Справа №359/4630/19
Провадження №6/359/32/2023
УХВАЛА

4 квітня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Баток Н.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається судом.

1.1. ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаною заявою та обґрунтовує її тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21 вересня 2022 року з неї та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 був стягнутий борг за договором позики від 11 вересня 2018 року в розмірі 2024632 гривень 96 копійок. ОСОБА_2 посилається на те, що на території України продовжує діяти воєнний стан, фізичні та юридичні особи зазнають значних збитків у зв`язку з руйнуваннями, що наносяться під час ракетних обстрілів. Тому ОСОБА_2 просить розстрочити виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду від 21 вересня 2022 року на 51 місяць: а саме, на 50 місяців в розмірі по 40000 гривень 00 копійок і на 1 останній місяць в розмірі 24630 гривень.

1.2. ОСОБА_2 не з`явилась у судове засідання. В пункті 1 поданої заяви (а.с.2) вона просить розглянути заяву в її відсутності.

1.3. ОСОБА_1 заперечує проти задоволення заяви та посилається на відсутність підстав для розстрочення виконання судового рішення, тим більше на 51 місяць.

1.4. ОСОБА_3 також не з`явився у судове засідання. Як вбачається з ч.2 ст.435 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду питання про розстрочення виконання рішення суду.

2. Обставини, встановлені судом, та зміст процесуальних правовідносин.

2.1. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 21 вересня 2022 року (а.с.19-28), залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року (а.с.30-35), солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 був стягнутий борг за договором позики від 11 вересня 2018 року в розмірі 2024632 гривень 96 копійок.

2.2. Процесуальні правовідносини регулюються розділом VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

3. Норми права, якими керується суд при розгляді заяви.

3.1. Відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

3.2. Згідно з ч.3 ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

3.3. Відповідно до ч.4 ст.435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

3.4. Згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

3.5. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права.

3.6. Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України вказаний принцип полягає в тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

3.7. Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якої зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

4. Мотиви, якими керується суд при розгляді заяви.

4.1. Встановлено, що запровадження воєнного стану та ракетні обстріли на території України самі по собі не є підставою для розстрочення виконання судового рішення. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ОСОБА_2 не подала жодного доказу на підтвердження обставин, що об`єктивно перешкоджають їй виконати рішення Бориспільського міськ-районного суду від 21 вересня 2022 року. Крім того, вимога про розстрочення виконання судового рішення на 51 місяць взагалі суперечить ч.5 ст.435 ЦПК України.

4.2. Натомість, розстрочення виконання рішення суду призведе до втручання держави у право ОСОБА_1 на справедливий суд. Таке втручання є свавільним, оскільки воно не ґрунтується на законі та суперечить суспільному інтересу, що полягає у забезпеченні цивільного судочинства. Ці обставини свідчать про те, що задоволення поданої заяви істотно порушить гарантії, запроваджені п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

4.3. З огляду на це суд вважає, що підстави для розстрочення виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду від 21 вересня 2022 року відсутні. Тому у задоволенні заяви, поданої ОСОБА_2 , належить відмовити.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ч.4 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочення виконання рішення суду відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець