Провадження № 2/756/779/23
У х в а л а

4 квітня 2023 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Жук М.В. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючому судді,

в с т а н о в и в:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «Платинум Банк», приватного нотаріуса КМНО Сліпченко Н.В., приватного нотаріуса КМНО Малиновської О.Ю., треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договорів недійсними, зобов`язання виключити запис про заборону відчуження об`єкта нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, визнання електронних торгів недійсними та відшкодування моральної шкоди.

03.04.2023 року до суду надійшла чергова заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючому судді, з мотивів того, що він не згодний з процесуальними діями та рішеннями під час розгляду справи.

Перевіривши зміст заяви про відвід, дійшов наступного висновку.

01.02.2023 року представником позивачки ОСОБА_2 подано заяву про відвід головуючому судді у судовому провадженні за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «Платинум Банк», приватного нотаріуса КМНО Сліпченко Н.В., приватного нотаріуса КМНО Малиновської О.Ю., треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договорів недійсними, зобов`язання виключити запис про заборону відчуження об`єкта нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, визнання електронних торгів недійсними та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 06.02.2023 року заяву представника позивачки ОСОБА_2 про відвід головуючому судді визнано необґрунтованою та передано до Відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних справ Оболонського районного суду міста Києва для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10.02.2023 року у задоволенні заяви представника позивачки про відвід головуючого судді Жуку М.В. відмовлено (головуюча суддя Ткач М.М.). Ухвала мотивована, зокрема, тим, що заява про відвід зводиться до незгоди представника позивача з процесуальними діями та рішеннями судді по даній справі, проте незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

24.02.2023 року представником позивачки ОСОБА_5 подано заяву про відвід головуючому судді у вищевказаній справі.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 27.02.2023 року заяву представника позивачки ОСОБА_5 про відвід головуючому судді визнано необґрунтованою та передано до Відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних справ Оболонського районного суду міста Києва для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 28.02.2023 року у задоволенні заяви представника позивачки про відвід головуючого судді Жуку М.В. відмовлено (головуючий суддя Шевчук А.В.). Ухвала мотивована, зокрема, тим, що підстави для відводу судді, зазначені в заяві, не можуть викликати сумнів у неупередженості судді чи свідчити про його певну особисту заінтересованість, прихильності, уподобання стосовно однієї з сторін по справі.

21.03.2023 року під час судового засідання представником позивачки ОСОБА_2 заявлено відвід головуючому судді з підстав не згоди останнього з процесуальними діями та рішеннями судді під час судового засідання. Представник позивачки ОСОБА_5 заявлений відвід підтримав.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 21.03.2023 року, яка відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, заяву представника позивача ОСОБА_2 про відвід головуючому судді визнано зловживанням процесуальними правами та залишено її без розгляду. Додатково судом роз`яснено учасникам справи наслідки порушення порядку судового процесу та зловживання процесуальними правами.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пунктами 2, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

У ч. 3 ст. 43 ЦПК України передбачено, що у випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, з`явлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (п.1 ч.2 ст. 44 ЦПК України).

Крім того, ч. 4 ст. 44 ЦПК України передбачено обов`язок суду вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Статтею 143 ЦПК України визначено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

З аналізу норм ст. ст. 44, 143 ЦПК України слідує, що зловживання правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою затягування чи взагалі перешкоджання розгляду справи чи іншого процесуального тиску на суд.

У відповідності до положень ст. 144 ЦПК України одним із заходів процесуального примусу є штраф.

Як передбачено у п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Окрім того, ч. 3 ст. 44 ЦПК України передбачає, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

При цьому, суд зазначає, що ЄСПЛ застосовує положення, передбачене ч. 3 ст. 35 Європейської Конвенції з прав людини, де вказано, що суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі «Миролюбов та інші проти Латвії» (рішення від 15.09.2009 року), про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до суду, порушує встановлений порядок роботи суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ. При цьому суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

ЄСПЛ визнає неприйнятними заяви, на підставі зловживання правом, якщо вони позбавлені серйозних підстав та є явно сутяжними, тобто повторюють зміст тих скарг, щодо яких судом раніше було прийнято рішення про їх неприйнятність. Зокрема, у справі «Філіс проти Греції» (рішення від 17.10.1996) Комісія встановила, що заявник уже неодноразово подавав скарги щодо аналогічних або пов`язаних одне з одним питань та відмітила, що такі дії є умисними, так як в багатьох випадках заявник був докладно проінформований особисто про дію Конвенції. Комісія стверджує, що вирішення низки необґрунтованих і сутяжних заяв обумовлюють непотрібну роботу, яка є несумісною з реальними функціями Суду та заважає їх здійсненню, а тому вказані вище дії заявника є зловживанням правом.

Враховуючи, що представник позивача ОСОБА_2 достеменно знаючи про те, що незгода сторони з процесуальними діями чи рішеннями судді не є підставою для відводу, вчергове звертається із заявою про відвід головуючого судді саме з цих підстав, вказані дії зумовили безпідставне затягування розгляду справи та перешкоджанню її розгляду, що не може свідчити про добросовісні дії заявника щодо сприянню своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, дійшов висновку про визнання заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючому судді у судовому провадженні за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ «Платинум Банк», приватного нотаріуса КМНО Сліпченко Н.В., приватного нотаріуса КМНО Малиновської О.Ю., треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договорів недійсними, зобов`язання виключити запис про заборону відчуження об`єкта нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, визнання електронних торгів недійсними та відшкодування моральної шкоди, зловживанням процесуальними правами та залишення її без розгляду.

Окрім того, вважає за можливе застосувати до представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у дохід державного бюджету в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день постановлення ухвали становить 2 684 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 33-40, 44, 143, 148, 353 ЦПК України -

у х в а л и в:

Визнати дії представника позивача ОСОБА_2 щодо заявлення завідомо безпідставного відводу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сліпченко Наталії Вікторівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малиновської Олени Юріївни, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договорів недійсними, зобов`язання виключити запис про заборону відчуження об`єкта нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, визнання електронних торгів недійсними та відшкодування моральної шкоди - зловживанням процесуальними правами.

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючому судді у цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сліпченко Наталії Вікторівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малиновської Олени Юріївни, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договорів недійсними, зобов`язання виключити запис про заборону відчуження об`єкта нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, визнання електронних торгів недійсними та відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.

Застосувати до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заходи процесуального примусу, стягнувши з нього штраф у дохід державного бюджету в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день постановлення ухвали становить 2 684 грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Оскарження ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Після закінчення строку на апеляційне оскарження, копію ухвали направити для виконання.

Стягувач: Держава.

Боржник: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя