ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 617/1390/18 Номер провадження 22-ц/814/1244/23Головуючий у 1-й інстанції Глоба М.М. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 20 липня 2021 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Харківобленерго» до ОСОБА_1 ,третя особа , що не заявляє самостійних вимог , щодо предмета спору : ОСОБА_2 , про стягнення нарахування по акту порушення

В С Т А Н О В И В:

Представник акціонерного товариства «Харківобленерго» звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову вказав, що ОСОБА_1 є користувачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , на її ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Працівниками Вовчанського РВЕ АК «Харківобленерго» в ході перевірки приладу обліку електроенергії 26.11.2017 року, за адресою відповідача був виявлений факт монтажу електричної проводки підключеної поза приладом обліку. Складено акт № 211266, на підставі акту було зроблено розрахунок обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушень відповідачем правил, відповідно до якого заподіяні позивачу збитки склали 50 679 грн. 62 коп. Добровільно відповідач вказані суму не сплачує, тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 50 679 грн. 62 коп. та судовий збір в сумі 1762 грн. 00 коп.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 20 липня 2021 року позовну заяву акціонерного товариства «Харківобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення нарахування по акту порушення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь акціонерного товариства «Харківобленерго» суму донарахування за використану електричну енергію в розмірі 50679 (п`ятдесят тисяч шістсот сімдесят дев`ять) грн. 62 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь акціонерного товариства «Харківобленерго» судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , скарга мотивована тим, що судом неналежно оцінено докази наявні у матеріалах справи. Докази надані позивачем є неналежними та недопустимими . Вказує , що ОСОБА_2 не є споживачем , та не є уповноваженою споживачем ( ОСОБА_1 ) особою, відтак, не можна вважати , що відповідач була ознайомлена з актом про порушення №211266 від 26.11.2017 року.

ОСОБА_1 просить скасувати рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 20 липня 2021 року , та ухвалити нове яким залишити позов АТ «Харківобленерго» без задоволення.

У грудні 2021 року позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому представник АТ «Харківобленерго» С.А.Грудка просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.

Судовим розглядом встановлено , що між АК «Харківобленерго» (правонаступником якої є АТ «Харківобленерго») та ОСОБА_1 20.06.2005 року укладено договір про користування електричної енергії № 26002, у зв`язку з чим ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , та на її ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 13).

Окрім ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_2 , відповідно до довідки Старосалтівської селищної ради Вовчанського району харківської області № 448 від 24.01.2018 року (а.с. 14).

26.11.2017 року при перевірці електроустановки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено факт самовільного підключення до електромереж, споживання електричної енергії, поза приладом обліку, про що було складено акт № 211266 від 26.11.2017 року. Вказаний акт про порушення був складений у присутності повнолітнього члена сім`ї ОСОБА_2 , який від підпису в акті відмовився (а.с. 4-5). Крім того, до акту були додані фото таблиця, акт заміни, технічної перевірки та пломбування розрахункових засобів обліку у побутовому секторі від 26.11.2017 року (а.с. 6-7).

Згідно висновку рішення засідання комісії по розгляду актів порушень ПКЕЕН від 04.12.2017 року, викладеного у протоколі, об`єм електричної енергії необлікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕН складає 34721 кВт год., що становить 50679 грн. 62 коп., що становить вартість електричної енергії необлікованої внаслідок порушення (а.с. 15).

Районний суд вірно визначився із нормами законодавства , що регулюють та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Так, відносини щодо постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, положеннями Закону України від 16.10.1997 року № 575/97-ВР «Про електроенергетику», чинного на час виникнення спірних правовідносин (втратив чинність 01.07.2019 року), Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 (далі - Правила), чинними на час виникнення спірних правовідносин (втратили чинність 26.06.2018 року) та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, чинної на час виникнення спірних правовідносин (втратила чинність 27.07.2019 року).

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН згідно із законодавством України.

Згідно з п. 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі: порушення правил користування електричною енергією; самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

На підставі акта енергопостачальник має право визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до Методики.

П останова від 04.05.2006 N 562 «Про затвердження Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» встановлює порядок обчислення збитків заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електроенергією.

Так, відповідно до п. п. 4-6 п. 3.1 Методики, вона застосовується у разі: самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку; самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж)з порушенням схеми обліку; самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника.

Розрахунок вартості необлікованої електричної енергії згідно з пунктом 3.3 Методики здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості не облікованої електричної енергії та за кількістю днів (розрахунковий період).

Відповідно до висновку , висловленого в постанові Верховного Суду України від 16.05.2011 року, у справі № 15/147/10 , термін «споживач електричної енергії» необхідно застосовувати у дещо ширшому значенні, зокрема, як такий, що поширюється і на осіб, які використовують електричну енергію без укладання договору на електропостачання.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановлено , що ОСОБА_1 як споживач є відповідальною особою за збитки, завдані енергопостачальнику через самовільне підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

В матеріалах справи відсутні підтвердження того, що акт про порушення №211266 від 26.11.2017 року визнавався недійсним чи оскаржувався ОСОБА_1 .

Законодавством передбачено , що у разі незгоди людина може оскаржити складений акт про порушення та нарахований штраф. Рішення комісії щодо розгляду акта про порушення та нарахування штрафу можуть бути оскаржені в контролюючих органах (НКРЕКП, Держенергонагляд, тощо) або в суді.

Акт є дійсним та у встановленому законом порядку не оскаржений, отже він є належним і допустимим доказом вчинення правопорушення та достатньою підставою нарахування обсягу вартості необлікованої електричної енергії.

Апелянт вказує, що ОСОБА_2 не є споживачем , та не є уповноваженою споживачем особою , зазначає також, що доданий до позову «Акт №3318 від 26.11.2017 року» викликає в неї сумніви з приводу його достовірності та є підробленим.

Проте, суд зауважує, що ОСОБА_2 згідно довідки Старосалтівської селищної ради Вовчанського району харківської області № 448 від 24.01.2018 року проживає за адресою АДРЕСА_1 , наведене не спростовано доказами по справі , та свідчить про відповідність акту п. 53 Правил.

У зв`язку із чим у суду відсутні підстави вважати , що акт про порушення є не чинним , та являє собою недопустимий доказ.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Також, позивач посилається на відсутність відповідної експертизи та неможливості встановлення чи фотознімки надані позивачем були здійснені після від`єднання приладу обліку СО-2М №91633875 ГП 1.1981 чи до його від`єднання. Щодо вказаного , варто зазначити, що в матеріалах справи відсутні клопотання про призначення відповідної експертизи , позивачем при розгляді справи судом першої інстанції не заявлялось відповідного клопотання , також клопотання про призначення експертизи не заявлялось і при перегляді справи апеляційним судом.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок районного суду , що ОСОБА_1 , як споживач послуг з надання електричної енергії, порушила Правила користування електричною енергією для населення, що підтверджується зібраними у справі доказами, а тому позовні вимоги АТ «Харківобленерго» щодо стягнення з відповідача нарахування по акту порушення в розмірі 50 679,62 грн. підлягають задоволенню.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в судах, компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 20 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов