Провадження № 2/761/434/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Приту ли Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про призначення експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Кооператив «Пейзажний», Київська міська рада про знесення гаражного боксу, -

В С Т А Н О В И В:

14.12.2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про знесення гаражного боксу, яка була розподілена судді Савицькому О.А.

Під час слухання справи третьою особою було залучено Кооператив «Пейзажний».

В позовних вимогах позивач просить: прийняти рішення про знесення гаражного боксу № НОМЕР_1 площею 17,90 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , спорудженого ОСОБА_2 .

Вимоги позову обгрунтовані тим, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.1996 року на праві власності належить гаражний бокс АДРЕСА_1 . У 2006 році вказаний гараж було знесено виконавчою службою. Однак рішенням суду було зобов`язано виконавчу службу відновити становище яке існувало. Потім було змінено спосіб виконання рішення суду на стягнення грошових коштів. Позивач самостійно бажає відновити попередній стан належного йому гаражного боксу, який було протиправно зруйновано.

Як зазначає позивач, він обмежений у праві самостійно відновити гараж, оскільки на місці належного позивачу гаражного боксу відповідач здійснив будівництво гаражу площею 17,8 кв.м.

Так як гараж, побудований відповідачем є перешкодою для відновлення гаража позивача, для захисту порушеного права позивач звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 08.04.2021 року позовні вимоги було задоволено та зобов`язано ОСОБА_2 знести споруджений ним гаражний бокс № НОМЕР_1 , площею 17,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , впродовж одного місяця з дати набрання цим рішенням законної сили, а у випадку невиконання цієї дії знести вказаний гаражний бокс з компенсацією витрат, пов`язаних з його знесенням, за рахунок ОСОБА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 15.07.2021 року рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 08.04.2021 року було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 22.09.2021 року рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 08.04.2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 15.07.2021 року - скасовано та передано справу №761/46120/17 на новий розгляд до суду першої інстанції.

29.09.2021 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла зазначена справа.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021 року вказана справа надійшла в провадження судді Притули Н.Г.

Під час розгляду справи як третю особу було залучено Київську міську раду.

В судовому засіданні, яке відбулось 23.05.2023 року представник позивача відмовився виступати із вступним словом, була оголошена перерва для підготовки представника до вступного слова. Однак в судове засідання, яке відбулось 09.08.2023 року представник позивача не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про відкладення слухання справи у зв`язку з погіршенням самопочуття.

Так як суду не надано доказів поважності причин неявки представника позивача в судове засідання, враховуючи тривалість перебування справи в провадженні суду, суд відхилив заявлене клопотання та продовжив слухання справи у відсутність сторони позивача.

Представник відповідача та третьої особи - Кооператив «Пейзажний» в судовому засіданні, яке відбулось 23.05.2023 року заперечили проти задоволення заявлених вимог, оскільки вони не обґрунтовані. Крім того представники зауважили, що позивач не є членом кооперативу та ніколи не був.

В судове засідання, яке відбулось 09.08.2023 року представник відповідача не з`явилась, просила розглянути справу за її відсутності.

Представник третьої особи Кооператив «Пейзажний», в судове засідання не з`явився.

Представник Київської міської ради в судове засідання не з`явився.

На підставі положень статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 ЦК України).

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені положеннями статті 16 ЦК України.

Спосіб захисту порушеного права обумовлюється нормою матеріального права, яка регулює ті чи інші правовідносини між сторонами спору. Отже, позивач, формулюючи позовні вимоги, повинен відштовхуватись від тих наданих йому законом прав, які були об`єктивно порушені відповідачем і позов повинен бути направлений на припинення цих правопорушень та на відновлення порушеного права.

Таким чином, право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу, а суд наділений компетенцією перевірити відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права. При цьому, обраний спосіб захисту не лише повинен бути встановлений договором або законом, але і бути ефективним, таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Виходячи з приписів статей 15, 16 ЦК України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Стаття 16 ЦК України передбачає такі способи захисту порушеного права як припинення дії, яка порушує паво та відновлення становища, яке існувало.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є власником гаражного боксу АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 14 березня 1996 року, зареєстрованим на ТБ «Українська біржа «Десятинна», реєстраційний № 1682-905 , та зареєстрованим в Київському міському бюро технічної інвентаризації згідно реєстраційного посвідчення, реєстрова книга № 4 за реєстровим № 1490 від 21 березня 1996 року.

При зверненні до суду з позовом позивач зазначав, що його гараж було знесено при виконанні рішення суду. Однак він оскаржив такі дії.

Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 14.10.2009 року (справа №2а-298/2009) позов ОСОБА_1 задоволено та визнано дії відділу державної виконавчої служби м.Києва по знесенню гаражного боксу АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , неправомірними та зобов`язано Головне управління юстиції у м.Києві відшкодувати ОСОБА_1 завдану неправомірними діями матеріальну шкоду, шляхом відновлення становища, яке існувало до вчинення протиправних дій, а саме: відбудувати гаражний бокс АДРЕСА_1 на тому ж місці, де він існував до вчинення протиправних дій.

Як встановлено судом та зазначено в постанові суду, у зв`язку з виконанням рішення Господарського суду м.Києва від 23.02.2005 року, прийнятого у справі №19/10 за позовом Міністерства закордонних справ України до Гаражно-будівельного кооперативу «Пейзажний» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою вказаний гаражний бокс було знесено.

Крім того, судом встановлено, що постановою від 14.11.2006 року Вищого господарського суду України, який розглянув касаційну скаргу іншого власника іншого гаражного боксу ОСОБА_2 , рішення Господарського суду м.Києва від 23.02.2005 року скасовано у зв`язку з порушенням прав інших власників гаражів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 29.11.2021 року (справа №2610/25969/2012) було змінено спосіб виконання постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 14.09.2009 року в частині відбудови гаражного боксу АДРЕСА_1 на тому ж місці, де він існував до вчинення протиправних дій та стягнуто з Головного управління юстиції у м.Києві на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію пошкодженого гаражного боксу в розмірі 527 467,84 грн.

Ухвала суду набрала законної сили.

Позивач в позовній заяві вказав, що він має намір самостійно відбудувати гараж, однак йому в цьому чинять перешкоди.

В подальшому, ОСОБА_1 звертався з позовом до кооперативу "Пейзажний" про усунення перешкод у здійсненні права власності. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 26.05.2014 року (справа №761/7076/14) позов ОСОБА_1 задоволено та зобов`язано кооператив "Пейзажний" усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні права власності на належне йому майно - гаражний бокс АДРЕСА_1 , шляхом не чинити перешкод ОСОБА_1 у відновленні попереднього становища та відбудові гаражного боксу АДРЕСА_1 .

Як встановлено рішенням суду, право власності Позивача на гаражний бокс АДРЕСА_1 не було припинено, а Відповідач своїми діями фактично унеможливлює Позивачу здійснювати своє право власності на гаражний бокс шляхом здійснення його відбудови, тобто Відповідач своїми діями перешкоджає у відновленні становища, яке існувало до порушення прав Позивача з боку Головного управління юстиції у м. Києві, тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом встановлення Відповідачу зобов`язання не чинити перешкод ОСОБА_1 у відновленні попереднього становища та відбудові вказаного гаражного боксу.

Рішення набрало законної сили.

Надалі, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 29.07.2013 року (справа № 2-116/11, провадження №2/761/1012/2013) позов ОСОБА_2 до Головного управління юстиції в м. Києві, Державної казначейської служби України, Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві, Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи - Гаражно-будівельний кооператив «Пейзажний», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерство закордонних справ України, Реєстраційна служба Головного управління юстиції в м. Києві про визнання права власності, за позовами третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Головного управління юстиції в м. Києві, Державної казначейської служби України, Головного управління державної казначейської служби України у м. Києві, Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи - Гаражно-будівельний кооператив «Пейзажний», державний виконавець Зоря Алла Сергіївна, державний виконавець Пацуріна Оксана Василівна, Реєстраційна служба Головного управління юстиції в м. Києві, Міністерство закордонних справ України, про визнання права власності - задоволено. Зокрема, визнано за ОСОБА_2 право власності на гаражний бокс (№ НОМЕР_1 ), розташований на території Гаражно-будівельного кооперативу «Пейзажний» за адресою: АДРЕСА_1 , який відбудований на місці його незаконно знесеного гаражного боксу, набутого ним на підставі договору купівлі-продажу гаражу від 26.07.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори Ніколіца В.Ф. 26.07.2000 року та зареєстрованого в реєстрі за №3-2639, право власності на який було зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 10.03.2000 року.

Однак, рішенням Апеляційного суду м.Києва від 08.12.2015 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 липня 2013 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Головного управління юстиції в місті Києві, Державної казначейської служби України, Головного управління державної казначейської служби України у місті Києві, Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, треті особи - Гаражно-будівельний кооператив «Пейзажний», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Міністерство закордонних справ України, Реєстраційна служба Головного управління юстиції в місті Києві про визнання права власності на гаражний бокс (№ НОМЕР_1 ), який розташований на території Гаражного будівельного кооперативу «Пейзажний» за адресою: АДРЕСА_1 та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Апеляційний суд, скасовуючи рішення першої інстанції вказав, що визнавши право власності ОСОБА_2 на гаражний бокс № НОМЕР_1 за нумерацією визначеною за рішенням загальних зборів членів кооперативу «Пейзажний» від 07 серпня 2009 року протокол № 1/2009, суд першої інстанції не звернув уваги на вищевказані вимоги законодавства, обставини справи і докази, за якими право власності на гаражний бокс АДРЕСА_1 встановленим порядком зареєстровано за ОСОБА_1 , чим фактично допустив наявність права різних осіб на один об`єкт нерухомості.

Крім того, суд зазначив, що ОСОБА_2 не надавалась у власність (користування) земельна ділянка на якій ним відбудований гаражний бокс за адресою: АДРЕСА_1 . Матеріали справи не містять доказів згоди власника земельної ділянки на будівництво у 2009 році об`єкта нерухомого майна - гаражного боксу АДРЕСА_1 .

Шевченківська районна у місті Києві державна адміністрація, як і Головне управління юстиції в місті Києві, Державна казначейська служба України, Головне управління державної казначейської служби України у місті Києві, не є власником земельної ділянки за вищевказаною адресою, а відтак вищезазначені особи не можуть бути визнані належними відповідачами по справі за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності на новозбудований об`єкт нерухомості, а тому відсутність їх заперечень проти вимог забудовника про визнання права власності на новозбудований об`єкт нерухомості не має правового значення.

Зазначене рішення набрало законної сили.

Під час розгляду справи, ухвалою суду від 15.09.2022 року було задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення судової земельно-технічної експертизи.

На вирішення експертизи поставлено запитання:

1. чи перебуває (повністю або частково) споруджений ОСОБА_2 гараж № НОМЕР_1 в кооперативі «Пейзажний» () по АДРЕСА_1 або інші споруди (будівлі) за вказаною адресою на колишньому місці розташування належного позивачу ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 14.03.1996 року гаражного боксу АДРЕСА_1 ?

Однак постановою Київського апеляційного суду від 21.03.2023 року ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 21.03.2023 року скасовано та відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення експертизи.

Як зазначає позивач при зверненні до суду з позовом, відповідач, за відсутності для цього правових підстав, побудував свій гаражний бокс на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на якій перебував фундамент знесеного гаражного боксу № НОМЕР_1 , що належить на праві власності позивачу.

Позивач під час слухання справи судом не надав належних та допустимих доказів, що гараж АДРЕСА_1 побудований відповідачем саме на тому місці на якому був розташований знесений гараж ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи що позивач не довів належними та допустимими доказами заявлені вимоги, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 76, 77, 81, 263, 265 ЦПК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_1 про призначення експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Кооператив «Пейзажний», Київська міська рада про знесення гаражного боксу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 21 серпня 2023 року

Суддя: Н.Г. Притула