Справа № 132/1690/23
Провадження № 2-о/132/73/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"22" червня 2023 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Калинівка справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересовані особи Калинівська міська рада Вінницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше 5 років до часу відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що вона та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини, а саме з 01.01.2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , по день смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування цієї вимоги зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26.03.2001 року державним нотаріусом Другої Вінницької державної нотконтори, в. о. державного нотаріуса Калинівської державної нотконтори, зареєстрованого в реєстрі за №361, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 в «Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації» 10.04.2001 в реєстровій книзі №1 за реєстром №1. Також відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,2500 га в межах згідно з планом для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд, що також розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №767480, виданого на підставі рішення Лемешівської сільської ради 18 сесії 5 скликання від 08.09.2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №12, а також на земельну ділянку площею 0,4886 га в межах згідно з планом для ведення особистого селянського господарства, що також розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №378687, виданого на підставі рішення Лемешівської сільської ради 19 сесії 5 скликання від 17.12 .2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №92. Вона залишене ОСОБА_4 спадкове майно фактично прийняла, оскільки з ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживала однією сім`єю з померлим по день його смерті. З метою оформлення своїх спадкових прав вона звернулась до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотокругу Варламова О.В. по питанню оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 , то нотаріусом було роз`ясненого, що необхідно надати докази того, що вона з ОСОБА_4 проживали однією сімєю не менше 5 років до часу відкриття спадщини і лише тоді вона зможе отримати свідоцтво про право на спадщину майна ОСОБА_4 , через що заявниця вимушена звернутися до суду.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Заінтересована особа уповноважений представник Калинівської міської ради Трохименко М.В. в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву за вх. № 5002/23 від 06.06.2023 року, згідно якої просить розгляд справи провести без участі представника міської ради, проти задоволення заяви не заперечує.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, надавши письмові заяви, де просять справу розглянути за їх відсутності, проти вимог заявниці не заперечують.

За наявності існуючих умов, передбачених в ч. 2 ст. 247 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив провести розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі поданих письмових доказів та документів.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, в такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Вимогами ст.ст. 1218 та 1267 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Положеннями ч.ч. 3 та 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26.03.2001 року державним нотаріусом Другої Вінницької державної нотконтори, в. о. державного нотаріуса Калинівської державної нотконтори, зареєстрованого в реєстрі за №361, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 в «Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації» 10.04.2001 в реєстровій книзі №1 за реєстром №1. Також відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,2500 га в межах згідно з планом для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд, що також розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №767480, виданого на підставі рішення Лемешівської сільської ради 18 сесії 5 скликання від 08.09.2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №12, а також на земельну ділянку площею 0,4886 га в межах згідно з планом для ведення особистого селянського господарства, що також розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №378687, виданого на підставі рішення Лемешівської сільської ради 19 сесії 5 скликання від 17.12 .2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №92.

В березні 1998 року заявниця познайомилась з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання 05.03.1998 року шлюбу зі своєю дружиною ОСОБА_5 переїхав проживати в село Адамівку Калинівського району Вінницької області і з цього часу вона почала проживати з ним як одна сім`я. Проживали вони в будинку заявниці за місцем її реєстрації за адресою АДРЕСА_1 (бувша АДРЕСА_2 ), куди ОСОБА_4 перевіз всі свої речі. ОСОБА_4 з 30.03.1998 року по 16.09.2003 року був зареєстрований в будинку заявниці по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією домової книги.

ОСОБА_6 з ОСОБА_4 працювали різноробочими в місцевому КСП «Мрія» с. Райки Калинівського району Вінницької області, що підтверджується записами в трудовій книжці померлого, яка знаходиться у заявниці.

Заявниця з ОСОБА_4 , починаючи з березня 1998 року і до дня його смерті проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувались і підтримували один одного. Зароблені кошти ОСОБА_4 віддавав в сім`ю, заявниця також свою заробітну плату спрямовувала в сімейний бюджет. Вони разом з ОСОБА_4 садили та обробляли присадибну земельну ділянку, використовували зібраний урожай, восени продавали картоплю. Виручені кошти також надходили в їх сімейний бюджет. Разом з сімейного бюджету вони оплачували комунальні послуги за користування електроенергією, купували балони з газом, кожного року купували машину дров на зиму, сплачували земельний податок. Також вони разом обробляли присадибну земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , яка перейшла ОСОБА_4 в спадок після смерті його матері.

Заявниця з ОСОБА_4 як одна сім`я святкували всі свята, дні народження, до них в гості в будинок по АДРЕСА_2 постійно приїздили родичі ОСОБА_4 : його брат ОСОБА_7 , сестра ОСОБА_8 , сестра ОСОБА_9 , двоюрідна сестра ОСОБА_10 , рідна племінниця ОСОБА_11 , племінники ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також сини заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Також заявниця разом з ОСОБА_4 неодноразово, а саме в 2008 році, в 2009 році та в 2011 році їздили в гості до його рідної сестри ОСОБА_9 в місто Мантурово Курської області РФ. Крім того, вони разом постійно ходили в гості до сусідів та друзів в с.Адамівка Калинівського району Вінницької області.

Після виходу в 2007 році на пенсію, ОСОБА_4 більше займався веденням домашнього господарства, готовкою дров, обробляв городи. Отриману ним пенсію також спрямовували в спільний бюджет, який витрачали на придбання продуктів харчування, оплату компослуг, купівлю необхідного одягу, предметів домашнього вжитку.

З березня 1998 року і по 03.05.2017 року заявниця з ОСОБА_4 безперервно проживали однією сім`єю в АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом, правами і обов`язками.

Даний факт підтверджується довідками № 127, №128 від 09.05.2023 року Лемешівського старостинського округу Калинівської міської ради Вінницької області, сумісними фото, поясненнями громадян ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , які долучені до матеріалів справи.

Оскільки ОСОБА_4 останні роки перед смертю хворів, так як в липні 2016 року переніс мікроінсульт, заявниця здійснювала догляд за ним, піклувалась про нього, готувала їсти, прала речі, купували ліки, продукти харчування. ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в Калинівській ЦРЛ, куди заявниця постійно їздила його відвідувати. Після виписки з лікарні ОСОБА_1 продовжувала здійснювати догляд за ОСОБА_4 , вони продовжували проживати в належному їй будинку.

Після смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в належному заявниці будинку по АДРЕСА_1 заявниця провела його поховання на місцевому цвинтарі в с. Адамівка Калинівського району Вінницької області, купивши необхідний одяг та взуття для померлого, оплативши всі ритуальні товари та послуги, а також провела поминальний обід, замовивши виїздну кухню по місцю свого проживання.

В даний час ОСОБА_1 доглядає за могилою ОСОБА_4 ,замовила та поставила на його могилі пам`ятник .

Після смерті ОСОБА_4 в заявниці знаходяться всі правовстановлюючі документи на належне померлому майно: свідоцтво про право на спадщину на будинок, державні акти на присадибні земельні ділянки, технічний паспорт на будинок, домова книга, а також його особисті документи: свідоцтво про розірвання його шлюбу, свідоцтво про смерть, трудова книжка, довідка про причини смерті та інші.

Згідно ст.1264 ЦК України «У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини ».

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом) судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. До числа спадкоємців 4 черги не входить особа, яка хоч і проживала однією сім`єю зі спадкоємцем, але перебувала в зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

ВС зазначив, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідно встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року№5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участь на утримання житла, його ремонт і т.п.

Як роз`яснив Верховний Суд у Постанові від 12.08.2019 р у справі № 521/16365/15 обов`язковою умовою для визнання особи членом сім`ї, крім факту сумісного проживання є наявність спільного бюджету, спільного харчування, покупки майна для сумісного користування, участь в спільних витратах на утримання житла, його ремонт; взаємної допомоги, усних та письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; других обставин, що свідчать про реальність сімейних стосунків не менше 5 років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.5.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоч і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб-чоловіка або жінки, які проживають в фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім`єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини».

Так як заявниця проживала зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет, турбувались один про одного, підтримували морально, починаючи з березня 1998 року і до дня його смерті, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що свідчить про сталі довготривалі стосунки, то необхідно встановити факт їх спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Отже, відповідно до ст.1264 ЦК України заявниця маю право на спадкування майна ОСОБА_4 , як спадкоємиця 4 черги за законом.

Після смерті ОСОБА_4 в передбачений законом 6-місячний термін відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України заявниця фактично прийняла спадщину на належне померлому майно, так як постійно проживала з ним в одному будинку по АДРЕСА_1 по день його смерті. Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась, що підтверджується витягом від 25.04.2023року про відсутність у Спадковому реєстрі спадкової справи.

Заявниці ОСОБА_1 відомо, що інші спадкоємці 1 черги за законом, сини померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадщину після смерті свого батька не прийняли та на неї не претендують. Також ОСОБА_4 не було складено заповіту на належне йому майно.

Стаття 1264 ЦК України, яка регламентує право на спадкування за законом у 4 чергу осіб, як проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини була введена в дію ЦК України, який набув чинності з 01.01.2004 року.

Згідно п.п. 4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав та обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

Факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу набув юридичного значення після набрання чинності СК України та ЦК України з 01.01.2004 року, а КпШС України не передбачав юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживають разом без реєстрації шлюбу.

Так як встановлення факту постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_4 в період до 01.01.2004 року законом не передбачено, тому необхідно встановити факт їхнього постійного проживання однією сім`єю з 01.01.2004 року до часу відкриття спадщини.

У зв`язку з наведеним, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини, а саме з 01.01.2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , по день смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вказаної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293-294, 315-319, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (заінтересовані особи Калинівська міська рада Вінницької області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше 5 років до часу відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини, а саме з 01.01.2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 , по день смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Суддя: