Справа № 337/901/23
Провадження № 2/337/484/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2023 року Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Гнатик Г.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и л а :

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Статтею 28 ЦПК України ( п.2) визначено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти.

Пунктом 9 визначено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до п.10, позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, позивачка зазначила, що від шлюбу дітей вони не мають.

Як вбачається з позовної заяви, позивачка вказала, що останнім відомим місцем проживання ОСОБА_3 є адреса: АДРЕСА_1 , що є також адресою місця реєстрації позивача, яка зазначена у позові.

Натомість, відповідно до ст. 27 ЦПК України, позивачка повинна була зазначити останнє відоме місце реєстрації відповідача.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи від 24.02.2023 року, інформації щодо реєстрації ОСОБА_3 , не знайдено.

З відповіді Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 08.03.2023 року вбачається, що за відомостями департаменту, інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , відсутня.

Крім того, звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, відповідачка не вказала останню відому адресу місця реєстрації відповідача та не зазначила відомості про місцезнаходження майна відповідача, що є суттєвим при вирішенні питання про підсудність вказаної цивільної справи.

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено 25.11.2021 року.

З метою визначення підсудності вказаної цивільної справи, судом здійснено запит до Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України та з інформації від 27.03.2023 року, яку надано суду вбачається, що гр. Німеччини ОСОБА_2 , за період з 01.01.2020 року по 20.03.2023 року перетинав кордон:

21.06.2021 року- в`їзд Берлін -Київ; 23.06.2021 року виїзд Київ-Берлін; 11.10.2021 року в`їзд Берлін-Київ; 18.10.2021 року виїзд Київ-Берлін; 21.11.2021 року в`їзд Вільнюс-Київ; 27.11.2021 року виїзд Київ-Берлін.

Починаючи з 28.11.2021 року гр.. ОСОБА_3 на територію України взагалі на приїздив.

З наданої суду інформації щодо перетину кордону гр.. ОСОБА_3 не вбачається, де саме проживав гр. Німеччини гр. ОСОБА_3 , перебуваючи на території України, а тимчасовий в`їзд відповідача на територію України, найбільше на 7 днів, не є доказом його останнього відомого місця реєстрації та останнього відомого місцезнаходження, зареєстрованого у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.75 Закону України «Про міжнародне приватне право», підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися.

Відповідно до ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону, але жодних даних про те, що подружжям було укладено будь-яку угоду щодо підсудності справи про розірвання шлюбу, матеріали, які додані до позовної заяви, не містять; також якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи відповідача, але таких даних судом не встановлено, бо з 28.11.2021 року відповідач взагалі не перетинав кордон на територію України ( в`їзд).

З вказаного вище вбачається, що позивачка не довела суду поза розумним сумнівом, що відповідач ОСОБА_3 проживав на території України, мав місце роботи чи його місцезнаходження було зареєстровано у встановленому законом порядку, або між подружжям було укладено угоду щодо підсудності справи про розірвання шлюбу.

Враховуючи вказане вище, суд вважає за необхідне відмовити позивачеві у відкритті провадження за вказаним позовом, оскільки неможливо визначити підсудність вказаної цивільної справи за Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, або, відповідно до ст. 31 ЦПК України, направити вказаний позов за підсудністю.

Керуючись ст. 259, 260, 261 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позов та долучені до нього матеріали, повернути ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: Г.Є. Гнатик