КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/3118/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 квітня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року (суддя Українець В.В.) про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича, третя особа: Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання дій незаконними, стягнення коштів,

встановив:

у вересні 2021р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконними дії/бездіяльність арбітражного керуючого Гусара І.О. щодо ненадання йому відповіді на звернення щодо лота №UA-PS-2021-02-26-000011-1 та неоприлюднення в оголошенні про продаж права вимоги копій усіх документів, необхідних для визначення змісту права вимоги; також просив стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 42 544грн 76коп та судові витрати.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 3 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк в п`ять днів з дня отримання копії ухвали для подачі документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

20 травня 2022 року на адресу Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку з несплатою судового збору.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу судді скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Позивач посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки суд неправомірно відхилив належний та допустимий доказ його майнового стану, а саме відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2020 рік №2277/Я/26-15-54-04-20 від 20 жовтня 2021 року, а тому дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, що унеможливило його доступ до правосуддя.

Також позивач зазначає, що його намір взяти участь у аукціоні з продажу майна

банкрута не може свідчити про факт наявності в нього грошових коштів, оскільки придбання майна учасником аукціону може відбуватись не за рахунок особистих грошових коштів, а за рахунок позичених чи кредиту.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 3 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та позивачу наданий строк у п`ять днів з дня вручення копії ухвали для надання доказів оплати судового збору.

20 травня 2022 року до Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, в якому позивач посилався на те, що він з червня 2018 року не працює та не отримує доходи, а тому сплата судового збору для нього є надмірним тягарем, у підтвердження чого надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2020 рік №2277/Я/26-15-54-04-20 від 20 жовтня 2021 року.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, суддя першої інстанції вважав, що зазначені позивачем у клопотанні обставини не є підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки з позову вбачається, що 26 лютого 2021 року арбітражний керуючий Гусар І.О. розмістив у мережі Інтернет на торговому майданчику ДП «Прозорро. Продажі» оголошення про проведення 9 березня 2021 року аукціону з продажу права вимоги до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» за початковою ціною 400 277 гривень 59 копійок, а ОСОБА_1 мав на меті прийняти участь у зазначеному аукціоні.

Повертаючи позовну заяву ухвалою від 27 червня 2022 року, суддя першої інстанції виходив з того, що у визначений строк позивачем не були усунені недоліки позовної заяви, які були зазначені в ухвалі від 3 грудня 2021 року.

Колегія суддів вважає, що ухвала постановлена суддею з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Форма та зміст позовної заяви зазначені у статті 175 ЦПК України, а у статті 177 ЦПК України зазначаються документи, які додаються до позовної заяви.

Зокрема, частиною 4 статті 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно частин 1 та 2 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України передбачено, що суд,

враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У підтвердження свого майнового стану, ОСОБА_1 надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела виплачених доходів та утримання податків за 2020 рік.

Оцінку наданим документам суддя не надав та не врахував при прийнятті рішення про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Разом з цим, якщо суддя вважав надані позивачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела виплачених доходів та утримання податків за 2020 рік такими, що не підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, то суддя повинен був зазначити, які саме документи необхідно додатково надати позивачу у підтвердження підстав для його звільнення від сплати судового збору.

Крім того, зазначивши в ухвалі про неналежність наданого позивачем доказу про його майновий стан та відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання даного позову, суд першої інстанції не продовжив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, чим позбавив його можливості надати інші докази у підтвердження свого матеріального стану або сплати судовий збір.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 1 квітня 2020 року, справа № 503/1904/16, подаючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, особа вправі очікувати задоволення судом такого клопотання, що очевидно надає їй підстави не сплачувати судовий збір, тому одночасна відмова у задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору та визнання неподаною і повернення позовної заяви, чи іншого процесуального звернення, є невиправданим, оскільки у разі відмови у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд може продовжити строк заявнику для сплати судового збору. Реалізацією особою процесуального права на подання клопотання про звільнення від сплати судового збору не може оцінюватись судом як невиконання вимог ухвали суду про сплату судового збору та мати наслідком повернення позовної заяви, оскільки це за процедурою порушує право на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також колегія суддів зазначає, що висновки судді про те, що бажання ОСОБА_1

прийняти участь у аукціоні з продажу права вимоги до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» за початковою ціною 400 277грн 59коп., спростовують обставини, на які посилався позивач, як на підставу для звільнення від сплати судового збору, є припущеннями, на яких не може ґрунтуватися будь-яке судове рішення.

Виходячи з вищевикладеного, ухвала про повернення позовної заяви позивачу у зв`язку із не усуненням її недоліків є передчасною та не ґрунтується на нормах процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що ухвала про повернення позивачу позовної заяви постановлена суддею з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Солом`янського районного суду міста Києва від 27 червня 2022 року скасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича, третя особа: Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання дій незаконними, стягнення коштів направити до Солом`янського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк