Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/170/23
Єдиний унікальний №733/483/23
У Х В А Л А

про самовідвід

06 квітня 2023 року м.Ічня

Суддя Ічнянського районного суду Чернігівської області Вовченко А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Ічнянської міської ради та ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай),-

встановив:

05.04.2023 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, судді Вовченку А.В. було скеровано позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Ічнянської міської ради та ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай).

У вказаній справі суддя Вовченко А.В., з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості головуючого у справі до відкриття провадження по даній справі, вважає за необхідне заявити самовідвід виходячи з наступного.

Так, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною 1 статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статях 36, 37, 38 даного Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Відповідно до статті 39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Порядок розгляду питання про самовідвід регламентований положеннями частинами 1 та 2 статті 40 ЦПК України, якими визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє самовідвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до частини першої статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Положення, які випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, вказують на те, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

За практикою Європейського суду з прав людини, яку суд застосовує як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві; судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений. З огляду на це навіть зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється» (зокрема, рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1996 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

У Рекомендаціях № (94) 12 «Незалежність, дієвість та роль суддів» зазначено, що судді зобов`язані утримуватись від винесення вироку (судового рішення) у справі чи відмовитись від розгляду справи, коли на те існують достатні причини, і лише в цьому випадку.

Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду (Рішення ЄСПЛ у справі П`єрсак проти Бельгії).

Судом встановлено , що рішенням Ічнянського районного суду від 19.11.2019 року в складі головуючого судді Вовченка А.В. по цивільній справі № 733/1222/21 за позовом ОСОБА_1 до Ічнянської міської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 12.01.2022 року апеляційна скарга Ічнянської міської ради задоволена, вище вказане рішення суду скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Дійсно, обидва позови є взаємопов`язаними, оскільки об`єднуються практично одним і тим самим колом осіб учасників процесу та стосуються одного предмета позову.

Наведене з суб`єктивної сторони не дозволяє судді Вовченку А.В. бути вільним та безстороннім при вирішенні справи по суті заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, доходжу висновку, що заявлений самовідвід слід задовольнити, оскільки суд сам має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 36-40, 260-261 ЦПК України, -

постановив:

Взяти самовідвід судді Ічнянського районного суду Чернігівської області Вовченка Андрія Володимировича у цивільній справі № 733/483/23 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Ічнянської міської ради та ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області про визнання в порядку спадкування права на земельну частку (пай).

Матеріали справи № 733/483/23 (провадження № 2/733/170/23) передати до канцелярії Ічнянського районного суду Чернігівської області для здійснення автоматизованого розподілу для повторного визначення судді у порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню на підлягає.

Суддя А. В. Вовченко