Справа № 515/1474/22
Провадження № 2/515/144/23
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

представника позивача (за довіреністю) адвоката Писаренка О.В.

представника відповідачів адвоката Галамаги Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного това- риства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , законним представником якого виступає ОСОБА_3 ,

про визнання недійсним договору дарування,

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2023 року акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі АТ «Таскомбанк») в осо бі свого представника (за довіреністю) адвоката Писаренка О.В. звернулося до суду з позо- вною заявою, в якій просило визнати недійсним договір дарування, посилаючись на наступні обставини.

29 січня 2008 р. між ПАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є АТ «Таскомба- нк») та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 034-2008-081, згідно умов якого останній отримав кредит в сумі 100000 доларів США. Того ж дня, між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки за № 034-2008-081-Р/1, відповідного до умов якого ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання відповідати солідарно з позичальником перед кредитором в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.11.2010 р. у справі № 2-3144/2010 позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 були задоволені та стягнуто з боржників на користь банку заборгованість за кредитним договором № 034-2008-081 від 29.01.2008 р. у розмірі 109715,62 дол.США та су- дові витрати. На виконання даного рішення Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 02.12.2010 р. було видано відповідні виконавчі листи.

Виконавчий лист щодо стягнення заборгованоті з ОСОБА_1 було направлено на вико- нання до Дрогобицького ВДВС у Драгобицькому районі Львівської області та відкрито ви- конавче провадження за № 49421829. У даному виконавчому провадженні виконавцем вин- есена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 , в тому числі на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер :01:001:1036, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, Примор- ська сільська рада, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 50. 02 грудня 2021 року у вказаному виконавчому провадженні було замінено стягувача з АТ «Універсал Банк» на «Таскомбанк». Цього ж дня на адресу Дрогобицького ВДВС АТ «Таскомбанк» бу- ло подано заяву про повернення виконавчого документа без виконання. 16.12.2021 р. ви- конавчий лист щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 було направлено на виконання до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М., який цього ж дня виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 67932569 на виконання даного виконавчого листа. З метою виявлення належного на праві власності ОСОБА_1 май- на приватним виконавцем Білецьким І.М. було отримано витяги з Державного реєстру речо- вих прав на нерухоме майно, за результатами якого встановлено, що у боржника вже відсут- нє майно, а саме вищевказана земельна ділянка. Як вбачається з інформаційної довідки № 315985013 від 24.11.2022 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 16.12. 2021 р. між ОСОБА_1 та його сином ОСОБА_2 було укладено договір дарування № 980, виданого приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Моска

лик Л.П. У відповідності до договору дарування, у власність ОСОБА_2 перейшло право вла сності на вищевказану земельну ділянку. Між тим, ОСОБА_1 , згідно договору поруки № 034-2008-081-Р/1 від 29.08.2008 р., є фінансовим поручителем за зобов`язанням свого брата ОСОБА_4 за кредитним договором, а ОСОБА_2 є сином поручителя ОСОБА_1 . Таким чином, зазначений правочин було укладено між близьким особами першої спорідненості у проміжок часу коли існувала заборгованість за кредитним договором. При цьому ОСОБА_1 , розуміючи та усвідомлюючи, що, являючись фінансовим поручителем, на його майно бу- де звернуто стягнення в межах виконавчого провадження, 16.12.2021 р. укладає правочин по відчуженню майна на користь свого сина ОСОБА_2 шляхом укладання договору дарування земельної ділянки. Таким чином, вказані дії були вчинені фінансовим поручителем ОСОБА_1 на шкоду кредитору АТ «Таскомбанк», так як були направлені для уникнення зверне- ння стягнення на зазначене майно, а ,отже, підпадають під ознаку фіктивного правочину.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідачів у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважаючи їх необгрунтованими, та просила відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно копії кредитного договору (а.с.10-12), між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 034-2008-081 (на придбання майна) від 29.01.2008 р., предметом якого є надання Банком позичальнику грошових коштів в сумі 100000 дол. США, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 12,45 % річних. Термін повернення кредиту 10.01.2038 р. Відповідно до п.1.3. кредитного договору, цільове призначення кре- диту на придбання будинку загальною площею 304, 4 кв.м., житловою площею 157.9 кв.м., та земельної ділянки площею 0,007 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

29 січня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 034-2008-081-Р/1, відповідно до умов якого, ОСОБА_4 взяв на себе обов`язок відпові- дати за зобов`язаннями боржника, що вбачається з договору поруки№ 034-2008-081-Р/1 від 29.01.2008 р. (копія на а.с.16-17).

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.11.2010 р. (а.с.18 -19) позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 були задоволені та стягнуто з боржників на користь банку заборгованість за кредитним договором № 034-2008-081 від 29.01.2008 р. у розмірі 109715,62 дол. США та судові витрати в сумі 18 20 грн.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16.07.2021 р. (копія на а.с.20-21) замінено сторону стягувача з АТ «Універсал Банк» на його правонаступника АТ «Таскомбанк» у виконавчому листі № 2-3144/2010, виданому 02.12.2010 р. Дрогобиць- ким міськрайонним судом Львівської області.

На а.с.22 міститься копія постанови заступника начальника Дрогобицького відділу ДВС у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністер- ства юстиції (м.Львів) Кушнір С.Т. за № 49421829 від 02.12.2021 р. про повернення вико- навчого документу, виданого 02.12.2010 р. Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, щодо солідарного стягнення з ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь ПА Т «Універсал Банк» кредитної заборгованості.

16 грудня 2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білець- ким І.М. відкрито виконавче провадження № 67932569 на підставі виконавчого листа № 2-3144/2010, виданого 02.10.2010 р. Дрогобицьким районним судом Львівської області (а.с. 23).

З Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права влас- ності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо майна об`єкта нерухомого майна № 315985013, сформова- ної 24.11.2022 р. (а.с.44-45), слідує, що земельна ділянка площею 0,12 га, кадастровий номер :01:001:1036, цільове призначення якої для індивідуального садівництва, розта- шованої на території Приморської сільської ради (за межами населеного пункту) Білгород- Дністровського (Татарбунарського) району Одеської області, належить ОСОБА_2 на підста- ві договору дарування серії та номер: 980, виданого 16.12.2021 р. приватним нотаріусом Дро гобоцького районного нотаріального округу Москалик Л.П. Вказане також підтверджується копією договору дарування земельної ділянки (а.с.46-47).

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, змі ну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим ак- там цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним за- садам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, та бути спрямований на реальне на- стання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом ч.1 ст.717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоп- латно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до ст.234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру ство- рення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визна- ється судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сто- рін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-я ких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину неді- йсним без застосування будь-яких наслідків.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тоб- то, обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде вико- наний, вони мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладає- ться умисно.

Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; прихову- вання справжніх намірів учасників правочину.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спря- мований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням ч.ч. 1 та 5 ст.203 ЦК України, що за правилами ст.215 цього Кодексу є підставою для визнання його не дійсним, відповідно до положень ст.234 ЦК України.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (п.6 ст.3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відпо- відати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримувати- ся від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір (у тому числі й договір дарування) не може використовувати- ся учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рі- шення (у тому числі, вироку).

У постанові Верхованого Суду у складі суддів Першої судової палати касаційного цивіль- ного суду від 24.07.2019 р. (справа 3405/1820/17) зазначено, що укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем відбулось з метою приховання цього майна від наступно- го звернення стягнення на майно в рахунок погашення боргу за невиконаним зобов`язан- ням. Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовува- тися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рі шення (в тому числі, вироку).

Під час розгляду справи суд враховує і правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03.07.2019 р. у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) про те, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржни- ка, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п.6 ст.3 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду враховує, що фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде ви- конаний, вважає, що така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування май- на зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у влас- ність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним.

Саме такі правові висновки зроблені у постановах Верховного Суду України від 19.10. 2016 р. (провадження № 6-1873цс16), від 23.08.2017 р. у справі 306/2952/14-ц та від 09.09. 2017 р. у справі № 359/1654/15-ц, де вказано про неправильність застосування судами попе- редніх інстанцій ст.ст.203, 215, 234 ЦК України у спорах, що виникли із договорів дарування нерухомого майна, укладених сторонами, які є близькими родичами, без перевірки, чи пере- дбачали ці сторони реальне настання правових наслідків, обумовлених спірними правочина- ми; чи направлені дії сторін договорів на фіктивний перехід права власності на нерухоме ма- йно до близького родича з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення грошових коштів, зокрема чи продовжував дарува- льник фактично володіти та користуватися цим майном.

Оцінивши надані докази в їх сукупності, суд переконався, що укладення відповідачем ОСОБА_7 договору дарування земельної ділянки було метою приховання цього майна від наступного звернення стягнення на майно в рахунок погашення боргу за невиконаним зобо- в`язанням, зокрема, за кредитним договором, укладеним між Банком і ОСОБА_1 , та вва- жає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 9924,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 202, 203, 234 ЦК України, ст.ст.76-82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , законим представником якого вступає ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору дарування задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,12 га, з кадастровим номером :01:001:1036, з цільовим призначенням для індивідуального садівниц- тва, за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, сільрада Приморська, посвідче- ний приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Москалик Л.П., зареєстрований в реєстрі за № 980.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Москалик Л.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індекс- ний номер 62344326 від 16.12.2021 р. об 14:58:17 про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , здійснений щодо земельної ділянки площею 0, 12 га, з кадастровим номером :01:001:1036, з цільовим призначенням для інди- відуального садівництва, за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, сільрада При морська, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 50.

Скасувати запис про право власності/довірчої власності за номером 45712521, внесений на підставі рішення приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Москалик Л.П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індекс- ний номер 62344326 від 16.12.2021 р. об 14:58:17 про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на земельну ділянку площею 0,12 га, з кадаст- ровим номером :01:001:1036, з цільовим призначенням для індивідуального са- дівництва, за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, сільрада Приморська, реє- страційний номер об`єкту нерухомого майна 50.

Зобов`язати суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речо- вих прав та їх обтяжень, поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про право власності/довірчої власності за номером 12134072, внесений де- ржавним реєстратором Татарбунарського міського управління юстиції в Одеській області Борденюком Віталієм Миколайовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 26098551 від 12.11.2015 р. об 17:29:46, про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на земельну ділянку площею 0,12 га, з кадастровим номером :01:001:1036, з ці- льовим призначенням для індивідуального садівництва, за адресою: Одеська область, Тата- рбунарський район, сільрада Приморська, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 50.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , та з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , законним представвником якого виступає ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 9924,00 грн. по 4962,00 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня йо- го проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної си- ли після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного про- вадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного пе регляду.

Вступну та резолютивну частину рішення проголошено 27.03.2023 р., а повний текст рі- шення виготовлено 06.04.2023 р.

Суддя Тимошенко С.В.