ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/821/1151/23Головуючий по 1 інстанції
Справа № 702/766/21 Категорія: 310000000 Жежер Ю.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.,

секретар: Широкова Г.К.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Джирма Алла Володимирівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Джирми Алли Володимирівни на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 травня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини (з урахуванням заяви про зміну предмету позову).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначала, що вона проживала з ОСОБА_2 у цивільному шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 . У зв`язку із тим, що сторони проживали в незареєстрованому шлюбі, відповідно до вимог ст. 135 Сімейного кодексу України, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено за її прізвищем, а ім`я та по батькові батька дитини записано зі слів матері.

З часу народження дитина постійно проживає з матір`ю і увесь тягар по утриманню дитини також несе позивачка. Водночас, відповідач жодного інтересу до сина не проявляє і матеріально його не підтримує.

Просить визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внести до актового запису № 68 від 13.07.2010 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зміни і батьком дитини записати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 травня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини задоволено.

Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внесено зміни в актовий запис № 68 від 13.07.2010 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини записано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Здійснено розподіл судових витрат.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції вказав, що згідно з висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово - медичної експертизи № 103-93-2022 від 20.09.2022, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 не менше, ніж 99,99%. Даний висновок експерта є належним та допустимим доказом, єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини.

Не погоджуючись з рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 травня 2023 року, представник ОСОБА_2 адвокат Джирма А.В. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і має оцінюватися судом разом з іншими доказами, зокрема, що ОСОБА_2 з вересня по грудень 2009 року перебував у відрядженні у м. Біла Церква, де він виконував ремонт квартири. Позивачка та відповідач в цей проміжок часу не проживали в цивільному шлюбі, а їх зустрічі мали періодичний характер. Проживати разом сторони почали на початку 2010 року, коли ОСОБА_1 повідомила про свою вагітність.

Крім того, суд не надав належної оцінки медичним висновкам, які ставлять під сумнів здатність відповідача до зачаття.

13 липня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 адвоката Барської Т.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що жодних обґрунтованих та достовірних обставин, які б ставили під сумнів висновок експерта № 103-93-2022, матеріали справи не містять, відтак, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, учасників справи, які з`явились у судове засідання, в режимі відеоконференції, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 адвоката Джирми А.В. не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 , виданого 13.07.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області, матір`ю дитини є ОСОБА_1 , у графі батько зазначено « ОСОБА_4 » (т. 1 а.с. 18).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України № 8 від 17.05.2022, відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (т. 2 а.с. 3).

Таким чином, сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, тому запис про батька ОСОБА_3 у свідоцтві про народження вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Згідно з висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово- медичної експертизи № 103-93-2022 від 20.09.2022, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 не менше ніж 99,99%. Таким чином, згідно Hummel K at all «Biostatistische Abstammugs - begutachung mit blutgruppen befunden» Stuttgart, 1971, біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 практично доведено (т. 2 а.с. 72-75).

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі статтею 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини

у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до частин першої-третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Тобто передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

Апеляційний суд зазначає, що Сімейний кодекс України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у цій категорії справ. Доказами у справі про визнання батьківства можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. За загальним правилом визнання батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Однак, висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 11.07.2023 у справі № 449/433/22.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (стаття 110 ЦПК України).

У справі, яка переглядається, за клопотанням позивача ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05.07.2022 призначено судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (т. 2 а.с. 48-49).

Згідно з висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово- медичної експертизи № 103-93-2022 від 20.09.2022, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 не менше ніж 99,99%. Таким чином, згідно з Hummel K at all «Biostatistische Abstammugs - begutachung mit blutgruppen befunden» Stuttgart, 1971, біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 практично доведено (т. 2 а.с. 72-75).

Наданим відповідачем доказами на спростовування генетичної спорідненості між ОСОБА_2 , як батьком, та ОСОБА_3 , як дитиною, суд першої інстанції надав оцінку та правомірно, на думку суду апеляційної інстанції, вважав їх безпідставними.

Факт відсутності ОСОБА_2 в м. Монастирище Черкаської області з вересня по грудень 2009 року свідки з достовірністю не довели. Крім того, показання свідків не виключають моменту можливого зачаття дитини у вказаний період.

Діагнози хронічний простатит та олігоспермія, поставлені відповідачу, згідно з поясненнями в суді першої інстанції експерта ОСОБА_5 , яка перебувала під присягою і була попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, не виключають можливість відповідача до зачаття дитини, а лише вказують на зниження ймовірності запліднення. При цьому, вказані діагнози були встановлені відповідачу в жовтні 2022 року, тобто через 12 років після народження ОСОБА_6 , доказів вказаного захворювання чи будь-яких інших хвороб, що виключають можливість відповідача до зачаття дитини, у спірний період, стороною відповідача надано не було.

Отже, з урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та визнання ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , і, відповідно, внесення змін до актового запису про народження останнього.

Апеляційний суд зазначає, що визнання відповідача батьком ОСОБА_7 відповідає інтересам малолітньої дитини. Негативних наслідків для дитини судами не встановлено.

Таким чином, беручи до уваги викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування скаржником не доведено та колегія суддів не вбачає.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Джирми Алли Володимирівни залишити без задоволення.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 17 травня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і підлягає касаційному оскарженню в порядку і строках, визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 07 вересня 2023 року.

Судді Ю.В. Сіренко

Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова