ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача : Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Триголов В.М.,

секретар: Боштенко В.Ю.

за участю: адвоката Бойка В.М., адвоката Ражева А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Державного науково-виробничого підприємства "Об`єднання Комунар" на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного науково-виробничого підприємства "Об`єднання Комунар" про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного науково-виробничого підприємства «Об`єднання Комунар» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що до 22.09.2020 року він працював на посаді директора філії ДНВП «Об`єднання Комунар» - «Харківський завод електроапаратури».

27.04.2020 року адміністрація підприємства його повідомила про майбутнє вивільнення у зв`язку зі скороченням посади.

В обґрунтування незаконності звільнення посилається на те, що заходи зі скорочення штату підприємства не проводилися, відповідачем не дотримано вимог законодавства щодо обов`язку роботодавця працевлаштувати особу, посада якої скорочується, зокрема йому відповідачем не було запропоновано всі вакантні посади на підприємстві, які позивач міг обіймати з огляду на його кваліфікацію, освіту та досвід роботи, зокрема не було запропоновано посаду директора філії ДНВП «Об`єднання Комунар» - «Богодухівський електромеханічний завод», яка була вакантною з 07.08.2020 р. по 07.09.2020 р.

Просив суд визнати незаконним та скасувати наказ від 22.09.2020 р. №562-к «Про звільнення працівника підприємства», поновити його на роботі на посаді директора філії ДНВП «Об`єднання Комунар» - «Харківський завод електроапаратури» з 23.09.2020 р., стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.09.2020 р. по день ухвалення рішення по справі, вирішити питання про розподіл судових витрат, допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 липня 2021 року з урахуванням ухвали про виправлення описки позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного науково-виробничого підприємства "Об`єднання Комунар" про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Державного науково-виробничого підприємства «Об`єднання Комунар» від 22.09.2020р. № 562-к «Про звільнення працівника підприємства» щодо звільнення ОСОБА_1 ..

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора філії ДНВП «Об`єднання Комунар» - «Харківський завод електроапаратури» з 23.09.2020 року.

Стягнуто з Державного науково-виробничого підприємства «Об`єднання Комунар» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.09.2020 року по 09.06.2021 у сумі 72095,34 грн. з утриманням при їх виплаті передбачених законом податків та обов`язкових платежів;

Стягнуто з Державного науково-виробничого підприємства «Об`єднання Комунар» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1681,60 грн.

Допущено негайне виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора філії ДНВП «Об`єднання Комунар» - «Харківський завод електроапаратури» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах виплат за один місяць.

Представник відповідач подав апеляційну скаргу на вказане рішення місцевого суду, в якій просить рішення скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема вказує на те, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про те, що роботодавець у даному випадку допустив порушення вимог ст.. 49-2 КЗпП України при звільненні позивача, оскільки не взяв до уваги, що посада на яку претендує позивач не була вакантною на момент його звільнення.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Місцевим судом встановлено, що наказом Державного науково-виробничого підприємства «Об`єднання Комунар» № 96-к від 02.02.2010 року ОСОБА_1 прийнято і зараховано на роботу провідним інженером відділу 034.

Наказом Державного науково-виробничого підприємства «Об`єднання Комунар» № 1057-к від 10.09.2012 року ОСОБА_1 переведено на посаду директора філії ДНВП «Об`єднання Комунар» - «Харківський завод електроапаратури».

Позивач з 29.05.2018 по 27.10.2019 перебував у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Наказом № 119-п від 04.11.2019 позивачу надано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до 27.04.2020, наказом №40-п від 28.04.2020 відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною продовжено до 30.11.2020.

Наказом ДНВП «Об`єднання Комунар» №180 від 22.05.2018 р. прийнято рішення про ліквідацію філії ДНВП «Об`єднання Комунар» - «Харківський завод електроапаратури» та створено ліквідаційну комісію.

Наказом ДНВП «Об`єднання Комунар» №188 від 24.05.2018 р. внесено зміни у структуру управління підприємства, зокрема виведено зі структури управління підприємства філію ДНВП «Об`єднання Комунар» - «Харківський завод електроапаратури» та директора вказаної філії (п. 1 наказу) та скорочено посаду директора філії ДНВП «Об`єднання Комунар» - «Харківський завод електроапаратури» (п. 3 наказу).

Позивача 27.04.2020 р. попереджено про скорочення посади та наступне вивільнення. Одночасно з попередженням позивачу було запропоновано посаду інженера з організації та нормування праці цеху 55. Позивач від підпису на персональному попередженні відмовився, про що було складено акт від 27.04.2020 року.

Наказом ДНВП «Об`єднання Комунар» №115-п від 10.09.2020 р. скасовано відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до виповнення їй віку 6-ти років позивача з 10.09.2020 р. за його особистою заявою.

Адміністрація ДНВП «Об`єднання Комунар» 10.09.2020 р. звернулася до Первинної профспілкової організації ДНВП «Об`єднання Комунар» з поданням про надання згоди на звільнення позивача.

14.09.2020 року позивачу адміністрацією ДНВП «Об`єднання Комунар» запропоновано переведення на посаду провідний економіст по плануванню у відділ №7 та економіста по збуту І категорії у відділ №34, про що складено акти від 14.09.2020 р., з якими під підпис ознайомлено позивача.

14.09.2020 року позивач звернувся із заявою до генерального директора ДНВП «Об`єднання Комунар» щодо необхідності виконання ст. 49-2 КЗпП України та просив надати список всіх вакантних посад по ДНВП «Об`єднання Комунар» з дня скорочення посади директора філії по 17.09.2020 р., а також повідомити про посади, які відкриваються аж до дати звільнення.

Згідно постанови засідання профкому Первинної профспілкової організації ДНВП «Об`єднання Комунар», оформленої протоколом №188 від 17.09.2020 р., вирішно надати згоду на звільнення позивача.

Наказом від 22.09.2020 № 562 к Позивача було звільнено з посади директора філії ДНВП «Об`єднання Комунар» - «Харківський завод електроапаратури» у зв`язку зі скороченням штату за ст. 40 п. 1 КЗпП України.

Встановлено, що наказом ДНВП «Об`єднання Комунар» №457-п від 07.08.2020 р. у зв`язку з переведенням на іншу посаду директора філії ДНВП «Об`єднання Комунар» - «Богодухівський електромеханічний завод» ОСОБА_2 покладено виконання обов`язків директора філії ДНВП «Об`єднання Комунар» - «Богодухівський електромеханічний завод» з 10.08.2020 по 31.10.2020 року начальника виробництва філії ДНВП «Об`єднання Комунар» БЕМЗ ОСОБА_3 з виплатою різниці в окладах.

Наказом ДНВП «Об`єднання Комунар» №536-п від 07.09.2020 р. на підставі ч. 1 ст. 32 КЗпП України начальника виробництва філії ДНВП «Об`єднання Комунар» БЕМЗ Водолажського А.Ю. призначено директором філії ДНВП «Об`єднання Комунар» - «Богодухівський електромеханічний завод».

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в період з 10.08.2020 року по 07.09.2020 року на підприємстві була вакантною посада директора філії ДНВП «Об`єднання Комунар» - «Богодухівський електромеханічний завод». При цьому суд зазначив, що покладання виконання обов`язків директора філії на начальника виробництва філії ДНВП «Об`єднання Комунар» БЕМЗ не змінюють статус даної посади, як вакантної. Оскільки вказана посада не була запропонована позивачу, суд дійшов висновку про порушення роботодавцем положень статті 49-2 КЗпП України при звільненні позивача.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Оскільки обов`язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Встановлено, що на час звільнення позивача з роботи у відповідача була наявна вакансія інженера з організації та нормування праці цеху 55, згодом після виходу позивача з відпустки йому також були запропоновані наявні вакантні посади, що відповідають його освіті, кваліфікації та досвіду, а саме: провідний економіст по плануванню у відділ №7 та економіста по збуту І категорії у відділ №34.

Щодо посади директора філії ДНВП «Об`єднання Комунар» - «Богодухівський електромеханічний завод», колегія суддів зазначає наступне.

Правове регулювання відносин, пов`язаних із призначенням працівника виконуючим обов`язки, здійснюється на підставі Кодексу законів про працю України, роз`яснень Держкомітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС «Про порядок оплати тимчасового замісництва» від 29 грудня 1965 року № 30/39 (у редакції від 11 грудня 1986 року), що діє в частині, яка не суперечить КЗпП України та іншим нормативно-правовим актам України.

За абзацом 1 пункту 1 Роз`яснення 1965 року тимчасовим замісництвом вважається виконання службових обов`язків за посадою тимчасово відсутнього працівника, коли це викликано виробничою необхідністю.

Згідно роз`яснень наданих у листі Міністерства соціальної політики України від 21 липня 2011 року № 591/13/84-11 зазначено, що виконання службових обов`язків за більш відповідальною посадою тимчасово відсутнього працівника, коли це пов`язано із розпорядчими функціями, працівником, який працює на тому ж підприємстві, в установі, організації - є тимчасовим замісництвом.

З матеріалів справи вбачається, що наказом № 457-к від 07.08.2020 року на ОСОБА_3 покладено виконання обов`язків директора підприємства філії ДНВП «Об`єднання Комунар» - Богодухівського електромеханічного заводу з 10.08.2020 року по 31.10.2020 року, а згодом (07.09.2020 року) ОСОБА_3 призначено на посаду директора підприємства філії ДНВП «Об`єднання Комунар» - Богодухівського електромеханічного заводу.

Отже, колегія суддів доходить висновку, що як на час попередження про звільнення, так і на час звільнення позивача у відповідачем були запропоновані позивачу всі вакантні посади, які міг би займати позивач з урахуванням його спеціальностей та досвіду.

З огляду на викладене, установивши, що позивач не погодився на зайняття запропонованих йому вакантних посад і у відповідача відсутня була інша вакантна робота, яку позивач міг би виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо, колегія суддів доходить висновку про те, що звільнення позивача відбулося з дотриманням норм трудового законодавства, зокрема положення пункту 1 частини першої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про визнання незаконним наказу про звільнення позивача та поновлення його на роботі, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає що апеляційну скаргу належить задовольнити, а рішення суд першої інстанції скасувати з ухвалення нового рішення про відмову у задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 368, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С ТА Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державного науково-виробничого підприємства "Об`єднання Комунар" задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 липня 2021 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного науково-виробничого підприємства "Об`єднання Комунар" про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: Ю.В. Дряниця

Судді : Л.І. Пилипчук

В.М. Триголов