Справа № 489/6451/21
Провадження №2/489/303/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання - Назаровою С.Д.,

за участю позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , представника позивача за зустрічним позовом - Рудь О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю та стягнення моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визначення місця проживання дитини разом з батьком

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, яким просила: визначити місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею як матір`ю - ОСОБА_3 ; стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн.; стягнути з відповідачів на її користь судовий збір у розмірі 908,00 грн. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона з ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з 25.04.2014 по 04.11.2019. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, після розірвання шлюбу, залишився жити разом з нею. На протязі двох років відповідачі не спілкувалися з дитиною, оскільки вона з дитиною проживали у м. Харків. Квартира, де вона проживає разом з дітьми та чоловіком, є трикімнатною з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання. На початку липня, її колишня свекруха - ОСОБА_4 , зателефонувала їй та попросила її привезти дитину їй на побачення та поспілкуватися. На її вимогу повернути сина для виїзду до м. Харкова, ОСОБА_1 відмовив, стверджуючи, що дитина буде проживати з ним, ОСОБА_4 на зв`язок не відповідає. За цей час вона вимушена звертатися до поліції із заявою, однак там відповіли, що дані відносини є цивільно-правовими. Вона офіційно працевлаштована, має постійний, вище середнього заробіток. Також вона має вільний час, щоб займатися сином, гуляти та іншим чином піклуватися про дитину. Має можливість в повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Крім того, дитині необхідно зробити щеплення відповідно до віку та прив`язці до шкоди стосовно щеплень, а відповідачі ігнорують це, тобто здоров`я дитини для них не стоїть на першому місці, для них, насамперед принциповість проживання дитини поруч з ними.

Від представниці відповідача ОСОБА_1 - адвокатки Рудь О.А. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що після розірвання шлюбу, позивачка без дозволу відповідача - батька дитини перевезла дитину до м. Харкова, приховала свою адресу та чинила їм всіляко перепони у спілкуванні, забороняла бачитися з сином та приймати участь у його вихованні. Відповідач намагався розшукати дитину, звернувшись до органів поліції. Позивачка в позові зазначає, що дитина проживає у квартирі, де створені належні умови для проживання дитини, при цьому не надає копії документів, які б підтверджували дану обставину. В долученому до матеріалів позову Акті обстеження умов проживання, зазначено, що умови проживання задовільні, проте, встановлено, що в квартирі, яка належить на праві власності не тільки чоловіку позивачки, мешкають разом 7 осіб, серед яких четверо неповнолітніх дітей. Як стало відомо зі слів дитини, він мешкав в одній кімнаті з хлопчиком ОСОБА_6 та дядьком-інвалідом. Твердження позивачки, що відповідачі ввели її в оману та приховують дитину, не підтверджено належними та допустимими доказами. Дитину до м. Миколаєва привіз співмешканець позивачки, аби відповідач придбав йому одяг, взуття, а також влаштував заняття ОСОБА_7 з репетиторами аби наздогнати шкільну програму. Вперше, після розлучення, ІНФОРМАЦІЯ_2 батько побачив дитину. Дитина була голодна, слабка, фізично і психічно виснажена, залякана та мала занедбаний вигляд. Із собою дитина не мала жодних речей. На ногах дитини були численні синці від побоїв. Згодом, хлопчик адаптувався, почав потроху розмовляти, відновилися довірливі відносини з батьком та його новою дружиною. Проживаючи з позивачкою, дитина не відвідувала ні підготовчі чи додаткові заняття в школі, позашкільні заклади освіти, ні секції, ні гуртки, ні школи розвитку. Дитиною мати не займалася, часу йому не приділяла, як і уваги, турботи, любові вона не здійснювала й належного догляду за ним. Після того, як ОСОБА_7 почав проживати разом з батьком, навчається в загальноосвітній школі, має успіхи в навчанні, відвідує різноманітні гуртки. Позивачкою не надано будь-яких доказів на підтвердження спричинення щодо неї відповідачем протиправних діянь, доказів глибокого хвилювання, депресивного стану, а відтак не доведено наявність заподіяної шкоди, у зв`язку з тим, вважає, що вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню також не підлягають.

29 грудня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом, яким просив визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , за місцем його постійного проживання. Зазначає, що з часу розірвання шлюбу, дитина проживала з матір`ю, яка без його дозволу, перевезла дитину до м. Харкова, приховала свою адресу та чинила їм всіляко перепони у спілкуванні, забороняла бачитися з сином та приймати участь у його вихованні. 16 червня 2021 року він вперше, після розлучення, побачив сина, якого привіз до м. Миколаєва співмешканець ОСОБА_3 . Дитина була голодна, слабка, фізично і психічно виснажена, заляканою та мала недбалий вигляд. На ногах були численні синці від побоїв. Зважаючи на таке ставлення до дитини з боку його матері, що яскраво демонструвало небезпеку для його здоров`я та життя. Він залишив сина проживати разом з ним та своєю новою родиною. Проживають вони у квартирі, яка належить його дружині, квартира мебльована з ремонтом, наявна побутова техніка. Для виховання та розвитку дитини створені всі необхідні умови. Він офіційно працевлаштований, має стабільний високий дохід, який дозволяє утримувати і сім`ю і неповнолітню дитину, забезпечувати їх усім необхідним та створювати належні умови для навчання та розвитку. Зараз дитина ходить до школи у м. Миколаєві, має перші успіхи у навчанні. Також дитина відвідує гуртки англійської мови, малювання та танцювальну студію, що працюють на базі школи. Крім того, він займається здоров`ям дитини, виконує рекомендації лікаря.

Ухвалою суду від 26.10.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження, залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог.

Ухвалою суду від 10.01.2022, об`єднано цивільну справу № 489/8887/21 з цивільною справою № 489/6451/21 та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.11.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Зазначила, що вона знаходиться у Німеччині, може забезпечити безпеку та утримання дитини.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти первісного позову та підтримав вимоги зустрічного.

Від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позову не заперечують.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.04.2014. Шлюб між сторонами розірвано 04.11.2019 на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.11.2019.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

На даний час існує спір між батьками щодо проживання дитини.

Стаття 51 Конституції України закріплює рівність прав і обов`язків подружжя у шлюбі та сім`ї та однакову охорону державою як материнства, так і батьківства в цілях забезпечення охорони сім`ї та дитинства, що знайшло свій розвиток у ч. 2,3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Отже, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Крім того, суд при ухваленні рішення враховує практику Верховного Суду (постанова КЦС ВС у справі № 343/1500/15-ц від 30 травня 2018 року) та Європейського суду з прав людини:

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків.

Принципом Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4). Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5).

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15.11.2019, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.09.2019 і до повноліття дитини.

Відповідно до характеристики на учня 1-Б класу Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 84 Харківської міської ради від 15.07.2021 за вих. № 02-07/548, ОСОБА_5 , 2014 року народження, навчається у Харківській ЗОШ І-ІІІ ступенів № 84 з 01 вересня 2020 року по теперішній час. Має низький рівень знань. Контроль з боку батьків за навчальними досягненнями дитини здійснюється не достатньо. Учень без допомоги вчителя не виконує жодного завдання. Мати, ОСОБА_3 брала участь у батьківських зборах та протягом року відвідувала заклад освіти за викликом адміністрації закладу освіти, протягом року приводила та забирала дитину зі школи, відвідувала разом з дитиною заняття з практичним психологом. Батько, ОСОБА_1 , батьківські збори не відвідував. Від батька дитини звернень до керівництва та працівників закладу освіти щодо стану здоров`я, рівня навчання, розвитку здібностей ОСОБА_5 не зареєстровано.

З листа Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 84 Харківської міської ради від 25.01.2021 за вих. № 02-07/92, адміністрація Харківської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 84 просить ОСОБА_3 звернутися до інклюзивно- ресурсного центру м. Харкова з метою проведення комплексної психолого-педагогічної оцінки розвитку дитини та надати до закладу освіти відповідні документи.

Згідно психологічної характеристики на учня 1-Б класу Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 84 Харківської міської ради від 15.07.2021 за вих. № 02-07/547, психічні якості та психічні функції, які стосуються можливості навчатися, у ОСОБА_5 розвинені нижче вікової норми, мотивація до навчання також не відповідає віковій нормі, при цьому ОСОБА_7 досить успішно соціалізувався у новій обстановці та має не погані відносини з іншими учнями в класі. З січня 2021 року з ОСОБА_7 практичним психологом закладу освіти проводились коррекційно-розвивальні заняття у присутності матері.

З свідоцтва досягнень ОСОБА_5 , вбачається, що вчитель рекомендує більше займатися дитиною в сенсі навчання.

04 червня 2021 року ОСОБА_3 звернулася до директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 84 Харківської міської ради з заявою про не переведення дитини ОСОБА_5 та залишення його для повторного здобуття загальної середньої освіти у першому класі.

Відповідно до листа Департаменту освіти виконавчого комітету Харківської міської ради від 25.06.2021 за вих. № 1810/02-22/21, відповідно до Порядку переведення учнів закладу загальної середньої освіти на наступний рік навчання, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 14.07.2015 № 762, на підставі заяви ОСОБА_3 , педагогічною радою ХЗОШ № 84 прийнято рішення не переводити сина ОСОБА_5 на наступний рік навчання та залишити його для повторного здобуття загальної середньої освіти у 1-му класі.

З довідки КНП «Міська дитяча поліклініка № 13» ХМР від 28.08.2020, ОСОБА_5 проходив обов`язків медичний профілактичний огляд.

Позивачка в своєму позові зазначає, що на початку липня вимогу ОСОБА_4 , вона привезла сина з м. Харкова до м. Миколаєва та після того відповідачі не повертають їй сина, стверджуючи, що дитина буде проживати з ОСОБА_1 .

Представниця відповідача у відзиві зазначає, що коли відповідач побачив сина, то дитина була голодна, слабка, фізично і психічно виснажена, заляканою та мала недбалий вигляд. Зважаючи на таке ставлення до дитини він залишив сина проживати разом з ним та своєю новою родиною.

Згідно висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 30.07.2021 № ІРЦ-85569/2021/258292, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має діагноз F 06.7, F 83.

Відповідно до характеристики учня 1-А класу Миколаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 10, ОСОБА_5 є учнем 1-А класу Миколаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 10 та навчається за Типовою освітньою програмою закладу загальної середньої освіти. Дитина проявляє інтерес до вивчення предметів природничого, естетичного циклу та фізкультури. Протягом І півріччя з ОСОБА_5 займаються практичний психолог, учитель - логопед, учитель - реабілітолог. Дитина з задоволенням відвідує гуртки, що працюють на базі школи: малювання, англійської мови, танців. Батько ОСОБА_5 цікавиться навчанням дитини та відповідально ставиться до його виховання. Регулярно відвідує школу.

Як вбачається з довідки, ОСОБА_5 за період з вересня по середину грудня 2021 року відвідував гурток малювання.

З характеристики Миколаївської загальноосвітньої шкоди № 10 ММР, ОСОБА_5 з вересня 2021 року відвідує в школі гурток англійської мови. Дитиною цікавиться та контролює батько, ОСОБА_1 , за заявою якого зараховано до гуртка «Творчій англійський».

Як вбачається з довідки, ОСОБА_5 за період з вересня 2021 року відвідує танцювальний колектив «АРТ Україна», що діє у приміщенні Миколаївської загальноосвітньої шкоди № 10 ММР. На заняття дитину приводить батько, ОСОБА_1 .

Як вбачається з медичних довідок з Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка № 13» Харківської міської ради, до поліклініки дитину ОСОБА_5 приводить мати ОСОБА_3 . До матері дитини претензій не має. Дитина перебуває на обліку у ортопеда та систематично отримує лікування. Дитина потребує в вакцинації.

З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП ММР «ЦПМСД № 1» від 10.12.2021, ОСОБА_5 постановлено діагноз та назначено медичне лікування. Також дитина почала щеплюватися вакцинами, які він не отримав календарю щеплень відповідного віку.

Згідно довідки КНП «Міська дитяча лікарня № 2» від 01.09.2021, ОСОБА_8 проходив курс реабілітації у відділенні відновного лікування з 18.08.2021 по 01.09.2021 та з 03.12.2021 по 16.12.2021 (а.с 89, 101).

Як вбачається з довідки та квитанцій про сплату Стоматологічного кабінету «Денталіка», ОСОБА_1 звертався до стоматологічного кабінету «Денталіка» щодо діагностики та лікування зубів його сина, ОСОБА_5 (а.с 90-93).

З довідки підписаної технік-ортопедом від 21.12.2021, ОСОБА_5 знаходиться на обліку у Миколаївській філії Київського ортопедичного центру стопи «Рікі» (а.с 94).

Позивачем за зустрічним позовом придбано для дитини: ортопедичні устілки, що підтверджується товарним чеком від 21.12.2021 (а.с 88, 99); одяг, взуття, приладдя до школи та медикаменти, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с 95-100).

З Акта обстеження умов проживання від 05.08.2021, складеного працівниками Служби у справах дітей по Московському районі Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживають сім осіб. Квартира є трикімнатною з усіма комунальними зручностями. Умови проживання задовільні. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: стіл для навчання, шафи для одягу з необхідними речами, спальні місця, продукти харчування в наявності.

Як вбачається з листа Миколаївського міського центру соціальних служб від 20.12.2021 за вих. № 1089, з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проведено психологічну консультацію спрямовану на стабілізацію психоемоційного стану, роз`яснення особливостей впливу конфліктних стосунків між батьками, які розлучилися на психіку дитини. Надано рекомендації щодо взаємодії з сином, враховуючи вікові особливості та специфіку сприйняття дитиною інформації.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи з Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 23.09.2020 за вих. № 23073-07-09, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Представниця відповідача за первісним позовом зазначає, що ОСОБА_1 фактично проживає у квартирі АДРЕСА_3 , яка належить його дружині на праві приватної власності.

Квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_9 на підставі Договору купівлі - продажу від 31.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Добриновою Л.А., зареєстровано в реєстрі за № 162.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_9 перебувала в зареєстрованому шлюбі та змінила прізвище на « ОСОБА_10 ».

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , вбачається, що 04 липня 2020 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 .

З Акта обстеження умов проживання, складеного працівниками Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради від 26.11.2021 за вих. № 2888/04.07-01-ц, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_4 , проживають три особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 . Квартира є трикімнатною з усіма комунальними зручностями. Квартина мебльована з ремонтом, наявна побутова техніка. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: окрема кімната, ліжко, шафа для одягу, столик та стілець для ігор, килимок для ніг, письмовий стіл, іграшки та книги за віком, речі по сезону.

З Акта обстеження умов проживання, складеного членами ОСББ «Вулиця Південна-54» від 18.12.2021, психологічний клімат у родині сприятливий для виховання ОСОБА_5 , рівень довіри серед членів родини високий, дитина забезпечена всім необхідним для всебічного розвитку, навчання та дозвілля.

Як вбачається з характеристики на родину ОСОБА_12 , складеної членами ОСББ «Вулиця Південна-54», велику увагу родина ОСОБА_12 приділяє виховання сина - ОСОБА_5 , особисто відводять у школу та на освітньо-творчі гуртки. Батько часто гуляє з дитиною на дитячому майданчику у дворі.

Згідно довідки про доходи від 07.12.2021 за вих. № 528, ОСОБА_1 працює в ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» на посаді слюсаря - ремонтника, його заробітна плата за період з червня 2021 року по листопад 2021 року становить, за винятком сплати аліментів, 46 858,97 грн.

Відповідно до характеристики, наданої начальником цеха № 80, ОСОБА_1 працює в ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» на посаді слюсаря - ремонтника. Шкідливих звичок у процесі трудових відносин не виявлено. Претензій та зауважень до роботи ОСОБА_1 , за час роботи не було.

ОСОБА_1 нагороджений відзнакою Миколаївської обласної ради «Хрест Святого Миколая».

Згідно характеристики ТОВ «АіС» від 18.08.2021 за вих. № 17, ОСОБА_13 працює в ТОВ «АіС» столяром - мебляром. Сумлінно виконує свій службовий обов`язок, зарекомендував себе з позитивної сторони.

Позивачем за зустрічним позовом надано документи, щодо працевлаштування та отримання заробітної плати його дружини ОСОБА_11 (а.с 81-84).

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Миколаївської міської ради, яке відбулося 09.03.2023, було рекомендовано підготувати проект висновку до суду про визначення місця проживання дитини, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком ОСОБА_1 (протокол засідання №8 від 23.03.2023 комісії з питань захисту прав дитини виконкому Миколаївської міської ради). Виходячи з інтересів дитини, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 .

У судовому засідання встановлено, що дитина постійно мешкає з батьком з червня 2020 року. Коли дитина приїхала до батька вона була в занедбаному стані, мало спілкувалась. Батько несе всі витрати по утриманню та вихованню дитини. Дитина відвідує гуртки, проходить планові та періодичні лікування. З пояснень позивача наданих у судовому засіданні вбачається що мати за весь цей час відвідувала сина декілька разів, витрат на утримання не несе, з початком повномасштабної агресії російської федерації виїхала з іншими дітьми за територію України.

Метою законодавчого закріплення права батьків на спілкування з дитиною і є насамперед захист інтересів дитини. Здійснення батьками своїх прав і виконання обов`язків повинно ґрунтуватися на повазі до прав дитини і її людської гідності.

Приймаючи до уваги відсутність домовленості між батьками щодо визначення місця проживання дитини, вік дитини, ставлення батьків до своїх батьківських обов`язків, створені умови для проживання та виховання дитини, суд погоджується із висновком виконавчого комітету Миколаївської міської ради, а також враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, повного та всебічного розвитку, приходить до висновку, про визначення місце проживання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визначення місця проживання дитини разом з батьком - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складання повного тексту судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Суддя Н.О. Рум`янцева