ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/187/22 Номер провадження 22-ц/814/99/23Головуючий у 1-й інстанції Вергун Н.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

розглянув в порядку письмового провадження без виклику учасників в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Жаги Едуарда Григоровича, представника Державного підприємства «Миргородське лісове господарство», на ухвалу судді Шишацького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2022 року (час ухвалення судового рішення і дата виготовлення повного текста судового рішення не зазначені)

у справі за позовом Державного підприємства «Миргородське лісове господарство» до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМЛЕТРЕЙД», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про визнання протиправними та скасування наказів і записів, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в:

Ухвалою судді Шишацького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання ДП «Миргородське лісове господарство» про відстрочення сплати судового збору.

Позовну заяву ДП «Миргородське лісове господарство» до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, ТОВ «ЗЕМЛЕТРЕЙД», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про визнання протиправними та скасування наказів і записів, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок, визнано неподаною та повернуто позивачеві з підстав, визначених ч.3 ст.185 ЦПК України.

В апеляційній скарзі адвокат Жага Е.Г., представник ДП «Миргородське лісове господарство», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, матеріали справи повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, стверджується, що оскільки представником позивача до суду було направлено обґрунтоване клопотання про відстрочення сплати судового збору, то висновок суду про не усунення недоліків позову є хибним.

У відповідності до ст. 136 ЦПК України, ст.8 ЗУ «Про судовий збір» суд мав би позитивно вирішити питання про відстрочення сплати судового збору та відкрити провадження.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отриманий.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2022 року ДП «Миргородське лісове господарство» звернулось до суду з позовом до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, ТОВ «ЗЕМЛЕТРЕЙД», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про визнання протиправними та скасування наказів і записів, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок (а.с.2-16).

Подаючи позов до суду, ДП «Миргородське лісове господарство» сплатило 9 924 грн судового збору (а.с.1).

Ухвалою судді Шишацького районного суду Полтавської області від 01.04.2022 позовну заяву залишено без руху з підстав несплати в повному обсязі судового збору (а.с.22).

12 квітня 2022 року на адресу місцевого суду ДП «Миргородське лісове господарство» направило клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі (а.с.26).

В обґрунтування заявленого клопотання вказувало на тяжкий майновий стан підприємства, оскільки після оголошення Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» підприємство не має у своєму активі таких коштів.

Визнаючи неподаною та повертаючи позов заявнику, суддя суду першої інстанції виходив з того, що документів на підтвердження сплати судового збору суду не надано, з посиланням на правову позицію ВП Верховного Суду, викладену постанові від 14 січня 2021 року (справа №0940/2276/18), зроблений висновок про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується такими міркуваннями.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

У постанові ВП ВС від 14 січня 2021 року (справа №0940/2276/18), на яку обґрунтовано послався суддя суду першої інстанції, викладений такий правовий висновок щодо застосування норми права у спірних правовідносинах.

« 32. Таким законом є Закон України «Про судовий збір». З його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

33. Відповідно до статті 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

34. Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

35. Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

36. Насамперед варто зауважити, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

37. З аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

38. Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

39. Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

40. Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

41. Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.

45. При цьому, як уже зазначалось, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.»

Предметом позову ДП «Миргородське лісове господарство» не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому суддя суду першої інстанції зробив правильний висновок про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.367, ч.1 п.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Жаги Едуарда Григоровича, представника Державного підприємства «Миргородське лісове господарство», залишити без задоволення.

Ухвалу судді Шишацького районного суду Полтавської області від 18 квітня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 21 червня 2023 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов