Справа №557/182/23
Провадження №2-з/557/6/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року смт. Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області у складі судді Пацка Д.В., за участю секретаря судового засідання Довгалець Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (заяви) у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами по справі № 557/182/23 за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Гощанська селищна рада, про встановлення факту спільного проживання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову (заяви).

26.06.2023 заява про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі.

26.06.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням, у якому просить вжити заходів забезпечення шляхом накладенням арешту на квартири, житловий будинок та інше майно після смерті ОСОБА_3 , та заборони особам, наділеними функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо названих об`єктів нерухомого майна до набрання законної сили рішенням суду.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що в провадженні Гощанського районного суду знаходиться цивільна справа за її заявою про перегляд рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 25.05.2023 у справі за № 557/182/23 за нововиявленими обставинами.

Ухвалення судом даного рішення безпосередньо стосується її прав та інтересів, оскільки вона більше п`яти років проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 та претендує на спадщину після його смерті як спадкоємець четвертої черги відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України.

Дана обставина підтверджується рішенням Гощанського районного суду Рівненської області у справі № 557/1589/22 від 10.04.2023. Даним рішенням, яке набрало законної сили 15.05.2021, заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Гощанська селищна рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу задоволено повністю. Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, у період з 01 липня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вказує заявниця, ОСОБА_2 в порушення вимог ЦПК України, зловживаючи своїми процесуальними правами, не залучив її до участі у справі як заінтересовану особу, не повідомив суд про обставину проживання однією сім`єю її і ОСОБА_3 .

Заявник вважає, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Заявник вважає, що справа мала розглядатися за правилами позовного провадження і вона мала бути залучена як відповідач по даній справі.

Заявник зазначає, що їй стало достовірно відомо, що ОСОБА_2 вже подав заяву про прийняття та оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса в м. Київ. Вона також подала заяву про прийняття та оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 до того самого нотаріуса в м. Київ. Заявник вважає, що такі дії ОСОБА_2 є несумлінними, оскільки направлені на відчуження спірного майна, наслідком чого може стати утруднення або взагалі унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову (заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами).

Тому, посилаючись на ст.ст. 149-150 ЦПК України, заявник просить суд вжити заходи забезпечення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами (позову) шляхом накладенням арешту на квартири, житловий будинок з надвірними будівлями та інше майно, заборонити особам, наділеними функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо даного майна до набрання законної сили рішенням суду. Заборонити іншим особам (нотаріусам, державним реєстраторам, працівникам банку тощо) вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно чи кошти з банківських рахунків ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 чи іншим особам за його дорученням, та іншим особам чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом заяви за відсутності учасників справи.

Дослідивши заяву та долучені до неї матеріали, суддя приходить наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі й задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Умовою застосування забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору (п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, що визначено ч. 3 ст. 150 ЦПК України.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 509/2765/19 викладено правову позицію згідно з якою метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріальноправових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Разом з цим, закон вказує, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України.).

У своїй постанові від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартість майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуваться лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову визначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з 3 урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суддею враховується практика Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі «Шмалько проти України», № 60750/00, від 20 липня 2004 року право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Зі змісту заяви про забезпечення позову та доданих до неї матеріалів суддею встановлено, що між сторонами дійсно виникли спірні правовідносини з приводу спадкового майна.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для 4 Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. З наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову по даній справі та заявлений позивачем захід забезпечення позову є взаємопов`язаним з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Як убачається зі викладених у заяві обставин, якими ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги, в провадженні Гощанського районного суду знаходиться цивільна справа за її заявою про перегляд рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 25.05.2023 у справі за № 557/182/23 за нововиявленими обставинами. Ухвалення судом даного рішення безпосередньо стосується її прав та інтересів, оскільки вона більше п`яти років проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 та претендує на спадщину після його смерті як спадкоємець четвертої черги відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України.

Дана обставина підтверджується рішенням Гощанського районного суду Рівненської області у справі № 557/1589/22 від 10.04.2023. Даним рішенням, яке набрало законної сили 15.05.2021, заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Гощанська селищна рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу задоволено повністю. Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, у період з 01 липня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані обставини будуть встановлені або спростовані судом за результатами розгляду справи.

При вирішенні питання про забезпечення позову суддя враховує те, що оскільки у сторін існує спір про право з приводу спадкового майна, тому припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті заявлених вимог, є достатньо обґрунтованим.

Зважаючи на предмет поданої заяви, суд приходить висновку, що застосування заходів забезпечення позову (заяви) шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нього є співмірним заявленим вимогам та саме тими заходами, які унеможливлять ускладнення чи невиконання рішення суду, у разі задоволення або часткового задоволення позову, та забезпечать можливість ефективного захисту прав та інтересів, за захистом яких вона звернулася до суду, у разі визнання судом прав та інтересів дійсно порушеними.

Крім того, застосування означених вище заходів забезпечення, на переконання суду, не призведе до невиправданого обмеження прав інших осіб щодо володіння та користування зазначеним майном, а лише тимчасово унеможливить розпорядження ним. Наявність арешту не перешкоджатиме користуватись ним.

Застосовуючи вказані заходи забезпечення позову, судом враховується те, що законодавством збалансовані права як особи, яка ініціює питання про забезпечення позову, так і особи, щодо якої такі заходи застосовані (ст. 159 ЦПК України) та те, що арешт майна зводиться лише до тимчасового обмеження прав власника щодо розпорядження майном до вирішення спору по суті та згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України, може бути скасований судом з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Підстав для застосування заходів зустрічного забезпечення, передбачених ст. 154 ЦПК України, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (заяви) - задовольнити.

Накласти арешт на:

- Квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- Квартиру АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- Квартиру АДРЕСА_4 ;

- Житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12;

- Земельну ділянку площею 0,1148 га, кадастровий номер :01;001;0039, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 088629, яка розташована за адресою: смт. Гоща, Рівненський район, Рівненська область,

Заборони особам, наділеними функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо:

- Квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- Квартири АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- Квартири АДРЕСА_4 ;

- Житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12;

- Земельної ділянки площею 0,1148 га, кадастровий номер :01;001;0039, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 088629, яка розташована за адресою: смт. Гоща, Рівненський район, Рівненська область.

Відповідно до п.п. 2, 4 ч.1 ст. 150 ЦПК України, заборонити іншим особам (нотаріусам, державним реєстраторам, іншим особам, наділеними функціями державних реєстраторів, працівникам банку тощо) вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно чи кошти з банківських рахунків (комірок) ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 чи іншим особам за його дорученням, та іншим особам чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження та відкриття виконавчого провадження.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт громадянина України НОМЕР_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Боржник: Гощанська селищна рада Рівненської області, 35400, Рівненська область, Рівненський район, смт Гоща, вул. Незалежності, 72, .

Копію ухвали направити:

1. У відділ Центру надання адміністративних послуг Гощанської селищної ради (35400, смт Гоща, вул. Східна, 6 А, Рівненський район, Рівненська область);

2. в Центр надання адміністративних послуг у місті Рівному (33028, м. Рівне, майдан Просвіти, 2);

до виконання та сторонам по справі до відома.

Роз`яснити положення ч. 4 ст. 157 ЦПК України, згідно якої особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.В. Пацко