Справа № 159/4406/21
Провадження № 2/159/91/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом підприємства теплових мереж «Ковельтепло» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

підприємство теплових мереж «Ковельтепло» (далі ПТМ «Ковельтепло», Підприємство) звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані комунальні послуги у сумі 20 336 грн 86 коп. за період із жовтня 2019 року по квітень 2021 року включно.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Підприємство надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води квартири АДРЕСА_1 , власником якої є відповідач. Покликаючись на статті 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», частину першу пункту 30 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила), затверджених постановою КМ України № 630 від 21.07.2005, статтю 526 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України), зазначає, що нарахування за послуги з централізованого опалення квартири відповідача провадилось за показами теплового лічильника, встановленого у житловому будинку по АДРЕСА_2 в опалювальний період - з вартості 1 Гкал пропорційно опалювальній площі приміщення 58, 0 кв. м. (п. 12 Правил).

Свої зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг відповідач належно не виконувала, а тому станом на 01.07.2021 виникла заборгованість перед підприємством за період з жовтня 2019 року по квітень 2021 року включно у сумі 20 336,86 грн.

У березні 2021 року ПТМ «Ковельтепло» звернулось до Ковельського міськрайонного суду Волинської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості (за період з жовтня 2019 по січень 2021 року) в сумі 14 700,40 грн., за результатом розгляду якої 22.04.2021 судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПТМ «Ковельтепло» заявленої заборгованості та судових витрат в сумі 227,00 грн; 26.05.2021 ухвалою суду судовий наказ за заявою ОСОБА_2 скасовано.

З врахуванням наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ПТМ «Ковельтепло» заборгованість по оплаті за надані комунальні послуги в сумі 20 336,86 грн та судові витрати в справі в сумі 2 270,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача ПТМ «Ковельтепло» Ткачук А.А. позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічні доводам позовної заяви; просила позов задовольнити у повному обсязі.

1.2. Відповідач 27.10.2021 подала суду відзив на позовну заяву, згідно з яким заявлені вимоги не визнала. Заперечення мотивувала наданням ПТМ «Ковельтепло» неякісних послуг з централізованого опалення (в тому числі у спірний період), невідповідністю вартості послуг за опалення дійсним витратам.

Якість послуг позивача відповідача не влаштовує через надто низьку температуру приладів опалення і температуру повітря у належній їй квартирі, що знаходиться на п`ятому (останньому) поверсі, протягом багатьох опалювальних сезонів у порівнянні з квартирами на першомучетвертому поверхах. Її звернення до позивача з вимогою надання послуг належної якості, припинення неналежного постачання тепла залишились без реагування. Відповідач самостійно встановила, що причиною неякісного опалення у квартирі є свідомо занижений відповідачем потік теплоносія через внутрішньобудинкову мережу централізованого опалення за допомогою запірної арматури, розташованої в котельні або тепловому пункті будинку, що законодавчо заборонено. Вважає, що позивач свідомо зменшував подачу тепла до її квартири шляхом протиправного сповільнення потоку теплоносія, достеменно знав про це і не відмовився від такого регулювання, а тому вона на підставі частини третьої статті 538 ЦК України має право не оплачувати надані їй послуги неналежної якості.

Крім того, вартість послуг опалення, первинним енергоносієм для якого позивач використовує значно дешевші порівняно з газом дрова за ціною газу, на думку відповідача є завищеною. Відповідач вважає, що позивач шляхом обману визначає вартість наданих послуг, оскільки в тариф на централізоване опалення закладено вартість природного газу як первинного теплоносія (палива), а котельня, що обслуговує будинок АДРЕСА_2 , декілька опалювальних сезонів (у тому числі у спірний період) працює виключно на дровах.

У судовому засіданні відповідач позову не визнала у повному обсязі та надала суду пояснення, аналогічні доводам відзиву на позовну заяву. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

1.3. У відповіді на відзив представник позивача додатково вказала, що договір № 1-3636 від 01.07.2015 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладений між позивачем та відповідачем, є чинним, в установленому порядку не розривався, недійсним не визнавався. Вказала на безпідставними та не підтвердження належними та допустимими доказами доводів відповідача про неналежну якість послуг, а саме відсутність Актів-претензій та інших документів щодо надання неякісних послуг.

Зауважила, що в житловому будинку АДРЕСА_2 встановлено лічильник теплової енергії, а тому її споживання відбувається по фактичному її споживанню. Нарахування за послуги з централізованого опалення квартири відповідачці проводились на підставі показів теплового лічильника, встановленого на будинку, в опалювальний період, виходячи з вартості 1 Гкал пропорційно опалювальній площі приміщення 58 кв.м. Зазначила, що тарифи по оплаті послуг розраховані з визначенням економічно обґрунтованих значень усіх показників господарської діяльності з врахуванням розподілу витрат за окремими видами ліцензійної діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії. Одиницею калькулювання собівартості виробництва, транспортування, постачання теплової енергії є 1 Гкал теплової енергії. З грудня 2018 року і по даний час для населення застосовуються кориговані тарифи на послугу з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затверджені рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 15.11.2018 р. № 389 «Про встановлення шляхом коригування тарифів на теплову енергію та на послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води для потреб населення та релігійних організацій», а саме: 1 868,34 грн./Гкал з ПДВ та 101,36 грн./м3. Вказане рішення є чинним. Зауважує також, що спори щодо формування тарифів, а також порядок розгляду органами місцевого самоврядування розрахунків тарифів та теплову енергію її виробництво, транспортування та постачання, комунальні послуги вирішуються в судовому порядку.

Також вважала безпідставними доводи відповідача щодо незаконного регулюванням потоку теплоносія (сповільнення теплоносія з допомогою запірної арматури, розташованої в тепловому пункті будинку); вказала, що регулювання теплоносія на житлові будинки провадиться відповідно до затвердженого на підприємстві температурного графіка подачі теплоносія, який залежить від температури зовнішнього повітря.

У судовому засіданні представник позивача додатково вказала, що для виробництва теплової енергії на опалення на котельні по АДРЕСА_3 використовувались такі види палива: 2019 рік газ, дрова; 2020 рік дрова; 2021 рік газ, дрова. Виконавчим комітетом Ковельської міської ради було прийнято рішення від 15.11.2018р. № 389, яке є регуляторним актом, прийняте у відповідності з вимогами законодавства. З метою отримання пропозицій та зауважень було опубліковано повідомлення 02.11.2018 року на сайті підприємства та органу місцевого самоврядування, а 08.11.2018р. на сторінках газети «Вісті Ковельщини» про намір здійснити коригування діючих тарифів для потреб населення. Однак від відповідача зауважень та пропозицій щодо даних тарифів на теплову енергію не надходило.

1.4. У письмових запереченнях на відповідь на відзив відповідач ОСОБА_2 повторно зазначила про безпідставність заявлених позовних вимог та необґрунтованість тарифів, на підставі яких здійснено нарахування комунальних послуг. Вказала на наявність причинно-наслідкового зв`язку між законодавчо забороненим регулюванням (сповільненням) потоку теплоносія через внутрішньо будинкову мережу централізованого опалення та істотним погіршенням якості опалення її квартири в спірний період, розташованої на п`ятому (останньому) поверсі. Вважає, що надала достатньо доказів на підтвердження застосування позивачем обману при визначенні вартості послуг в спірний період, що полягає у неправильному розрахунку тарифів на централізоване опалення закладенні вартості природного газу як первинного енергоносія (паливної складової) при фактичному використанні набагато дешевших дров.

2. Рух справи в суді.

Позовна заява надійшла до суду 04.08.2021.

Після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою судді від 13.09.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін (на підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України); відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подачі відзиву на позов.

29.09.2021 від відповідача ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява до ПТМ «Ковельтепло» в порядку захисту прав споживачів.

Ухвалою суду від 29.09.2021 у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ПТМ «Ковельтепло» про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити дії до спільного розгляду із первісним позовом відмовлено.

Ухвалою суду від 16.06.2022 провадження в даній справі за клопотанням відповідача зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №159/2274/22 за позовом ОСОБА_2 до Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» про захист прав споживачів.

Ухвалою від 04.01.2023 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 19.04.2023 провадження в даній справі за клопотанням відповідача повторно зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №159/2274/22 за позовом ОСОБА_2 до Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» про захист прав споживачів, яке оскаржено в апеляційному порядку позивачем у справі ОСОБА_2 .

У зв`язку з набранням рішенням у справі №159/2274/22 законної сили, ухвалою від 11.05.2023 провадження у справі поновлено.

3. Фактичні обставини справи.

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 240907145 від 19.01.2021.

Відповідач ОСОБА_2 за даними міграційної служби зареєстрована за цією адресою з 13.11.2010.

ПТМ «Ковельтепло» надає послуги з централізованого опалення будинку АДРЕСА_2 , з яким ОСОБА_2 01.01.2015 укладено договір №1-3636 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

За умовами пункту 1.1. цього договору теплопостачальна організація зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно з пунктом 4.1. договору споживач має право, зокрема, у разі зниження якості наданих послуг з вини теплопостачальної організації, на проведення перерахунку розміру плати за умови зниження температури в житловому приміщенні.

Як вбачається з розрахункового листа по абоненту ОСОБА_2 , який проживає по АДРЕСА_4 (особовий рахунок НОМЕР_1 ), станом на 01.07.2021 заборгованість відповідача перед ПТМ «Ковельтепло» за період з жовтня 2019 року по квітень 2021 року включно складає 20 336,86 грн.

ОСОБА_2 зверталася до ПТМ «Ковельтепло» із запитами про надання інформації в порядку захисту прав споживача щодо регулювання загального потоку теплоносія в багатоквартирних будинках з допомогою запірної арматури та за яким принципом (алгоритмом) здійснюється регулювання загального потоку теплоносія в будинку АДРЕСА_2 з допомогою засувок.

Згідно з відповіддю ПТМ «Ковельтепло» № 65 від 21.01.2021 року на вищевказаний запит, регулювання теплоносія на житлові будинки проводиться відповідно до затвердженого на підприємстві температурного графіка подачі теплоносія, який залежить від температури зовнішнього повітря. Регулювання проводиться запірною арматурою, яка знаходиться в будинкових вводах теплових пунктів відповідно до затвердженого графіку.

Як вбачається з відповіді ПТМ «Ковельтепло» № 163 від 10.02.2021 року на запит позивача щодо надання детального розрахунку діючого тарифу на централізоване опалення та собівартості виробництва одиниці теплової енергії, повноваження щодо встановлення тарифів для ПТМ «Ковельтепло» належить органу місцевого самоврядування та вказані тарифи були затверджені рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 19.09.2017 року № 318. З грудня 2018 року до населення застосовуються кориговані тарифи на послугу з централізованого опалення, затверджені рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 15.11.2018 року № 389, а саме 1868, 34 грн/Гкал та 101,36 грн./м3 з ПДВ.

В матеріалах справи містяться додатки до рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради № 389 від 15.11.2018 року, в яких визначена структура тарифу на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання ПТМ «Ковельтепло», а також структура тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню ПТМ «Ковельтепло».

Згідно з відповіддю ПТМ «Ковельтепло» № 332 від 11.03.2021 року на повторний запит на інформацію ОСОБА_2 тарифи ПТМ «Ковельтепло» розраховуються в цілому по підприємству, а не по кожній котельні.

4. Норми права, які застосував суд; висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом частини четвертої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 67 Житлового кодексу України (далі ЖК України), плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до змісту статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд, зокрема, здавати в оренду, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово - комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Хоча у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово - комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово - комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово - комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживач зобов`язаний оплатити житлово - комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Також відповідно до статей 150, 156 ЖК України, пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», частини першої статті пункту 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати надані комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» до житлово - комунальних (комунальних) послуг належать централізоване постачання гарячої води та централізоване опалення.

Відповідно до частини третьої статті 20 цього Закону, споживач зобов`язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із статтею 10 Закону ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

До укладення договорів про надання комунальних послуг за обраною рішенням співвласників багатоквартирного будинку моделлю, як це визначено статтями 6, 14 Закону в редакції від 09.11.2017 №2189-VІІІ, пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, порядок обліку та оплати послуг з централізованого опалення визначається Законом України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, зокрема за відсутності квартирного засобу обліку теплової енергії, нарахування комунальних послуг здійснюються на підставі п.12 Правил за показниками теплового лічильника, встановленого в житловому будинку, виходячи із затверджених органом місцевого самоврядування вартості 1 Гкал, пропорційно опалювальній площі квартири.

Відповідно до пункту 18 Правил плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо договором не встановлено інший строк. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що відповідач є власником квартири, тому зобов`язана сплачувати послуги з теплопостачання.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечила факту надання позивачем їй за адресою: АДРЕСА_4 , житлово - комунальних послуг у спірному періоді.

Не заперечуючи факту надання позивачем ПТМ «Ковельтепло» відповідачу (у її квартиру) житлово - комунальних послуг з централізованого постачання гарячої води та централізованого опалення у спірному періоді, відповідач ОСОБА_2 , разом з тим зазначає, що якість таких послуг позивача її не влаштовує.

Так, основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, Правилами користування тепловою енергією, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до статті 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

У частині другій-третій статті 21 Закону № 1875-IV визначено, що виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період.

Відповідно до загальних положень вищезазначених Правил, температурний графік теплової мережі - розрахункові значення температури теплоносія, які залежать від кліматичних умов (стосовно розрахункової зовнішньої температури повітря для системи опалення), після джерела теплопостачання на вході в теплову мережу споживачів теплової енергії і після його повернення від споживачів.

Пунктом 36 вказаних Правил визначено обов`язок теплопостачальної організації забезпечити безперервне постачання теплової енергії (за винятком нормативно встановлених перерв).

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (з подальшими змінами), централізоване опалення - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Послуги з централізованого опалення повинні відповідати нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем будинку) заходів для утеплення місць загального користування будинку (пункт 6 Правил № 630).

Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку (пункт 20 Правил № 630).

У разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирному будинку засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. м (куб. м) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим (пункт 21 Правил).

Механізм розрахунку плати за послугу з централізованого опалення, який визначено пунктами 40-45 Правил № 630, передбачає врахування фактичної температури зовнішнього повітря та фактичної кількості діб надання послуги з централізованого опалення у відповідному місяці, що є розрахунковим.

Керуючись наведеним, суд дійшов висновку, що під час розгляду справи позивачем доведено, що послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води квартири АДРЕСА_1 , власником якої є відповідач, надано; вартість наданих послуг позивачем розрахована на підставі рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради від 15.11.2018 № 389 «Про встановлення шляхом коригування тарифів на теплову енергію та на послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води для потреб населення та релігійних організацій» із урахуванням вимог ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування тепловою енергією, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України).

На переконання суду матеріалами справи підтверджено, що регулювання температури теплоносія проводилося працівниками підприємства з урахуванням температурного графіка теплової мережі, який залежить від кліматичних умов, а позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ПТМ «Ковельтепло» здійснює регулювання (сповільнення) потоку теплоносія через внутрішньобудинкову мережу централізованого опалення будинку, в якому вона проживає.

Керуючись наведеним, також враховуючи встановлені обставини судовим рішенням від 10.08.2022 (яке набрало законної сили 08.05.2023) у справі № 159/2274/22 за позовом ОСОБА_2 до Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» про захист прав споживача щодо недоведеності порушення прав позивача як споживача послуг централізованого опалення і постачання гарячої води у частині здійснення відповідачем регулювання (сповільнення) потоку теплоносія через внутрішньобудинкову мережу централізованого опалення будинку, суд знайшов недоцільним допитувати свідків ОСОБА_3 (головного інженера ПТМ «Ковельтепло»), ОСОБА_4 (майстра ПТМ «Ковельтепло»), оскільки вказані обставини не можуть бути підтверджені або спростовані показаннями свідків.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 39 Правил користування тепловою енергією у разі ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості виконавець проводить перерахунок вартості послуги в установленому законодавством порядку та сплачує споживачу неустойку (штраф, пеню) у порядку та розмірі, визначених законом або договором.

Пунктом 42 Правил визначено, що споживач має право складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання послуги, зміною її споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновлювальних робіт.

Згідно із пунктами 54, 55 даних Правил у разі ненадання послуги, надання її не в повному обсязі, несвоєчасно або надання послуги неналежної якості споживач має право викликати виконавця або його представника для проведення перевірки кількості та/або якості наданої послуги.

Оформлення претензій споживачів здійснюється в порядку, передбаченому статтею 27 Закону України Про житлово-комунальні послуги.

Оформлення претензій споживачів у багатоквартирному будинку здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених статтею 28 Закону.

За результатами перевірки якості надання послуги складається акт-претензія відповідно до Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1145.

Разом з тим, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які би вказували на те, що температура повітря у належній їй квартирі упродовж спірного періоду була нижче нормативної температури повітря в житлових приміщеннях внаслідок протиправних дій теплопостачальної організації, спрямованих на порушення її прав як споживача отриманих послуг з теплопостачання.

Отже, ОСОБА_2 не довела належними та допустимими доказами порушення своїх прав та інтересів з боку відповідача щодо неякісного надання послуг з опалення жилого приміщення.

Суд звертає увагу, що частинами першою, другою статті 32 Закону № 1875-IV передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Частиною першою статті 7 даного Закону визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, в тому числі, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 2 пункту «а» частини першої статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги.

Отже, оскільки повноваження щодо встановлення та затвердження тарифів на послугу з централізованого теплопостачання для ПТМ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » належить органу місцевого самоврядування та Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, а не безпосередньо позивачу, доводи ОСОБА_2 щодо необґрунтованості тарифів, на підставі яких здійснено нарахування комунальних послуг, є безпідставними.

Отже, судом встановлено, що у період із жовтня 2019 року по квітень 2021 року відповідач, як власник нерухомого майна, отримувала послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води; тарифи на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води затверджені рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради № 389 від 15.11.2018 «Про встановлення шляхом коригування тарифів на теплову енергію та на послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води для потреб населення та релігійних організацій».

На підтвердження розміру заборгованості позивач надав розрахунковий лист, у якому відображені період нарахування, сума нарахувань, перерахунку, оплати. Даний розрахунок є належним доказом існування станом на 01.07.2021 за період жовтня 2019 року по квітень 2021 року заборгованості в розмірі 20 336,86 грн.

Нарахування боргу позивачем проведено за затвердженими тарифами з урахуванням площі квартири та кількості мешканців.

Відповідно до вимог статті 162 ЖК України, власник житла повинен оплачувати житлово - комунальні послуги.

Позивач подав суду докази, що підтверджують існування між сторонами зобов`язальних договірних правовідносин по наданню відповідачу зазначених позивачем послуг, та докази несплати відповідачами за отримані послуги у спірному періоді.

Відповідач належними та допустимими доказами не спростував правильність розрахунку боргу та не надала докази надання позивачем неякісних послуг, тому позов підлягає до задоволення шляхом стягнення заборгованості.

Період заборгованості відповідачем ОСОБА_2 не оспорюється.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі.

5. Щодо судових витрат.

У частині першій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позов задоволено повністю, тому з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача судові витрати у справі у загальній сумі 2 270 грн., які складаються з судового збору в сумі 2043 грн., сплаченого позивачем при зверненні до суду з даним позовом, та 227 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з заявою про видачу судового наказу, який був скасований на підставі ухвали судді від 26.05.2021 за заявою ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 4, 12-13, 76-81, 141, 257, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за комунальні послуги задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» заборгованість по оплаті за комунальні послуги у сумі 20 336 грн 86 коп. (двадцять тисяч триста тридцять шість грн 86 коп.) за період з жовтня 2019 року по квітень 2021 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Підприємства теплових мереж «Ковельтепло» витрати по сплаті судового збору у сумі 2 270 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Повне найменування сторін:

позивач Підприємство теплових мереж «Ковельтепло», Волинська область, місто Ковель, вулиця Володимирська, 97-А, ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_4 .

Повний текст судового рішення складено 21.06.2023.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА