Провадження № 2/761/4039/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору міни від 03.01.2020 року. У зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , при цьому, відповідачі не проживають у квартирі, витрат по її утриманню та оплаті комунальних послуг не несуть.

Враховуючи те, що позивач не має можливості належним чином здійснювати своє право власності у зв`язку із реєстрацією в квартирі відповідачів, тому для захисту своїх порушених прав вона звернулась до суду із даним позовом.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та зазначив що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, свого представника до суду не направили, відзив на заявлені вимоги до суду не направили.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві.

А тому на підставі положень статей 223 та 280 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи у відсутність сторін.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору міни від 03.01.2020 року, що підтверджується копією вказаного договору.

Разом з тим, на даний час, відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зареєстровані у зазначеній квартирі, що підтверджується відповідними довідками про реєстрацію місця проживання особи Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 зареєстрований у вказаній квартирі з 26.01.2001 року, ОСОБА_4 зареєстрована у вказаній квартирі з 09.01.2009 року, ОСОБА_5 зареєстрована у вказаній квартирі з 13.06.2002 року.

При цьому, з інформації щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 вбачається, що останнього в ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» не знайдено.

Так, судом встановлено, що на момент звернення позивача до суду із зазначеним позовом, відповідачі тривалий час не проживають у квартирі, що підтверджується актом від 20.01.2021 року.

Проте на даний час відповідачі перебувають на реєстраційному обліку у вказаній квартирі, що порушує право позивача та створює їй перешкоди у користуванні та володінні майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Окрім того, положеннями ст. 391 ЦК України регламентовано, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, з огляду на вказані положення закону, враховуючи, що факт реєстрації відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 порушує права позивача, як власника квартири, та враховуючи, що місце проживання ОСОБА_2 не зареєстроване у даній квартирі, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою.

Крім того, на підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 681,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 4, 76, 89, 95, 259, 263, 265, ЦПК України, ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_3 (РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 (РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 (РНОКПП не відомий, адреса: АДРЕСА_3 ) про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 681,00 грн., тобто по 227,00 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Притула