Дата документу 04.04.2023 Справа № 323/2699/21
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 323/2699/21

Провадження №22-ц/807/726/23

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Рикун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СГМП АРГО» в особі представника - адвоката Пахоменка Андрія Вікторовича на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2022 року, повний текст якого складено 23 грудня 2022 року, в складі судді Карабак Л.Г., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СГМП АРГО» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «СГМП АРГО» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 .

В порядку спадкування до нього перейшло право власності на земельну ділянку площею 7,6684 га, кадастровий номер :09:002:0062, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новотроїцької сільської ради Оріхівського району Запорізької області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.07.2021 року.

22.05.2009 року між ОСОБА_2 та ТОВ «СГМП АГРО» в особі директора Хижняк Миколи Григоровича укладено договір оренди землі, зареєстрований 18.05.2010 року в Оріхівському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №35.

Додатковою угодою від 2017 року, укладеною між цими сторонами, продовжено строк дії договору оренди до 31.12.2030 року.

Відповідно до п. 40 спірного договору, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої сторони, а також реорганізація юридичної особи є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Тобто, для подальшого використання відповідачем належної йому земельної ділянки правові підстави відсутні.

03.08.2021 року позивач направив ТОВ «СГМП АГРО» заяву про перехід права власності на об`єкт оренди та розірвання договору оренди земельної ділянки, однак відповідач ухиляється від повернення йому спірної земельної ділянки.

Позивач не бажає продовжувати дію договору оренди землі.

Ураховуючи викладене, просить суд розірвати Договір оренди земельної ділянки загальною площею 7,6684 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новотроїцької сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер :09:002:0062, укладений 22.05.2009 року між ТОВ «СГМП АРГО» в особі директора Хижняка Миколи Григоровича та ОСОБА_2 , зареєстрований в Оріхівському РВ Запорізькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 18.05.2010 року за №35.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2022 року позов задоволено.

Розірвано Договір оренди земельної ділянки загальною площею 7, 6684 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новотроїцької сільської ради Оріхівського району Запорізької області, кадастровий номер :09:002:0062, укладений 22.05.2009 року між ТОВ «СГМП АРГО» в особі директора Хижняка Миколи Григоровича та ОСОБА_2 , зареєстрований в Оріхівському РВ Запорізькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» 18.05.2010 року за №35.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ТОВ «СГМП АРГО» в особі представника - адвоката Пахоменка А.В. подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до ч.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що в п. 40 спірного договору оренди землі, сторони погодили можливість розірвання договору у разі переходу права власності на земельну ділянку, що є предметом оренди, в тому числі внаслідок спадкування. Зміст Договору оренди землі від 22 травня 2009 року сторони визначили на основі Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року № 220. З метою визначення умов п. 40 спірного договору сторони повинні були визначити один з запропонованих варіантів (є/не є) шляхом відповідного позначення у тексті цього пункту договору. З тексту спірного договору вбачається, що у п. 40 варіант «є» не підкреслений, натомість варіант «не є» містить нечітке підкреслювання біля дужки.

Позивач не скористався правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права ( ст. 376 ЦПК України).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що сторони у п. 40 спірного Договору оренди землі дійшли згоди про можливість розірвання договору в разі переходу права власності на земельну ділянку до іншої особи ( у тому числі в порядку спадкування), яка є предметом оренди.

Колегія суддів не може погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 22.05.2009 року між ОСОБА_2 (Орендодавець) та ТОВ «СГМП АГРО» (Орендар) в особі директора Хижняк Миколи Григоровича укладено Договір оренди землі, зареєстрований 18.05.2010 року в Оріхівському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №35 (а.с.9-12).

Згідно з п. 1, 2 вказаного договору ТОВ «СГМП АГРО» передана в оренду земельна ділянка загальною площею 7,6680 га, у тому числі рілля 7,6680 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новотроїцької сільської ради Оріхівського району Запорізької області.

Згідно з кадастровим планом земельної ділянки ОСОБА_2 , яка передається в оренду ТОВ «СГМП АГРО», кадастровий номер земельної ділянки :09:002:0062 (а.с. 10-зворот).

В 2017 році між ОСОБА_2 та ТОВ «СГМП АГРО» в особі директора Хижняк Миколи Григоровича укладено Додаткову угоду до Договору оренди землі, якою внесені зміни у пункти 8, 9, 10, 11, 13, 14, всі інші умови вищевказаного договору, в які не внесені зміни, зберігають чинність. Пункт 8 Договору оренди землі викладено в новій редакції, а саме договір укладено до 31.12.2030 року (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.07.2021 року, посвідченим 22.07.2021 року приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Студенцовим О.В., зареєстроване в реєстрі №225, позивач ОСОБА_1 отримав у спадщину земельну ділянку, розташовану на території Новотроїцької сільської ради Оріхівського району Запорізької області, площею 7,6680 га, кадастровий номер :09:002:0062 (а.с. 7).

Право власності ОСОБА_1 на успадковану земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформаційною довідкою №274781820 від 14.09.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.37-38).

ОСОБА_1 звертався до ТОВ «СГМП АГРО» з заявою від 03.08.2021 року про розірвання договору оренди землі, яка обґрунтована переходом права власності на земельну ділянку та небажанням продовжувати дію договору у зв`язку з наміром використовувати земельну ділянку для власних потреб (а.с. 14-15).

Листом № 50 від 10.09.2021р. ТОВ «СГМП АРГО» у розірванні договору оренди землі позивачу було відмовлено (а.с. 16).

У статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Згідно із статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно зі статтею 31 Закону України «Про оренду землі» ( в редакції, чинній на час реєстрації договору оренди землі ) договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі ( ч.4 ст.32 Закону України «Про оренду землі»).

З матеріалів справи вбачається, що при укладенні Договору оренди землі від 22.05.2009 року сторонами застосовано Типовий договір оренди землі, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року № 220.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 № 220 затверджено Типову форму договору оренди землі, умовами якої передбачено, що питання які згідно Закону України «Про оренду землі» мають альтернативний характер визначаються умовами договору оренди землі і здійснюються шляхом закреслення непотрібного у примірнику типової форми договору, підписаної сторонами.

Згідно Типового договору оренди землі редакція пункту 40 є такою: «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку (орендовані земельні ділянки) до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є (не є) (непотрібне закреслити) підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку (орендовані земельні ділянки) у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить (не переходить) (непотрібне закреслити) до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку (ці земельні ділянки) разом з орендарем».

В матеріалах справи міститься примірник Договору оренди землі від 22.05.2009 року, наданий позивачем (а.с. 9-13), а також наданий відділом №2 Управління Надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (а.с. 62-66).

Судом першої інстанції був оглянутий оригінал Договору оренди землі від 22.05.2009 року, наданий відповідачем (а.с 56).

Судом встановлено, що примірник договору, наданий відділом №2 Управління Надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, містить редакцію пункту 40 договору як: «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є (не є) підставою для зміни умов або розірвання договору».

Пункт 40 Договору оренди не містить закреслення непотрібного або підкреслення потрібного варіанту, тобто, цей пункт договору має альтернативний характер.

Апеляційний судом оглянуто примірники оригіналів Договору оренди землі від 22.05.209 року, які знаходяться у позивача та у відповідача та зі змісту яких вбачається, що п. 40 Договору не містить закреслення непотрібного або підкреслення потрібного варіанту, тобто не містить узгодженої сторонами відповідної підстави до розірвання чи нерозірвання договору,

Отже, в Договорі оренди землі від 22.05.2009 року питання про розірвання договору у зв`язку із зміною власника земельної ділянки не врегульовано.

Враховуючи вищевикладене, посилання позивача ОСОБА_1 на те, що укладеним договором, а саме у п. 40, узгоджено, що договір може бути розірвано у разі переходу права власності до іншої особи, не підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Оскільки п. 40 Договору оренди землі від 22.05.2009 року має альтернативний характер, та не містить узгодженої сторонами відповідної підстави до розірвання чи нерозірвання договору, тому у вказаних правовідносинах застосуванню підлягає ч.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування) не є підставою для припинення договору.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 29 липня 2021 року в справі № 701/371/20.

Оскільки сторони Договору оренди землі від 22.05.2009 року не погодили таку підставу для розірвання договору як перехід права власності на орендовану земельну ділянку, а ч.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» визначено, що вказана обставина не є підставою для розірвання договору, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши повно та всебічно наявні в матеріалах справи докази та обставини справи, приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору неправильно застосував норми матеріального права, неповно дослідив обставини справи, у зв`язку з чим помилково дійшов висновку про наявність підстав для розірвання Договору оренди землі від 22.05.2009 року.

З мотивів, викладених у мотивувальній частині постанови, колегія суддів, приходить до висновку, що оскаржуване рішення на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, то відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір, сплачений за подання позовної заяви покладається на позивача ОСОБА_1 .

Ураховуючи, що апеляційну скаргу задоволено, тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ТОВ «СГМП АРГО» судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги у розмірі 1362, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СГМП АРГО» в особі представника - адвоката Пахоменка Андрія Вікторовичазадовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 грудня 2022 рокув цій справі скасувати та прийняти постанову наступного змісту:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СГМП АРГО» про розірвання договору оренди земельної ділянки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СГМП АРГО» судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, у розмірі 1362, 00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 квітня 2023 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова