Справа № 606/993/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Теребовлянської міської ради про визнання права власності на будинковолодіння, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулась в суд із позовом до Теребовлянської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивачі вказують, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, що складається із 3 членів: дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_4 , син ОСОБА_3 , головою якого був ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належну йому частку житлового будинку, яку прияйняла донька у встановленому законом порядку. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, у зв"язку з тим, що право власності зареєстровано за колгоспним двором, та не визначено частки майна, що підлягають успадкуванню. Посилаючись на наведене позивачі, просять задовольнити позов.

Позивачі в підготовче судове засідання до суду не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, про що надали до канцелярії суду письмові заяви.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Як вбачається із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25.04.1990 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Теребовлянської районної ради народних депутатів №71 від 20.04.1990 року, житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належав колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 та складається з 3-ох членів.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради №09-04/08/116 від 17.10.2022 року, станом на 15.04.1991 рік у домогосподарстві колгоспного типу, яке знаходиться за адресою по АДРЕСА_2 членами колгоспного двору були: дружина ОСОБА_2 , донька ОСОБА_4 , син ОСОБА_3 , головою якого був ОСОБА_5 .

Згідно довідки виданої Теребовлянським бюро технічної інвентаризації від 15.05.2023 року №101, житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 належить до колгоспного двору головою якого є ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право вланості виданого Теребовлянською районною радою на підставі рішення виконкому №71 від 20.04.1990 року та зареєстроване Тернопільським обласним об"єднаним бюро технічної інвентаризації 25.04.1990 року реєстровий №135.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по АДРЕСА_2 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/4 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 02.08.1972 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданим 25.04.1996 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Долинською сільською радою Теребовлянського району від 02.08.2013 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина за законом на належну йому частку житлового будинку, яку прияйняла донька ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. від 19.05.2023 року за №112/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв"язку з тим, що право власності зареєстровано за колгоспним двором, та не визначено частки майна, що підлягають успадкуванню. Як вбачається із постанови приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. від 19.05.2023 року за №112/02-31, донька померлого ОСОБА_1 прийняла спадщину, так як постійно проживала разом із спадкодавцем; згідно ст. 1261 ЦК України крім неї іншими спадкоємцями за законом - дружина померлого ОСОБА_2 , син померлого ОСОБА_3 , які подали заяви про відмову від спадкування за законом.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного

Згідно з вимогами ч. 1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з нормами ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно довимог ч.1ст.1261 ЦПК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що згідно норм матеріального права частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Теребовлянської міської ради про визнання права власності на будинковолодіння є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/4 частки житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , з яких: 1/4 частка - як члена колишнього колгоспного двору, 1/4 частка в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору. Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 3,4, 12,81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.392, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, суд ,-

В ИР ІШ ИВ :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Теребовлянської міської ради про визнання права власності на будинковолодіння задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/4 частки житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , з яких: 1/4 частка - як члена колишнього колгоспного двору, 1/4 частка в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/4 частку житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка