Справа № 128/2362/23
УХВАЛА

Іменем України

21 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Фанда О.А., розглянувши заяву приватного акціонерного товариства «АДІС» про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство «АДІС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «Аграрій+» про визнання договору купівлі продажу нежитлових приміщень недійсним.

Одночасно позивач звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви позивач посилається на судову практику, відповідно до якої у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-яких момент розпорядитися коштами та відчужити майно, яке знаходиться у його власності є беззаперечною підставою для вжиття заходів забезпечення позову. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову, а тому дізнавшись про поданий позов ОСОБА_1 може вчинити дії направлені на відчуження вказаного майна.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову в порядку, передбаченому ст. 153 ЦПК України, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК України).

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В обґрунтування заяви позивач посилається на судову практику, відповідно до якої у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-яких момент розпорядитися коштами та відчужити майно, яке знаходиться у його власності є беззаперечною підставою для вжиття заходів забезпечення позову. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому позовних вимог майнового характеру до відповідача ОСОБА_1 позивачем заявлено не було.

Будь-яких інших підстав для вжиття заходів забезпечення позову позивачем не зазначено.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З врахуванням вищезазначеного, підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні.

Зазначене не перешкоджає позивачу звернутися до суду з заявою про забезпечення позову повторно за наявності підстав, передбачених ст. 149 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви приватного акціонерного товариства «АДІС» про вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя