КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/8989/22 Головуючий у 1 інстанції: Чех Н.А.
Провадження № 22-ц/824/6893/2023 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Крижанівської Г.В.,

секретар Шевченко Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дилеравтозапчастина» про визнання трудових відносин припиненими та внесення відповідного запису до реєстру,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Дилеравтозапчастина» про визнання трудових відносин припиненими та внесення відповідного запису до реєстру. Зазначив, що 10.08.2020 року він був призначений на посаду директора ТОВ «Дилеравтозапчастина» (знаходиться в смт Мангуш Донецької області) відповідно до наказу № 81 від 10.08.2020 року. Дана інформація була внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У 2022 році у зв`язку із активними воєнними діями в Донецькій області ТОВ «Дилеравтозапчастина» припинило будь-яку господарську діяльність. Він переїхав в більш безпечне місце на постійне проживання в м. Київ. До свого переїзду згідно наявної домовленості він передав учаснику товариства усю господарську і звітно-фінансову документацію товариства, а також печатку. Він втратив зацікавленість у перебуванні на посаді директора ТОВ «Дилеравтозапчастина», вирішив звільнитись та змінити місце роботи. 01.08.2022 року через відсутність поштового зв`язку з смт. Мангуш та м. Маріуполем, він направив на електронну адресу учасника товариства ОСОБА_2 заяву про звільнення за власним бажанням з 05.09.2022 року, а також повідомлення про скликання (проведення) загальних зборів учасників. До порядку денного запропонував включити питання про своє звільнення з посади директора у зв`язку із поданням заяви про звільнення за власним бажанням та про призначення нового директора товариства. Рішенням Загальних зборів від 05.08.2022 року він було звільнений із займаної посади із 05.08.2022 року, обов`язки директора товариства покладено на ОСОБА_2 з 06.09.2022 року. В рішенні загальних зборів також вказано, що учасник бере на себе обов`язки вчинити всі необхідні дії, пов`язані з державною реєстрацією змін до відомостей про товариство в найкоротший строк після закінчення воєнного стану та повернення в Україну. 05.09.2022 року він видав наказ № 84 про своє звільнення з посади директора ТОВ «Дилеравтозапчастина» за власним бажанням. Для зміни даних про керівника товариства в реєстрі юридичних осіб необхідно подати документи з дотриманням встановлених вимог, зокрема, справжність підписів на такому рішенні нотаріально засвідчується з обов`язковим використанням спеціальних бланків нотаріальних документів. На даний час м. Маріуполь і смт. Мангуш входять до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, з огляду на що учасником товариства вимушено не виконуються зобов`язання щодо нотаріального засвідчення справжності його підпису на рішенні учасника. Дані обставини унеможливлюють реалізацію його права на звільнення з роботи, внесення відомостей до реєстру та припинення його повноважень як директора товариства.

ОСОБА_1 просив визнати припиненими трудові відносини між ним та ТОВ «Дилеравтозапчастина» з 05 вересня 2022 року у зв`язку із звільненням його із посади директора ТОВ «Дилеравтозапчастина» за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України; виключити запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про ОСОБА_1 як керівника ТОВ «Дилеравтозапчастина».

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2023 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що з огляду на повномасштабне вторгнення та окупацію окремих регіонів України, в тому числі м.Маріуполь, він не має можливості отримати оригінали необхідних документів для надання їх до органів реєстрації, не може реалізувати своє право на звільнення з роботи, внесення відомостей до реєстру та припинення його повноважень як директора ТОВ «Дилеравтозапчастина».

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

В судове засідання представник ТОВ «Дилеравтозапчастина» не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 10.08.2020 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду директора в ТОВ «Дилеравтозапчастина», наказ № 81 від 10.08.2020 року.

Згідно повідомлення, адресованого учаснику ТОВ «Дилеравтозапчастина» ОСОБА_2 від 01.08.2022 року, ОСОБА_1 ініціював скликання позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Дилеравтозапчастина». ОСОБА_1 повідомив учасника товариства про скликання позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Дилеравтозапчастина» на 05.09.2022 року 0 11.00 годині; порядок денний: звільнення директора ТОВ «Дилеравтозапчастина» ОСОБА_1 .

Згідно рішення № 4 загальних зборів учасників ТОВ «Дилеравтозапчастина» ОСОБА_2 від 05.09.2022 року звільнено ОСОБА_3 з посади директора ТОВ «Дилеравтозапчастина» на підставі поданої заяви за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України з 05.09.2022 року; виконання обов`язків директора товариства покладено на ОСОБА_2 ; у зв`язку з тимчасовим перебуванням за межами України через воєнні дії у м. Маріуполі та неможливістю проведення необхідних дій щодо державної реєстрації змін до відомостей щодо юридичної особи, покладено на ОСОБА_2 обов`язки вчинити всі необхідні дії пов`язані з державною реєстрацією змін до відомостей про товариство в найкоротший строк після закінчення воєнного стану та повернення в Україну.

05.09.2022 року ОСОБА_1 видав наказ № 84 про припинення виконання ним обов`язків директора 05.09.2022 року у зв`язку з увільненням за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Підстава - заява про звільнення від 01.08.2022 року та протокол загальних зборів учасників № 4 від 05.09.2022 року.

ОСОБА_1 порушив перед судом питання про визнання припиненими трудових відносин між ним та ТОВ «Дилеравтозапчастина» з 05 вересня 2022 року у зв`язку із звільненням його із посади директора за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України, а також виключення запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про нього як керівника товариства.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів не вбачає підставі для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що рішенням №4 загальних зборів учасників ТОВ «Дилеравтозапчастина» від 05.09.2022 року ОСОБА_3 звільнений з посади директора ТОВ «Дилеравтозапчастина» на підставі поданої заяви за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України з 05.09.2022 року. Виконання обов`язків директора товариства покладено на ОСОБА_2 .

На підставі вказаного рішення загальних зборів учасників товариства 05.09.2022 року ОСОБА_1 видав наказ № 84 про припинення виконання ним обов`язків директора з 05.09.2022 року у зв`язку з увільненням за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання припиненими трудових відносин між ним та ТОВ «Дилеравтозапчастина» з 05 вересня 2022 року у зв`язку із звільненням його із посади директора ТОВ «Дилеравтозапчастина» за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Загальними зборами ТОВ «Дилеравтозапчастина» ОСОБА_3 звільнений з посади директора, про що виданий наказ про припинення виконання ним обов`язків директора з 05.09.2022 року.

Суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про виключення запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про ОСОБА_1 як керівника ТОВ «Дилеравтозапчастина». Ухвалення рішення про виключення запису з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань виходить за межі повноважень суду у рамках розгляду трудового спору та не направлене на захист трудових прав позивача.

Суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що ОСОБА_1 не надав жодних доказів того, що новий директор ТОВ «Дилеравтозапчастина» відмовляється чи має поважні причини неможливості виконати обов`язок пов`язаний з внесенням змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зі змісту позовної заяви вбачається, що засновник та нове керівництво ТОВ «Дилеравтозапчастина» знаходиться поза межами м. Маріуполь, яке на даний час перебуває в тимчасовій окупації.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2023 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Матвієнко Ю.О.

Крижанівська Г.В.