Єдиний унікальний номер судової справи 462/1835/23
Номер провадження 2-н/462/976/23
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

04 квітня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., вивчивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ,

встановив:

Уповноважений представник ТОВ «Львівгаз збут» - Станько М. М., 14.03.2023 року (вх. № 5064) звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ у сумі 6 694 грн. 24 коп., яка складається з 5 582 грн. 23 коп. основного боргу, 312 грн. 60 коп. 3% річних, 799 грн. 41 коп. інфляційне збільшення.

Дослідивши письмову заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг; телекомунікаційних послуг; послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Як вбачається із матеріалів заяви про видачу судового наказу, ТОВ «Львівгаз збут» просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості за спожитий природній газ у сумі 6 694 грн. 24 коп., яка складається з 5 582 грн. 23 коп. основного боргу (розрахованого за період з квітня 2020 року по січень 2023 року), 312 грн. 60 коп. 3% річних, 799 грн. 41 коп. інфляційне збільшення (розрахованих з 11.08.2019 року по 23.02.2022 року).

Однак із долученого до заяви розрахунку заборгованості (фінансового стану) вбачається, що заборгованість виникла до квітня 2020 року та становить 3 825 грн. 73 коп.

Таким чином, неможливо встановити за який період часу нарахована заборгованість та чи звернувся заявник у межах строку звернення до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України внесена сума судового збору стягувачу ТОВ «Львівгаз збут» не повертається.

Керуючись ст. 161, 165-166, 258-261, 352-354 ЦПК України,

постановив:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко