Провадження №2/522/2392/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року

Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням - судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Купцова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СОНЯЧНИЙ 1Б» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СОНЯЧНИЙ 1Б» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по комунальним платежам і внескам до ремонтного фонду, у відповідності до якого Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СОНЯЧНИЙ 1Б» заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 94 871,91 гривень, 3% річних у розмірі 9 720, 98 гривень, витрат по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 2 270, 00 гривень, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 500, 00 гривень.

В обґрунтування позову зазначено, що Відповідач по справі, яка є власником квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , не виконує свої зобов`язання з житлово-комунальних послуг, сплату обов`язкових внесків у ремонтний фонд та інших платежів, у зв`язку з чим станом на 01.11.2021 року у Відповідача утворилась заборгованість за надані Позивачем житлово-комунальні послуги, яка склала по особовому рахунку № НОМЕР_1 (кв. АДРЕСА_3 ) 45 165, 54 гривні, з яких заборгованість за опалення 29 159, 24 гривень, утримання будинку та прибудинкової території (УБПТ) 6 233, 87 гривень, утримання котельної 8 172, 16 гривень, ремонтний фонд 2500, 64 гривень, опалення місць загального користування (МЗК) 16 04, 27 гривень, транспортування газу 1 495, 16 гривень; по особовому рахунку № НОМЕР_2 (кв. АДРЕСА_4 ) 45 706, 37 гривень, з яких заборгованість за опалення 26 106, 99 гривень, утримання будинку та прибудинкової території (УБПТ) 6 741, 76 гривень, утримання котельної 7 703, 37 гривень, ремонтний фонд 2 271, 67 гривень, опалення місць загального користування (МЗК) 1 510, 26 гривень, транспортування газу 1 372, 32 гривень, що в загальному розмірі складає 94 871, 91 гривень (З врахуванням 3 % річних).

У зв`язку з вищевикладеним, Позивач вимушений звернутись до суду.

Ухвалою суду від 24 грудня 2021 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи.

01 вересня 2022 року від представника Позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності.

06 жовтня 2022 року від представника Відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

В судовому засіданні 21 листопада 2022 року представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник Відповідача заперечувала, позовні вимоги визнала частково. Розгляд справи відкладено.

13 грудня 2022 року від представника Відповідача надійшов Відзив на позовну заяву, у відповідності до якої ОСОБА_1 визнала частково позовні вимоги в частині заборгованості по квартирі АДРЕСА_1 , яка складається з СДПТ у розмірі 4 619, 02 гривень; борг по ремонтному фонду 710, 10 гривень; опалення місць загального користування у розмірі 184, 94 гривень, утримання котельної (не опалення) місць загального користування у розмірі 1 080, 06 гривень, поставка газу для опалення місць загального користування у розмірі 172, 05 гривень) та не визнала позовні вимоги щодо стягнення боргу за опалення за квартири АДРЕСА_1 29 159, 24 гривень.

Щодо квартири АДРЕСА_5 визнала заборгованість за СДПТ 6 647, 30 гривень; ремонту даху 897, 70 гривень: опалення місць загального користування 184, 67 гривень; утримання котельної на опалення місць загального користування у розмірі 1 086, 67 гривень, поставка газу для опалення місць загального користування у розмірі 171, 85 гривень та не визнала борг за опалення в розмірі 26 106, 99 гривень.

З розміром витрат на правничу допомогу не згодна та вважає відповідні витрати не правомірними.

28 лютого 2023 року від представника Позивача до суду надійшла відповідь на відзив у відповідності до якого, заперечували проти приєднання відзиву до матеріалів справи з підстав пропуску строку на подання відповідного відзиву. Щодо відзиву зазначили про його необґрунтованість.

02 березня 2023 року від Відповідача по справі надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату всієї заборгованості, яку визнає ОСОБА_1 на загальну суму 15 753, 76 гривень.

В судовому засіданні 02 березня 2023 року представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.Відповідач та його представник частково визнали позовні вимоги в розмірі 15 753, 76 гривень , які сплачені ОСОБА_1 ..

Судом досліджено докази та оголошено перерву до 04 квітня 2023 року.

В судовому засіданні 04 квітня 2023 року представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач та представник Відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи вислухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що за змістом виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, основним видом економічної діяльності ОСББ «Сонячний 1Б» є комплексне обслуговування об`єктів.

Відповідно до п. 2.1 Статуту ОСББ «Сонячний 1Б» метою створення об`єднання є забезпечення прав його членів, відповідно до пункту 11.1 цього статуту, та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Рішенням Державної приймальної комісії від 05 лютого 2010 року було прийнято в експлуатацію 10-ти поверховий 3 секційний житловий будинок за адресою АДРЕСА_6 , забудовником якого є ТОВ «Жива планета».

Відповідно до Протоколу №2 загальних зборів членів ОСББ «Сонячний 1Б» від 8 жовтня 2010 року було вирішено прийняти на баланс ОСББ «Сонячний 1Б» - житловий будинок за адресою АДРЕСА_6 .

14 квітня 2011 року Актом приймання-передачі ТОВ «Жива планета» передало, а Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячна 1Б» прийняло житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_6 прийняло в управління для здійснення функцій з утримання та експлуатації, а також функцій з надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами і власниками житлових приміщень.

Зазначені обставини встановлені в рішенні Приморського районного суду м. Оди від 07 листопада 2019 року в нескасованій та незміненій частині та постанову Одеського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року по справі № 522/10647/15- Ц за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СОНЯЧНА 1Б» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячна 1Б» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

У відповідності до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Як вбачається з Довідки по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на 23.11.2021 року заборгованість відповідача по квартирі АДРЕСА_3 за надані житлово-комунальні послуги перед ОСББ за період з 01.07.2017 року по 23.11.2021 року включно складає 49 165, 54 грн., з яких заборгованість за опалення 29 159, 24 гривень, утримання будинку та прибудинкової території (УБПТ) 6 233, 87 гривень, утримання котельної 8 172, 16 гривень, ремонтний фонд 2500, 64 гривень, опалення місць загального користування (МЗК) 16 04, 27 гривень, транспортування газу 1 495, 16 гривень.

Також станом на 23.11.2021 року по особовому рахунку № НОМЕР_2 заборгованість відповідача по квартирі АДРЕСА_4 за надані житлово-комунальні послуги перед ОСББ за період з 01.07.2017 року по 23.11.2021 року включно складає 45 706, 37 грн., з яких заборгованість за опалення 26 106, 99 гривень, утримання будинку та прибудинкової території (УБПТ) 6 741, 76 гривень, утримання котельної 7 703, 37 гривень, ремонтний фонд 2 271, 67 гривень, опалення місць загального користування (МЗК) 1 510, 26 гривень, транспортування газу 1 372, 32 гривень.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 64, 67, 68 ЖК УРСР, наймачі повинні своєчасно та в повному обсязі вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 р., споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 7, 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, встановлено, що власники та наймачі квартири, житлового приміщення у гуртожитку, зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Тарифи були затверджені рішенням загальних зборів ОСББ Сонячна 1Б, тому суд приймає надані розрахунки.

Відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачена ст.625 ЦК України, полягає в тому, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Пунктом 10 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені.

Закріплена вп.10 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 березня 2018 року в справі № 401/710/15-ц.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі № 922/175/18).

У заявлених позовних вимогах до відповідача, позивач просив стягнути на його користь 3% річних у розмірі 9 720, 98 грн.

В той же час, Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нараховувати та стягувати неустойку(штрафи, пеню), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припиняти/зупиняти надання житлово-комунальних послуг населеному разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі.

Торгова-промислова палата України засвідчила форс-мажорною обставиною військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 (лист від 28 лютого 2022 року).

Цим документом підтверджується, що війна є форс-мажором, тобто обставиною непереборної сили, яка звільняє особу від відповідальності у випадку несплати чи несвоєчасної сплати за комунальні послуги.

Разом з тим, воєнний стан не звільняє громадян України від сплати за комунальні послуги, однак пеня та штрафи не нараховуватимуться. У разі несплати або оплати не в повному обсязі відключення комунальної послуги забороняється.

З огляду на те, що позивачем розрахунок 3% річних здійснено за період з 01.07.2017 року по 23.11.2021 року, суд дійшов висновку про правильність його проведення.

З приведеного вище аналізу досліджених судом відомостей сукупно випливає, що існує законне підґрунтя для задоволення вимог.

Слід зазначити, що суд враховує ту обставину, що Відповідач по справі частково визнав позовні вимоги в частині заборгованості по квартирі АДРЕСА_1 , яка складається з СДПТ у розмірі 4 619, 02 гривень; борг по ремонтному фонду 710, 10 гривень; опалення місць загального користування у розмірі 184, 94 гривень, утримання котельної (не опалення) місць загального користування у розмірі 1 080, 06 гривень, поставка газу для опалення місць загального користування у розмірі 172, 05 гривень та не визнала позовні вимоги щодо стягнення боргу за опалення за квартири АДРЕСА_1 29 159, 24 гривень.

Щодо квартири АДРЕСА_5 визнала заборгованість за СДПТ 6 647, 30 гривень; ремонту даху 897, 70 гривень: опалення місць загального користування 184, 67 гривень; утримання котельної на опалення місць загального користування у розмірі 1 086, 67 гривень, поставка газу для опалення місць загального користування у розмірі 171, 85 гривень та не визнала борг за опалення в розмірі 26 106, 99 гривень.

Разом з цим, слід зазначити, що 25 травня 2022 року Верховний суд в рамках справи № 675/2136/19 (провадження № 61-2251св22) дослідив питання щодо відмінності між визнанням обставин і визнанням позову, що впливає на різні правові наслідки.

Визнання позову відповідачем - це безумовне погодження задовольнити матеріально-правову вимогу позивача в тому вигляді, в якому вона міститься у позовній заяві.

У разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами. (абз. 2 п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 р. N 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду»).

Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Отже, визнання обставин, які не підлягають доказуванню, можливе, зокрема, за умов: 1) визнання їх усіма учасниками справи та 2) відсутності в суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин.

Втім, визнання позову слід відрізняти від визнання відповідачем певних обставин. Так, відповідач може визнавати певні підстави позову, але заперечувати проти його задоволення з підстав пропуску позивачем строку позовної давності, отже визнання обставин позову тільки звільняє позивача лише від їх доведення перед судом.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи.

Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову, які підлягають встановленню.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 червня 2020 року у справі № 588/1311/17, провадження № 61-39156св18 та підтримана 30 червня 2021 року Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 916/1142/20.

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що Відповідач частково визнав позовні вимоги, а саме:

-по квартирі АДРЕСА_1 , яка складається з СДПТ у розмірі 4 619, 02 гривень; борг по ремонтному фонду 710, 10 гривень; опалення місць загального користування у розмірі 184, 94 гривень, утримання котельної (не опалення) місць загального користування у розмірі 1 080, 06 гривень, поставка газу для опалення місць загального користування у розмірі 172, 05 гривень;

-по квартирі АДРЕСА_5 , за СДПТ 6 647, 30 гривень; ремонту даху 897, 70 гривень: опалення місць загального користування 184, 67 гривень; утримання котельної на опалення місць загального користування у розмірі 1 086, 67 гривень, поставка газу для опалення місць загального користування у розмірі 171, 85 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідачем по справі 09 лютого 2023 року сплачено на рахунок ОСББ «Сонячний 1Б» заборгованість за житлово-комунальні послуги щодо квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_5 , у відповідності до квитанцій, ОСОБА_1 сплатила борг щодо квартири АДРЕСА_1 на загальну суму 6 766, 17 гривень та щодо квартири АДРЕСА_5 на загальну суму 8 987, 59 гривень.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги, а саме стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 (кв. АДРЕСА_3 ) 38 399,37 гривень (первісні вимоги 45 165, 54 гривні сплата Відповідачем частини заборгованості 6 766, 17гривень = 38 399,37 гривень).

По особовому рахунку № НОМЕР_2 (кв. АДРЕСА_4 ) 36 718, 78 гривень (первісні вимоги 45 706, 37 гривень сплата Відповідачем частини заборгованості 8 987, 59 гривень= 36 718, 78 гривень).

Також, слід зазначити, що доводи Відповідача, що належні їй квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_5 не мають обігрівальних приладів (радіаторів), труби теплоносія вмуровані в стінах її квартир та заглушені, тобто квартири під`єднані до опалення, але не обігріваються від дахової котельні є безпідставними та такими, що не приймаються судом до уваги, оскільки зазначені обставини встановлені в рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2019 року в нескасованій та незміненій частині та постанові Одеського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року по справі № 522/10647/15-Ц за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СОНЯЧНИЙ 1Б» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний 1Б» про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

Наданий Відповідачем Висновок експерта від 29.11.2022 року тільки підтверджує доводи ОСОБА_1 щодо відсутності опалення в зазначених квартирах, проте як зазначалось вище, зазначені обставини вже були встановлені в судовому рішенні, яке набрало законної сили.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, враховуючи, що надані позивачем докази на підтвердження викладених в позовній заяві вимог є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню з підстав часткового визнання позову та сплати частини заборгованості Відповідачем.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

У зв`язку з вищевикладеним, з Відповідача слід стягнути понесені Позивачем витрати які складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 270, 00 гривень.

Згідно ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, Позивачем при подачі позовної заяви було надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат та надано до суду Договір № 1/10 про надання правової допомоги від 12 жовтня 2021 року, Додаток до Договору про надання правової допомоги № 1/10 від 12 жовтня 2021 року, Заявка-доручення № 3/10 від 22 жовтня 2021 року, Додаткову угоду № 3 та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

У зв`язку з вищевикладеним, просили стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 500,00 гривень.

ОСОБА_1 заперечувала щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, проте належних та допустимих доказів на спростування відповідних розрахунків не надала.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи повязані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Відповідно до п. 48 постанови Пленуму ВССУ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерій реальності витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна та інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Витрати, які понесені Позивач, документально доведені та обґрунтовані. Згідно з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року справа № 757/47925/15-ц, від 20 червня 2018 року справа № 127/1284/14-ц, від 27 червня 2018 року справа №554/9348/15-ц, від 25 липня 2018 року справа № 522/4198/17-ц, від 13 березня 2019 року справа № 283/2065/14-ц, від 20 березня 2019 року справа № 753/23491/16-ц, від 23 січня 2019 року справа № 552/2145/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі № 635/5462/17, від 31 січня 2019 року справа № 204/6539/16-ц, , якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

За таких обставин, враховуючи складність справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, час розгляду справи, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 500,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 80, 89, 141, 265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СОНЯЧНИЙ 1Б» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СОНЯЧНИЙ 1Б» ( Код ) суму заборгованості за 01.07.2021 року по 23.11.2021 рік за комунальні послуги в розмірі 75 118 (сімдесят п`ять тисяч сто вісімнадцять) гривень 15 копійок, яка складається з заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 (кв. АДРЕСА_3 ) 38 399,37 гривень та по особовому рахунку № НОМЕР_2 (кв. АДРЕСА_4 ) 36 718, 78 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СОНЯЧНИЙ 1Б» ( Код ) судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2 270, 00 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 500,00 гривень.

В задоволенні решти вимог- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано та складено 06 квітня 2023 року.

Суддя Чернявська Л.М.