Справа № 944/5641/22
Провадження №2/944/523/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03.04.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Колтуна Ю.М.

з участю секретаря судового засідання Романик Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства (надалі ПАТ) «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в :

ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося до суду з позовом ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 62200, 45 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що 17.05.2021, о 21 год. 46 хв. в смт.Шкло, по вул. Сагайдачного, 29, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21093» д.р.н. « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «FORD FOCUS» д.р.н. « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «FORD FOCUS» д.р.н. « НОМЕР_2 » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку.

Відповідно до постанови Яворівського районного суду Львівської області по справі №944/2538/21 від 30.07.2021 вказана ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем ПДР України та як вбачається з постанови Яворівського районного суду Львівської області по справі №944/2540/21 відповідач на час скоєння ДТП керував забезпеченим автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, своїми діями останній скоїв адміністративні правопорушення передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Цивільна відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», згідно поліса № АР/9010973 від 05.09.2020, а тому страховою компанією ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь потерпілого було виплачено страхове відшкодування, розмірі 62200,45 грн. З огляду на те, що відповідач спричинив ДТП у стані алкогольного сп`яніння, на підставі п.п. а) п. 38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, просить стягнути з відповідача вказану суму в порядку регресу.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 29.11.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

Представник позивача Гермаш С.М. в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оскільки у судове засідання 23.03.2023 не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, виходить з наступного.

Судом встановлено зі змісту позовної заяви, 05.09.2020 між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_1 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правово; відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/9010973.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 17.05.2021 о 21 год. 46 хв. в смт. Шкло, вул. Сагайдачного, 29, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_3 не був уважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки, вчасно не реагував на її зміну, рухаючись другорядною дорогою та виїхавши на головну дорогу здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.п. 1.5,2.3 б, 16.11 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської областіу справі № 944/2538/21 від 30.07.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, вказана постанова набрала законної сили 10.08.2021.

Крім цього, ОСОБА_1 17.05.2021, о 21 год 46 хв, по вул. Сагайдачного, 29 в смт. Шкло Яворівського району Львівської області, керував автомобілем марки ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер ARL J 0469» у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 664 від 17.05.2021, результат огляду становить 2.33‰, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської областіу справі № 944/2540/21 від 28.12.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказана постанова набрала законної сили 17.03.2022.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, вина ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 17.05.2021 та керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не підлягає доказуванню.

Згідно зі ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником транспортного засобу «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що 19.05.2021 ОСОБА_3 , як власник пошкодженого транспортного засобу «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_2 , звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування.

За заявою представника ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 27.05.2021 було здійснено огляд автомобіля «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_2 та складено протокол огляду транспортного засобу №2280/21 та 07.06.2021 було проведено ремонтну калькуляцію ушкоджень, завданих автомобілю «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_2 .

Також було здійснено розрахунок страхового відшкодування до акта № 024/037/011525/21/1 за яким страхове відшкодування становить 62200,45 грн.

На підставі страхового акта № 024/037/011525/21/1 позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 62200,45 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 17390 від 12.08.2021.

3 метою досудового врегулювання спору позивач надіслав відповідачу вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу від 12.10.2021 за № 024/037/011525/21/1/С. Однак вказана вимога відповідачем проігнорована.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка її завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а п.1 ч.1ст.1188 ЦК України, передбачає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1191ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Підпунктом "а" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1997 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Приймаючи до уваги, що в процесі розгляду адміністративних справ встановлено, що ОСОБА_1 винний у настанні дорожньо-транспортної пригоди та він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а позивачем на підставі зібраних документів та заяви про страхове відшкодування власника пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу здійснено виплату, що підтверджується платіжним документом, суд вважає, що ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду. Доказів протилежного відповідачем не надано і судом не здобуто.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 , є обґрунтованим і підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки позовні вимоги підлягають повному задоволенню, то з відповідача підлягає стягненню повний розмір сплаченого позивачем судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

вирішив:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (адреса 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40) страхове відшкодування за завданні збитки в порядку регресу в розмірі 62 200 (шістдесят дві тисячі двісті) грн. 45 коп., за такими реквізитами: p/p: НОМЕР_6 в АГ «Ощадбанк», , МФО: 322669.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (адреса 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп, за такими реквізитами: p/p: НОМЕР_6 в АГ «Ощадбанк», , МФО: 322669.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, відповідно до вимог ст.284 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом, до Львівського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим кодексом, до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення виготовлене і підписане 03 квітня 2023 року.

Суддя Ю.М.Колтун