Справа №132/1737/23
Провадження №2/132/520/23
Ухвала

Іменем України

"12" червня 2023 р. місто КАЛИНІВКА

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Сєлін Є.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Калинівської міської ради Вінницької області про визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Калинівської міської ради Вінницької області про визнання права власності на квартиру, яку згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2023 року передано на розгляд судді Сєліну Є.В.

Перевіривши подану позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до наступних висновків:

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Із позовної заяви вбачається, що позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви додані наступні документи, що підтверджують сплату судового збору, а саме:

квитанцію № 0.0..1, видану 17.12.2021року терміналом самообслуговування АТ «КБ «ПриватБанк» на суму 908грн.00коп.;

квитанцію № 0.0..1, видану 31.05.2023року терміналом самообслуговування АТ «КБ «ПриватБанк» на суму 165грн.50коп.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи № 10 від 25.09.2015 року «Про застосування судоми законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. Оскільки законодавством не встановлено певного порядку про ставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені ЦПК України.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі № 826/2429/18, від 20.02.2019 року у справі № 823/1940/18, від 04.11.2020 року у справі № 609/538/19, від 27.01.2021 року у справі 754/6573/13.

Перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України реалізовано за допомогою комп`ютерної програми документообігу загальних судів «Д-3». Дані щодо підтвердження сплати (повернення) судового збору надходять в автоматичному режимі до «Д-3», при цьому виконується автоматичне поєднання записів про сплату (повернення) судового збору, які зазначаються в обліково-статистичній картці справи, з записами підтверджень про оплату (повернення) судового збору, які надійшли з Державної казначейської служби України.

Так, в автоматизованій системі документообігу суду при перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України міститься наступна інформація:

квитанція № 0.0..1, видану 17.12.2021року терміналом самообслуговування АТ «КБ «ПриватБанк» на суму 908грн.00коп. була додана до позовної заяви в справі № 132/4124/21, та обліковується саме за цією справою;

Із інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень встановлено, що позивач ОСОБА_1 раніше вже двічі звертався до Калинівського районного суду Вінницької області із аналогічним позовом, який ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Ставнійчук С.В. від 12.01.2022 року у справі № 132/4124/21 (номер провадження 2/132/292/22) був повернутий позивачу на підставі п.3 ч.4 ст.185 ЦПК України; ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Ставнійчук С.В. від 23.02.2022 року у справі № 132/420/22 (номер провадження 2/132/363/22) був повернутий позивачу на підставі п.3 ч.4 ст.185 ЦПК України.

Порядок повернення судового збору встановлений статтею 7 Закону України «Про судовий збір», за якою сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду зокрема в разі повернення заяви або скарги у повному розмір в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

З урахуванням цього, долучені ОСОБА_1 до матеріалів цивільного позову про визнання права на завершення приватизації в порядку спадкування за законом у даній справі № 132/1737/23 (номер провадження 2/132/520/23): квитанція 0.0..1, видана 17.12.2021року терміналом самообслуговування АТ «КБ «ПриватБанк» на суму 908грн.00коп., не може бути врахована судом, а ці грошові кошти ОСОБА_1 має можливість повернути в порядку, передбаченому ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою підприємцем, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року становить 2684,00грн.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був здійснити сплату судового збору у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у розмірі 1073грн.60коп.

Як встановлено з матеріалів поданої позовної заяви, ОСОБА_1 сплачено лише 165грн.60коп., що підтверджується квитанцією № 0.0..1, видану 31.05.2023року терміналом самообслуговування, тобто недоплачений розмір судового збору становить 908грн.00коп.

Згідно із частиною 1 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, вважаю за необхідне залишити вказану позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення її недоліків /тобто, для надання місцевому суду квитанції про сплату недоплаченого судового збору, або надати доказ звільнення позивача від його сплати/.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Керуючись ст.ст. 177 та 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 до Калинівської міської ради Вінницької області про визнання права власності на квартиру залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, роз`яснив при цьому, що в разі не усунення вищевказаних недоліків в наданий строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя