КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/8781/21 Головуючий у І інстанції Кошель Б.І.
Провадження №22-ц/824/6199/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 березня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.О.,

за участі секретаря Орел П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Білоцерківської міської ради Київської області про визнання незаконною бездіяльності органу місцевого самоврядування та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є опікуном неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 26.09.2017 року №359, опікуна ОСОБА_1 зобов`язано зберегти за підопічною неповнолітньою ОСОБА_2 право користування квартирою АДРЕСА_1 , в якій вона зареєстрована.

Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 09 березня 2021 року №180, дозволено опікуну ОСОБА_1 , котра діє в інтересах підопічної ОСОБА_2 , приватизувати трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_2 , де малолітня зареєстрована.

ОСОБА_1 зазначала, що зверталася до служби приватизації Білоцерківської міської ради з пакетом документів для приватизації квартири на ім`я підопічної, але посадова особа служби відмовила їй у прийомі документів, оскільки в їх переліку відсутня копія ордеру на житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1 .

Позивачка вважає таку бездіяльність (відмову) органу приватизації опікуну ОСОБА_1 у приватизації квартири неповнолітньою ОСОБА_2 незаконною, оскільки відсутність ордеру не може бути для цього підставою. Просила суд визнати бездіяльність Служби приватизації Білоцерківської міської ради щодо проведення приватизації та оформлення права власності квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 , незаконною; зобов`язати Службу приватизації Білоцерківської міської ради винести рішення щодо передачі права власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до чинного законодавства.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, 14.04.2022 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин, які мають значення у справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов.

В доводах апеляційної скарги, зокрема, зазначила, що бездіяльність (відмова) органу приватизації у приватизації квартири є незаконною і відсутність ордеру не може бути для цього підставою, оскільки ордер при вселенні у житлове приміщення передається обслуговуючій організації.

Також вказує, що підстави суду для відмови у задоволені позову щодо відсутності належних та допустимих доказів спростовуються зверненням позивача до відповідача та змістом письмової відповіді відповідача.

ПостановоюКиївського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2022 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 01 лютого 2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сидорчука Віталія Анатолійовича, задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи постанову апеляційного суду, Верховний Суд вказав на допущені судом першої інстанції порушення п. 3 частини 4 статті 274 ЦПК України у зв`язку із розглядом справи у спорі щодо приватизації державного житлового фонду в порядку спрощеного позовного провадження, а не за правилами загального позовного провадження. Зазначені обставини, згідно з пунктом 7 частини третьої статті 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, що залишилось поза увагою апеляційного суду при перегляді судового рішення.

За результатами нового апеляційного розгляду, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Сидорчука Віталія Анатолійовича, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, з урахуванням висновків Верховного Суду за результатами касаційного перегляду даної справи, колегія суддів доходить висновку про скасування рішення суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 187 ЦПК України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: 1) найменування суду, прізвище та ініціали судді, який відкрив провадження у справі, номер справи;2) найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб); 3) предмет та підстави позову; 4) за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа; 5) дата, час і місце підготовчого засідання, якщо справа буде розглядатися в порядку загального позовного провадження; 6) дата, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті, якщо справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; 7) результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику сторін; 8) строк для подання відповідачем відзиву на позов; 9) строки для подання відповіді на відзив та заперечень, якщо справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження;10) строк надання пояснень третіми особами, яких було залучено при відкритті провадження у справі; 11) веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається.

Згідно зі статтею 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є:1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі (стаття 196 ЦПК України).

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. Від 03 серпня 2021року відкрито провадження в цій справі та вирішено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. від 22 вересня 2021 року клопотання ОСОБА_1 задоволено, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У справі, яка переглядається, заявлено вимоги провизнання незаконною бездіяльності Служби приватизації Білоцерківської міської ради щодо проведення приватизації та оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 , а також - про зобов`язання відповідача винести рішення щодо передачі права власності на згадану квартиру.

Відповідно до частин першої, другої, пункту 3 частини четвертої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо приватизації державного житлового фонду.

Отже, всупереч вищенаведеним нормам процесуального права, суд першої інстанції розглянув і вирішив справу у спорі щодо приватизації державного житлового фонду в порядку спрощеного позовного провадження, а не за правиламизагального позовного провадження.

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

З огляду на вказане, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених пунктом 7 частини 3 статті 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення по суті спору.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , просила визнати бездіяльність відділу приватизації Білоцерківської міської ради щодо проведення приватизації та оформлення права власності квартири АДРЕСА_1 на ім`я неповнолітньої ОСОБА_2 незаконною та зобов`язати відповідача винести рішення щодо передачі права власності на вказану квартиру ОСОБА_2 , 2009 року народження. Вважає бездіяльність (відмова) органу приватизації у приватизації квартири незаконною, оскільки відсутність ордеру не може бути для цього підставою, так як при вселенні у житлове приміщення ордер передається обслуговуючій організації.

Колегія суддів апеляційного суду вважає доводи позивача такими, що заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 26 вересня 2017 року №359, малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та визначено її місце проживання з опікуном ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 6)

Згідно п. 3.1. вказаного рішення, опікуна ОСОБА_1 зобов`язано зберегти за підопічною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право користування квартирою, в якій вона зареєстрована, за адресою: АДРЕСА_4 , до досягнення нею повноліття.

Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 09 березня 2021 року №180 «Про деякі питання щодо захисту майнових та житлових прав дітей», дозволено опікуну ОСОБА_1 , котра діє в інтересах підопічної ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватизувати трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , на ім`я ОСОБА_2 , де малолітня зареєстрована (а.с. 7)

З копії витягу з реєстру територіальної громади м. Біла Церква №15.2-03/2462 від 25.01.2021 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрована лише ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з довідкою КП КОР «Південне БТІ» №2994 від 20.11.2020 року, станом на 01.01.2020 року на квартиру АДРЕСА_1 державна реєстрація не проводилась. (а.с. 18)

Судом також встановлено та не заперечувалось відповідачем, що позивач мала намір подати пакет документів до відділу приватизації Білоцерківської міської ради Київської області з метою приватизації квартири АДРЕСА_1 , однак, через відсутності повного переліку документів (відсутність ордеру на вселення в житлове приміщення), які необхідні для вирішення питання приватизації, їй було усно відмовлено у прийнятті цих документів до розгляду.

Приватизація державного житлового фонду здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон), Положення Про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, яке затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16 грудня 2019 року (далі - Положення).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ст. 3, 5 Закону, приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 кв. м на сім`ю, а також шляхом продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Кожен громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 , 2009 року народження,має законне право користування спірним житловим приміщенням і у відповідності до чинного законодавства через свого опікуна ОСОБА_1 зверталась до відповідача з заявою про приватизацію квартири.

Разом з тим відповідач, всупереч вимогам закону, не ухвалив вмотивованого рішення за результатами розгляду заяв, усно відмовивши у прийнятті цих документів до розгляду.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказувала на те, що відповідачем не прийнято позитивного рішення про приватизацію через відсутність у них ордера на житлове приміщення.

Разом з тим, посилання на відсутність ордеру у позивача як на підставу відмови у приватизації квартири є безпідставним.

Згідно із ч.11 ст.8 закону «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

У ч.10 ст.8 закону «Про приватизацію державного житлового фонду» закріплено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься відсутність у особи права на приватизацію (ч.2 ст.1 закону «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»), заборона приватизувати конкретне приміщення (ч.4 ст.1 закону «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», ч.2 ст.2 закону «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Відповідно до п. 17, 18 Положення, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації та подає такі документи: оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копію договору найму жилої площі у гуртожитку): документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати ВС від 20.06.2018 у справі №200/18858/16-ц.

Згідно зі ст. 15 ЖК України до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду належить видання ордерів на жилі приміщення.

Відповідно до ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Згідно з Постановою ради Міністрів Української РСР від 11.12.1984р. № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» (розділ IV, ст. 69 «Ордер на жиле приміщення») на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає» громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

Відповідно до ст. ст. 70, 72 вказаної Постанови ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово- експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Одночасно подаються паспорта усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

Встановивши наведені обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про те, що спірна квартира не відноситься до житла, визначеному в ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а тому не зважаючи на відсутність ордера про надання житлової площі, позивачем ОСОБА_1 дотримано всі умови, передбачені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», внаслідок чого у неповнолітньої ОСОБА_2 , інтереси якої представляє опікун - ОСОБА_1 , наявне право здійснити приватизацію квартири, в якій зареєстроване її постійне місце проживання.

Законність права користування ОСОБА_2 у спірній квартирі відповідачем не оспорена, даних щодо оспорення права проживання позивача у спірній квартирібудь-якими іншими особами матеріали справи не містять.

Згідно положень частини 10 статті 8 у прив`язці до пункту 2 статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому відмова відповідача у реалізації ОСОБА_2 права на приватизацію згідно з положенням ст.58 Житлового Кодексу України, оскільки та не надала ордеру, є безпідставним.

Таким чином, дії Білоцерківської міської ради Київської області порушують конституційне право ОСОБА_2 на приватизацію житла у встановленому законом порядку.

З огляду на наведене колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для захисту вимог позивача ОСОБА_1 , яка діє в інетерсах неповнолітньої ОСОБА_2 , щодо реалізаціїостанньою свого права на приватизацію.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2022 року - скасувати.

Ухвалити у справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Білоцерківської міської ради Київської області про визнання незаконною бездіяльності органу місцевого самоврядування та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність органу приватизації Білоцерківської міської ради Київської області що розгляду питання приватизації та оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 .

Зобов`язати орган приватизації Білоцерківської міської ради Київської області винести рішення щодо передачі права власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку приватизації.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 31.03.2023 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.О.