ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2023 року м. Чернівці

Справа № 724/384/23

Провадження № 22-ц/822/486/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,

секретар: Собчук І.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 24 квітня 2023 року, головуючий у І-й інстанції - Ковальчук Т.М.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у лютому 2023 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що сторони перебували у шлюбі з 14 лютого 2005 по 05 жовтня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина є інвалідом з дитинства.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 12 лютого 2008 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 січня 2008 року до досягнення дитиною повноліття.

31 травня 2018 року рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області змінено розмір аліментів на твердий грошовий розмір у сумі 1 500 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

У вересні 2021 року неповнолітня донька сторін, маючи схильність до математичних наук та бажаючи отримати фахову спеціальність бухгалтера, вступила до Хотинського коледжу Подільського державного аграрно - технічного університету на денну форму навчання. Загальна вартість освітньої послуги з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2024 року становить 21 000 грн.

Зазначала, що відповідач, як батько дитини, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на утримання доньки, пов`язаних з навчанням. Він сплачує у примусовому порядку грошові кошти на утримання дитини, проте їх розмір є недостатнім для забезпечення неповнолітньої доньки всім необхідним для її гармонійного розвитку та здобуття професійної освіти.

Просила стягнути з відповідача на її користь половину понесених додаткових витрат, пов`язаних із здобуттям професійної освіти неповнолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10 500 грн.

Заочним рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 24 квітня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в цій справі витрати на навчання дитини з метою здобуття професійної освіти не є додатковими витратами у розумінні ст.185 СК України.

На заочне рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 24 квітня 2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Посилається не те, що рішення суду першої інстанції є таким, що прийнято без належного дослідження письмових належних, допустимих доказів, без застосування рішень Європейського суду з прав дитини. Суд припустився до ряду порушень норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину, пов`язаних з навчанням, суд не навів переконливих мотивів такої відмови та мотиви відхилення поданих нею письмових доказів щодо фактичних додаткових витрат, пов`язаних з розвитком здібностей дитини, яка навчається на платній основі, має намір бути повноцінним членом суспільства.

Судом першої інстанції проігноровано, що неповнолітня донька ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, потребує значних витрат на лікування, а отримані грошові кошти, їх розмір та враховуючи ріст цін на харчування, вартість одягу, проїзду, тощо не покривається за рахунок отриманих аліментів, які сплачує відповідач.

На апеляційну скаргу відзив не надходив.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом частин 4, 6 статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб); справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із частинами 4, 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 (прізвище під час шлюбу ОСОБА_1 ) з 14 лютого 2005 року по 05 жовтня 2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 (а.с.25зворот).

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 02.02.2006 року, виданим Малинецькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області (а.с.11).

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 12 лютого 2008 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 січня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 31 травня 2018 року змінено розмір аліментів, визначених в рішенні Хотинського районного суду Чернівецької області від 12 лютого 2008 року та стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1 500 грн щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття (а.с.17-19).

Неповнолітня ОСОБА_3 є особою з інвалідністю з дитинства, що підтверджується копією посвідчення дитини - інваліда серії НОМЕР_2 (а.с.12).

Згідно з довідками Мошанецького старостинського округу №13 Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області від 09 вересня 2022 року неповнолітня ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16,24).

Також встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 з 01 вересня 2021 року навчається на денній платній формі навчання на відділенні бухгалтерського обліку Відокремленого структурного підрозділу «Хотинського фахового коледжу Закладу вищої освіти «Подільський державний університет» за спеціальністю «071 Облік і оподаткування»; термін закінчення навчання - 30 червня 2024 року; загальна вартість освітньої послуги становить 21 000 грн, що підтверджується довідкою учбового закладу від 19 січня 2023 року №24 та договором про надання освітніх послуг (а.с.5,9).

Станом на 20 лютого 2023 року позивачем частково сплачено за навчання доньки у навчальному закладі в розмірі 14 000 грн (а.с.6-8).

30 січня 2023 року позивач направляла цінним листом відповідачу ОСОБА_2 пропозицію щодо покриття половини витрат, пов`язаних із здобуттям їх неповнолітньою донькою професійної освіти в розмірі 10 500 грн (а.с.22).

Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 749/106/17 (провадження № 6-1489цс17) та постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 643/11742/16-ц (провадження № 61-26879св18).

Проте, всупереч зазначеним вимогам закону, позивачка не довела суду, що понесені нею додаткові витрати на утримання доньки були зумовлені особливими обставинами, зокрема необхідністю розвитку певних здібностей дитини.

Отже, позивач не надала суду будь-яких належних та допустимих доказів того, що навчання дитини у Відокремленому структурному підрозділі «Хотинського фахового коледжу Закладу вищої освіти «Подільський державний університет» за спеціальністю «071 Облік і оподаткування» зумовлені необхідністю розвитку певних здібностей дитини, зокрема схильність до математики.

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що особливі обставини, яких стосується стаття 185 СК України, можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що витрати на навчання дитини з метою здобуття професійної освіти не є додатковими витратами у розумінні ст.185 СК України.

Навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 серпня 2020 року (справа № 336/1488/19).

Доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При цьому суд роз`яснює, що сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (ч.1 ст.192 СК України).

Відповідно до частин першої - четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій

Стаття 76 ЦПК України визнає доказами будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18).

Колегія суддів вважає, що належних та допустимих доказів для спростування висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, передбачених статтями 76, 77, 78 ЦПК України, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування рішення відповідно до статті 376 ЦПК України, апеляційна скарга не містить.

На підставі викладеного, відповідно до вимог статті 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 24 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Б. Перепелюк