандемію COVID-19, закриття кордонів та запровадження карантину, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що судом не враховано в якості поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини посилання позивача на світову пандемію COVID-19, тимчасове припинення авіасполучення та закриття пунктів пропуску через державний кордон міжнародного пасажирського повітряного сполучення.

Вказує, що законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку.

Апелянт зазначає про те, що закриття кордонів між країнами та припинення міжнародного авіасполучення є непереборними труднощами для спадкоємця, які перешкоджали вчасному поданню заяви для прийняття спадщини.

Черкаська міська рада надіслала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Вказує, що оскаржуване рішення суду є законним, обґрунтованим, винесеним у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (а.с. 18).

За життя ОСОБА_2 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 (а.с. 21-24).

Відповідно до заповіту від 16 вересня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Віріч І.П., зареєстрованого в реєстрі за № 954, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповідала все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право за законом - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 19).

Постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алексєєвої І.Ю. від 23 лютого 2022 року за вих. № 134/02-31 відмовлено ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_1 у прийнятті заяви про заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку зі спливом шестимісячного строку для прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України, та не підтвердженням факту фактичного прийняття спадщини шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 25).

У відповідь на запит суду за № 949/01-16 від 25 травня 2022 року нотаріус Другої черкаської державної нотаріальної контори ЦМУ МЮ (м. Київ) Демиденко О.А. зазначила, що після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з даними алфавітних книг обліку спадкових справ спадкова справа не заводилась (а.с. 54).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частини 1, 3 ЦК України статті 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1269, частина 1 статті 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина 1 статті 1272 ЦК України).

Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Законодавство не встановлює конкретного переліку поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, і такі причини оцінюються судом на власний розсуд в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач була обізнана про смерть спадкодавця і як спадкоємець знала про відкриття спадщини, однак для прийняття спадщини не подала нотаріусу відповідну заяву протягом шестимісячного строку.

На думку колегії суддів місцевим судом правильно враховано, що із заявою про заведення спадкової справи та видачу свідоцтва про право на спадщину позивач (через представника) звернулася лише в 2022 році (більше як через рік після видачі довіреності та більше як через два роки після смерті спадкодавця), а тому позивачем пропущено строк без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів, так як позивач могла б протягом встановленого законом шестимісячного строку звернутися з вищевказаною відповідною заявою до нотаріуса, таким же чином (через представника) і в 2020 році.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції введення карантину через світову пандемію COVID-19, тимчасове припинення авіасполучення, закриття пунктів пропуску через державний кордон міжнародного пасажирського повітряного сполучення у зв`язку з цим, що унеможливило перетин кордону України позивачем та своєчасне звернення її до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, колегія суддів не бере до уваги зважаючи на наступне.

З матеріалів справи вбачається та було встановлено судом першої інстанції у судовому засіданні, що позивач була обізнана про смерть спадкодавця, наявність заповіту та необхідність подання нею відповідної заяви до нотаріуса.

Заборона пасажирського міжнародного авіасполучення діяла з 17 березня 2020 року по 15 червня 2020 року, що не заперечується і апелянтом, а шестимісячний строк для подання заяви тривав до 28 липня 2020 року, про що вірно зазначено в оскаржуваному рішенні суду.

Заява про прийняття спадщини була подана позивачем 23 лютого 2022 року не особисто, а через представника, який діяв на підставі довіреності, посвідченої консулом Генерального консульства України в Нью-Йорку (Сполучені Штати Америки) Лапою І.С. 05 лютого 2021 року, реєстровий № 141/21, яка була видана більше ніж через рік після смерті спадкодавці.

Крім того, із наданої в матеріали справи копії закордонного паспорту з відмітками про візу на 17 сторінці паспорту (а.с. 27) на що посилається позивачка в позовній заяві, за межі України вона виїхала 04 лютого 2020 року, тобто вже після смерті спадкодавці, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з викладеним, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем пропущено строк без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів, так як остання не була позбавлена можливості звернутися з відповідною заявою до нотаріуса таким же чином (через представника) або шляхом направлення такої заяви поштовим відправленням у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, з чим погоджується і апеляційний суд.

Доводи апелянта щодо неврахування судом першої інстанцій висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 19 травня 2022 року у справі № 641/5618/20, від 08 грудня 2021 року у справі № 205/3310/20, від 12 жовтня 2021 року у справі № 953/8112/20, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки предмет спору, підстави позову та фактичні обставини справ, на які посилається заявник, і фактичні обставини справи, яка переглядається, є різними, а відтак, відсутні правові підстави вважати, що суд не врахував висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

За викладених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Підстав для задоволення апеляційної скарги апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Починок О.І. слід залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2022 року без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Починок Олександра Ігоровича залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 06 квітня 2023 року.

Судді