Справа №478/536/23
пров. №2-о/478/40/2023
З а о ч н е р і ш е н н я
І м е н е м У к р а ї н и
01 червня 2023 року . Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Іщенко Х.В.,
за участі секретаря Луговської А.І.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Казанка цивільну справу за позовом заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
17.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з вказаним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, просив розірвати шлюб між ним (позивачем) та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 19 квітня 2016 року Широківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 36 , мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин 11.11.2019 року і з того часу вони мешкають окремо. Від даного шлюбу дітей не мають . Спільного господарства не ведуть , спільне життя з відповідачем не склалося, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки їх сім`я фактично розпалася і подальше збереження сім`ї є неможливим, однак відповідач не бажає розірвати шлюб у добровільному порядку.
Ухвалою суду від 17.05.2023 року відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено судове засідання.
Позивач у судове засідання не з`явився , про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, однак надав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності .
Відповідач в судове засідання не з`явилася за невідомими суду причинами, про місце, день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, відзиву на позов або зустрічного позову не подала.
Суд, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню.
Сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 2016 року, який зареєстровано Широківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 36 . Спільне життя з відповідачем не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин 11.11.2019 року і з того часу вони мешкають окремо. Від даного шлюбу дітей не мають . Спільного господарства не ведуть , спільне життя з відповідачем не склалося, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки їх сім`я фактично розпалася і подальше збереження сім`ї є неможливим, однак відповідач не бажає розірвати шлюб у добровільному порядку.
Письмові доводи позивача, що видно з тексту позовної заяви, вказують на те, що сторони з 11.11.2019 року мешкають окремо, спільного господарства не ведуть , спільне життя з відповідачем не склалося, тому наполягання позивача на розірванні шлюбу базується на неможливості подальшого збереження сім`ї, оскільки їх сім`я фактично розпалася і подальше збереження сім`ї є неможливим. Відповідач не бажає розірвати шлюб у добровільному порядку.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.
Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач відзиву на позов заперечень до суду не надає, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Відповідно до ст.113 СК України , особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
При ухваленні рішення суд бере до уваги те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 2016 року, який зареєстровано у Широківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 36 . Спільне життя з відповідачем не склалося, що призвело до припинення шлюбних відносин 11.11.2019 року і з того часу вони мешкають окремо. Від даного шлюбу дітей не мають . Спільного господарства не ведуть , спільне життя з відповідачем не склалося, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки їх сім`я фактично розпалася і подальше збереження сім`ї є неможливим. Тому позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки їх сім`я фактично розпалася і подальше збереження сім`ї є неможливим. Відповідач не бажає розірвати шлюб у добровільному порядку.
При цьому, звернення позивача до суду з цим позовом суд розцінює як відсутність його вільної згоди на перебування у шлюбі, що з урахуванням принципу його добровільності, закріпленого в ст. 24 СК України є суттєвою обставиною для вирішення судом даної справи.
Сукупність досліджених судом доказів, їх оцінка свідчать проте, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.
При таких обставинах шлюб між сторонами слід розірвати, задовольнивши позов позивача.
Прізвище дружини після розірвання шлюбу, - залишити ОСОБА_3 .
Звертаючись до суду із даним позовом позивач, посилаючись на скрутне матеріальне становище, просив звільнити його від сплати судового збору .
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в доход держави.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 200, 256, 264, 268, 280, 282 ЦПК України ст. ст. 110, 112 СК України,суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 квітня 2016 року Широківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 36 .
Прізвище дружини після розірвання шлюбу, - залишити ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складання.

Повний текст рішення виготовлений 01.06.2023 року.

Суддя : Х.В.Іщенко