Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/948/14-ц
Провадження № 6/499/4/23
У Х В А Л А

про поворот виконання рішення

03 квітня 2023 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю помічника судді Березовської-Арнаут І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Березівського району Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Іванівського районного суду Одеської області надійшла вищевказана заява про поворот виконання рішення.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 посилався на ту обставину, що рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 04.11.2014 року задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно. Підставою визнання права власності був нотаріально не посвідчений договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Вказаним рішенням за останнім визнано право власності на 49/100 частин одноповерхової кам`яної нежитлової будівлі та споруд, яка складається з мех. току та ЗАВ-40 VI, розташованого в АДРЕСА_1 «з».

Постановою Одеського апеляційного суду від 28.03.2022 року дане рішення суду скасоване, в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. В подальшому, ухвалою Верховного суду від 01.08.2022 року у відкриті касаційного провадження по даній справі за скаргою ОСОБА_2 було відмовлено.

У 2018 році ОСОБА_2 подарував громадянці ОСОБА_4 49/100 частин одноповерхової кам`яної нежитлової будівлі та споруд, яка складається з мех. току та ЗАВ-40 VI, розташованого в АДРЕСА_1 «з», та відповідне право власності було зареєстроване в реєстрі.

Заявник вказує, що у зв`язку з скасуванням рішення Іванівського районного суду Одеської області від 04.11.2014 року та відмовою у задоволені позову ОСОБА_2 , враховуючи що відповідач ОСОБА_3 ніколи не володів 49/100 частин вказаного об`єкту, є необхідність у повернені сторін даної справи в попереднє становище, а саме право власності на частку в об`єкті нерухомості, що була спірною має повернутися у власність ОСОБА_3 .

Заявник просив суд в порядку повороту виконання рішення визнати недійсним та скасувати запис 16642774 про право власності за ОСОБА_2 на 49/100 часток одноповерхових кам`яних нежитлових будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 «з» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; визнати недійсним та скасувати запис 27624562 про право власності за ОСОБА_4 на 49/100 часток одноповерхових кам`яних нежитлових будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 «з» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; визнати недійсним договір дарування 49/100 часток одноповерхових кам`яних нежитлових будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 «з» укладений 23.08.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланіною В.І. та зареєстрований в реєстрі за №2083.

У судове засідання заявник не з`явився, однак надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, на задоволені заяви наполягав.

Інші учасники справи, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Іванівська селищна рада, як правонаступник Бузинівської сільської ради, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися, заяв та клопотань не надали, про причини неявки не повідомили, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ч.10 ст.444 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що наявні законні підстави для часткового задоволення заяви про поворот виконання рішення у зв`язку з наступним.

Судом було встановлено, що рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 04.11.2014 року позовну заяву ОСОБА_2 до Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно було задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 49/100 частин одноповерхової кам`яної нежитлової будівлі та споруд, яка складається із: мех.току та ЗАВ-40 VІ, розташованого в АДРЕСА_1 . Зазначено, що рішення є підставою для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та внесення відповідних змін до технічної документації 49/100 частин одноповерхової кам`яної нежитлової будівлі та споруд, яка складається із: мех.току та ЗАВ-40 VІ, розташованого в АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії договору дарування від 23.08.2018 року, який зареєстровано в реєстрі за №2083 та посвідчено приватним нотаріусом, Таха Мохамад Валід подарував, а ОСОБА_4 прийняла у власність належну дарувальнику на праві приватної спільної часткової власності 49/100 часток одноповерхових кам`яних нежитлових будівель та споруд в АДРЕСА_2 під №117 «з», які в цілому складаються з мехтоку під літ.А загальною площею 5463,7 кв.м. та ЗАВ-40 VI. Зі змісту даного договору також вбачається, що відчужувані 49/100 часток належать дарувальнику, тобто ОСОБА_2 на підставі рішення Іванівського районного суду Одеської області від 04.11.2014 року, справа №499/948/14-ц, право власності зареєстроване 28.09.2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно номер запису права власності 16642774.

30.11.2021 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на вищевказане рішення, оскільки останньому згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.12.2011 року належить на праві власності 3/4 частини одноповерхової кам`яної нежитлової будівлі та споруд, розташованої в АДРЕСА_2 під №117 «з».

28.03.2022 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, рішення Іванівського районного суду Одеської області від 04.11.2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно залишено без задоволення. Згідно змісту вказаної постанови Одеський апеляційний суд прийшов до такого висновку через неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та пред`явлення позивачем позову до неналежного відповідача. З даної постанови вбачається, що фактично ОСОБА_1 було надано статус відповідача у даній справі, однак не залучено до участі через відсутність такого права (на залучення належного відповідача) у суду апеляційної інстанції. Постанова набрала чинності 28.03.2022 року.

З наведеного слідує, що ОСОБА_1 у розумінні ч.9 ст.444 ЦПК України є належним суб`єктом для звернення до суду першої інстанції з заявою про поворот виконання рішення.

Наразі, станом на 16.03.2023 року, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 49/100 частки одноповерхових кам`яних нежитлових будівель та споруд загальною площею 5463,7 кв.м. за адресою в АДРЕСА_2 під №117 «з» на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування від 23.08.2018 року за №2083 належить ОСОБА_4 , номер відомостей про речове право 27624562.

Відповідно ст. 444 ЦПК України, питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням.

З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватися шляхом подання заяви про поворот виконання. Необхідність у повороті виконання судового рішення і поверненні сторін у первісне становище виникає тоді, коли рішення виконане, але згодом скасоване судом апеляційної чи касаційної інстанції, якщо цей суд закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

ЦПК України встановлено декілька варіантів вирішення судом питання щодо повороту виконання, одним із яких є також прийняте рішення про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду, відмовлення в позові повністю, задоволення позовних вимог в меншому розмірі, при цьому таке рішення повинне бути прийняте за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (ч.3ст.444ЦПК України).

У рішенні Конституційного Суду України №12-рп/2011 від 02 листопада 2011 року по справі №1-25/2011 за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України, яке є обов`язковим для застосування на всій території України, роз`яснено, що особливістю ухвал суду щодо повороту виконання рішення є те, що вони приймаються на стадіях виконання судового рішення і оскаржити їх одночасно з рішенням суду неможливо.

Також зазначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим рішенням). Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого рішення), та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням належного, безпідставного стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Таким чином, поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права.

Крім того, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом, у постанові від 23 січня 2018 року по справі №203/2612/13-ц.

Відповідно до положень ч.3 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Враховуючи вищезазначене, та ту обставину, що наразі рішення Іванівського районного суду Одеської області від 04.11.2014 року скасоване постановою Одеського апеляційного суду від 28.03.2022 року, яка набрала чинності, отже заява про поворот виконання рішення підлягає задоволенню частково, а саме в межах поновлення становища сторін до винесення скасованого рішення.

Суд позбавлений можливості вирішити питання про визнання недійсним договору дарування від 23.08.2018 року та скасування запису про державну реєстрацію права власності за даним договором, що призведе до виходу за межі повноважень при розгляді зазначеної категорії заяви, оскільки дане питання ні при винесені рішення судом першої інстанції ні під час апеляційного розгляду предметом позову не було та судами не вирішувалося.

Суд роз`яснює заявнику, що питання що стосуються вчинення подальших правочинів на підставі скасованого рішення суду необхідно вирішувати в рамках позовного провадження з виробом належного способу захисту.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.444 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити частково.

Визнати недійсною державну реєстрацію та припинити запис №16642774 про право власності за ОСОБА_2 на 49/100 часток одноповерхових кам`яних нежитлових будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 «з» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В задоволені іншої частини заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Одеського апеляційного суду.

СуддяІгор ПОГОРЄЛОВ