Справа № 305/1104/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 березня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів МАЦУНИЧА М.В., СОБОСЛОЯ Г.Г.

за участю секретаря ЗУБАШКОВА М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 305/1104/21 за позовом ОСОБА_1 до Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання неправомірним накладення дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 12 квітня 2022 року, повний текст якого складено 18 квітня 2022 року, головуюча суддя Марусяк М.О., -

встановив:

17.06.2021 ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до Богданської сільської ради Рахівського району мотивуючи таким.

Розпорядженням сільського голови від 03.04.2013 № 14 її було призначено на посаду юрисконсульта Богданської сільської ради. Рішенням сесії сільської ради від 26.06.2018 № 547 була переведена на посаду спеціаліста ІІ категорії юриста.

20.05.2021 у зв`язку з тим, що сільський голова ОСОБА_2 був відсутній на роботі, вона відпросилася з роботи на 4 години у секретаря сільської ради Бочкор Н.В., про що зробила запис у журналі виходу на роботу. Однак, наступного дня було складено акт про відсутність її на роботі.

21.05.2021 позивачка написала пояснення, в якому зазначила, що у зв`язку з відсутністю громадського транспорту (карантин COVID-19, який на той час діяв), вона була вимушена на власному автомобілі привезти вагітну дочку на обстеження до лікаря. Сільський голова не взяв до уваги її пояснення, натомість на нараді 22.05.2021 сказав, що їй буде винесено догану за відсутність на роботі. Від почутого їй стало погано і їй викликали швидку допомогу, продовжувати працювати вона не могла. З 22.05.2020 по 04.06.2020 та з 05.06.2020 позивачка лікувалася амбулаторно.

Вважає, що порушення трудової дисципліни не вчиняла. Позивачка є членом профспілкової організації, тому притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу членами, якого вони є. Профспілкових зборів не було, протоколу про такі немає. У листі Богданської сільської ради від 30.03.2021 № 315 не згадується, що профспілковий орган дав згоду на притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

23.06.2020 позивачка вийшла на роботу, працювала до 14.07.2020, потім пішла у щорічну відпустку на 30 календарних днів. Під час відпустки лікувалася амбулаторно з 09.07.2020 по 12.07.2020 та з 13.08.2020 по 17.08.2020, у зв`язку з чим відпустка продовжилася. Після закінчення відпустки позивачка працювала до дня звільнення.

За весь період роботи ніхто про догану не згадував, отже вона її не отримала. За встановленими правилами, догана оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. В наказі (розпорядженні) обов`язково має бути посилання на відповідний документ, який порушив працівник.

На звернення позивачки, на підставі чого їй не виплачувалися всі виплати згідно Постанови КМ України № 268 і згідно умов колективного договору, їй надано відповідь від 30.03.2021 № 325 про те, що їй було оголошено догану розпорядженням сільського голови від 22.05.2020 № 21/04-01 «Про оголошення догани».

Це розпорядження протиправне, таке, що підлягає скасуванню, оскільки винесене всупереч вимогам ст. 149 п. 4 КЗпП України.

Отже, вперше позивачка дізналася про дисциплінарне стягнення 30.03.2021. Також з даного листа дізналася, що 13.08.2020 було складено акт про відсутність її на роботі, але враховуючи, що у неї відпустка продовжилася на період лікарняного, акт про відсутність на роботі складено неправомірно.

На електронну пошту сільської ради 16.06.1921 позивачка звернулася про те, щоб надіслали їй догану, яку вона не отримала, та акт про відсутність на роботі. Питання не потребує додаткового вивчення, однак досі відповіді позивачка не отримала, що тягне за собою відповідальність передбачену ст. 24 Закону України «Про звернення громадян».

16.04.2021 позивачка звернулася до Управління Держпраці у Закарпатській області про проведення перевірки нарахувань всіх виплат, і в разі виявлення порушення трудового законодавства зобов`язати здійснити перерахунок виплат (лікарняних, відпускних, матеріальних допомог, премій, розрахункових) за період 01.05.2020 по 02.02.2021. Листом від 14.05.2021 № 3624 інспектор Держпраці повідомив, що проводиться інспекційне відвідування.

17.06.2021 Управління Держпраці надіслало відповідь від 28.05.2021 № 3816 про розгляд скарги. З цього листа позивачці стало відомо, що вона відмовилася підписати догану, про що 22.05.2020 був складений акт. Тим часом, у листі Богданської сільської ради від 30.03.2021 № 325 про відмову від підписання акту не згадувалося.

Інспектором Управління Держпраці встановлено, що в розпорядженні від 22.05.2021 № 21/04-01 про оголошення догани не вказано про позбавлення позивачки премії, проте, у щомісячних розпорядженнях премії їй не нараховувалися.

Таким чином, головою Богданської сільської ради ОСОБА_2 з травня 2020 року порушувалися вимоги пп. 4.5. п. 4. Положення про преміювання.

03.02.2021 позивачка звільнилася з роботи на підставі ст. 36 п. 6 КЗпП України.

Враховуючи, що роботодавець порушив порядок застосування дисциплінарних стягнень, позивачка вважає свої вимоги правомірними і такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, незаконне притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності, порушення її прав, гарантованих колективним договором і законодавством, призвели до значних моральних страждань, які виразилися у погіршенні її фізичного стану, знаходженні у стресовому стані, приниженні перед колективом сільської ради. Підтвердженням лікування є лікарняні листки про лікування у невропатолога за період з 22.05.2020 по 18.08.2020. До цього проблем із здоров`ям у позивачки не було.

Посилаючись на і обставини, позивачка ОСОБА_1 просила:

визнати розпорядження сільського голови від 22.05.2020 № 21/04-01 «Про оголошення догани» неправомірним та скасувати його;

стягнути на її користь із відповідача:

невиплачену надбавку за інтенсивність праці в розмірі 34230,90 грн та премію до дня юриста в розмірі середньомісячного заробітку в сумі 5000,00 грн, разом 39230,90 грн;

невиплачену премію (додаткову заробітну плату) в сумі 26873,33 грн за період з 22.05.2020 до 03.02.2021;

моральну шкоду в сумі 20000,00 грн;

витрати по сплаті судового збору в розмірі 3178,00 грн.

Рішенням Рахівського районного суду від 12.04.2022 позов задоволено частково:

розпорядження сільського голови від 22.05.2020 № 21/04-01 «Про оголошення догани» визнано неправомірним та скасовано;

стягнуто з Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_1 премію до дня юриста в розмірі середньомісячного заробітку в сумі 5000,00 грн;

у стягненні невиплаченої надбавки за інтенсивність праці в розмірі 34230,90 грн, невиплаченої премії (додаткової заробітної плати) за період з 22.05.2020 до 03.02.2021 в розмірі 26873,33 грн, а також моральної шкоди в сумі 20000,00 грн відмовлено;

стягнуто відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 1816,00 грн.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що роботодавець порушив установлений КЗпП України порядок застосування дисциплінарного стягнення за неодноразове порушення трудової дисципліни, безпідставно не взяв до уваги поважність причин відсутності позивачки на роботі та обставини, за яких вона певний час була відсутня, факт вчинення дисциплінарного проступку не був належним чином установлений, згода виборного профспілкового органу на застосування дисциплінарного стягнення не була одержана.

Премію до дня юриста роботодавець не виплатив позивачці безпідставно, водночас інші надбавку і премію мав підстави не виплачувати, позаяк ці виплати є правом, а не обов`язком роботодавця, мають мінливий розмір, залежать від конкретних результатів і якості роботи працівника тощо. Крім того, ці виплати не здійснювалися через наявність в роботі позивачки певних порушень.

Вимога про відшкодування моральної шкоди, взаємозв`язок такої шкоди із застосуванням дисциплінарного стягнення позивачкою не доведені.

Позивачка ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Цебрик Л.В., оскаржила рішення суду в частині відмови в позові як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, наводить у скарзі такі доводи.

Між сторонами немає спору щодо щомісячної виплати премій та їх розміру, невиплата за період з 22.05.2020 до 03.02.2021 надбавки за інтенсивність праці в розмірі 34230,90 грн і премії в розмірі 26873,33 грн умотивована не відсутністю коштів, а невиконанням умов для преміювання.

Втім, позивачку за цей період не притягували до дисциплінарної відповідальності і вона не позбавлялася премії в ті місяці, в які роботодавець виявляв недоліки в її роботі. Суд не встановив порушень в інші місяці, окрім червня і серпня 2020 року, але відмовив у стягненні щомісячної премії за всі місяці.

Надбавки за інтенсивність праці та премії є частиною зарплати, а за час відпустки і лікарняних преміювання здійснюється в розмірі 10% від посадового окладу (п. 3.2., 3.6. колективного договору).

Положенням про преміювання передбачені випадки, коли премія не виплачується (п. 3.4.), але відповідач не посилався на цей пункт. Премія не виплачується лише за місяць, в якому працівник притягувався до дисциплінарної відповідальності (п.п. 4.5., 4.6. Положення) і Управління Держпраці у Закарпатській області вказало на порушення сільським головою цих норм Положення.

Надбавку за інтенсивність праці позивачка отримувала до оголошення догани щомісяця і перестала отримувати лише після цього, хоча інтенсивність її роботи не змінилася (п.п. 6.1., 6.2. Положення).

Акти, якими роботодавець фіксував порушення позивачкою її посадових обов`язків, не є належними доказами і підставами для позбавлення премій і надбавок, оскільки позивачка не притягалася до дисциплінарної відповідальності. Відповідач не виплачував надбавку лише за недоліки в роботі, хоча не притягав за такі до дисциплінарної відповідальності.

Суд необґрунтовано відмовив у задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, позаяк така була завдана. Позивачка перенесла стрес і приниження перед колективом сільської ради у зв`язку з протиправним притягненням її до дисциплінарної відповідальності, зверталася за медичною допомогою.

Позивачка просить рішення суду в оскарженій частині скасувати, позов задовольнити повністю.

У відзиві на апеляцію відповідач Богданська сільська рада Рахівського району вказує на її необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначає, зокрема, що щомісячне преміювання не передбачене колективним договором. З огляду на особливості преміальних виплат, такі мають нестійкий характер, можуть як виплачуватися, так і не нараховуватися та не виплачуватися зовсім

Умови Положення про преміювання діють на календарний рік (2020), преміювання залежить від якості роботи.

Позивачка неодноразово порушувала вимоги, що ставилися до неї у зв`язку з виконанням службових обов`язків, з цього приводу проводилися внутрішні перевірки та службові розслідування.

Стосовно невиплати надбавки за інтенсивність праці позивачка не довела якість і сумлінність своєї роботи, що є умовою для виплати надбавки. Виплата надбавки за інтенсивність праці є правом, а не обов`язком керівника (п.п. 3.4., 3.5. колективного договору). Ця надбавка може бути скасована або зменшена роботодавцем (п. 6.2. Положення про преміювання).

Позивачка не довела свого стресу та приниження перед колективом сільської ради у зв`язку з протиправним притягненням її до дисциплінарної відповідальності, не довела погіршення стану здоров`я через застосування дисциплінарного стягнення. Крім того, позивачці було оголошено лише догану, після чого систематичні порушення нею трудової дисципліни давали підстави для припинення її служби в органах місцевого самоврядування, однак, роботодавець обмежився лише позбавленням щомісячних премій і надбавок.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Цебрика Л.В., який апеляцію підтримав, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України за відсутності представника відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, оцінивши докази в сукупності, апеляційний суд приходить до такого.

Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, не приймає та не розглядає позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, суд не дає оцінки судовому рішенню в частині, в якій воно не оскаржується, та бере до уваги пов`язані факти і обставини остільки, оскільки це необхідно для розгляду апеляції (ст. 367 ч.ч. 1, 6 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі, трудових прав; сторони діють у спірних відносинах вільно, здійснюють свої права на свій розсуд, а також виконують обов`язки у межах, наданих їм договором або актами законодавства і повинні діяти добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки; особа на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору, реалізує право на судовий захист; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій і зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 3 ч.ч. 1, 3, ст. 4 ч. 1, ст.ст. 12, 13, 19, 76-81 ЦПК України).

Встановлено, що ОСОБА_1 працювала в Богданській сільській раді Рахівського району Закарпатської області з 03.04.2013 на посаді спеціаліста юрисконсульта виконавчого апарату сільської ради, з 26.06.2018 була переведена на посаду спеціаліста ІІ категорії юриста (а.с. 6 т. 1).

Розпорядженням Богданського сільського голови С.А. Мільчевича від 22.05.2020 № 21/04-01 «Про оголошення догани» ОСОБА_1 було оголошено догану у зв`язку з неодноразовим порушенням трудової дисципліни, відсутністю на робочому місці 20.05.2020 з 13-00 к.ч. до закінчення робочого часу (а.с. 56 т. 1).

Рішенням Рахівського районного суду від 12.04.2022 указане розпорядження визнано неправомірним та скасовано (а.с. 1-14 т. 2). У цій частині рішення суду не оскаржується, тож із неправомірністю застосування дисциплінарного стягнення роботодавець погодився.

З 03.02.2021 позивачку звільнено з посади на підставі ст. 36 ч. 1 п. 6 КЗпП України (а.с. 6 т. 1).

З даних про нараховані ОСОБА_1 доходи за 2020 рік випливає, зокрема, що їй були нараховані:

у січні 2020 року: оклад 3928,60 грн, доплата за ранг 285,80 грн, доплата за вислугу 632,16 грн, надбавка за інтенсивність праці 2423,09 грн, разом 7269,65 грн;

у лютому 2020 року: оклад 3712,50 грн, доплата за ранг 270,00 грн, доплата за вислугу 597,38 грн, надбавка за інтенсивність праці 2290,11 грн, разом 6869,99 грн, а також премія 5000,00 грн, відпускні 626,78 грн, всього 12496,77 грн;

у березні 2020 року: оклад 4125,00 грн, доплата за ранг 300,00 грн, доплата за вислугу 663,75 грн, надбавка за інтенсивність праці 2544,38 грн, разом 7633,13 грн, а також премія 2062,50 грн, всього 9695,63 грн;

у квітні 2020 року: оклад 1571,44 грн, доплата за ранг 114,32 грн, доплата за вислугу 252,86 грн, надбавка за інтенсивність праці 193,82 грн, разом 2132,44 грн, а також премія 1000,00 грн, відпускні 6151,68 грн, всього 9284,12 грн;

у травні 2020 року: оклад 2822,43 грн, доплата за ранг 205,27 грн, доплата за вислугу 454,06 грн, надбавка за інтенсивність праці 0,00 грн, разом 3481,76 грн;

у червні 2020 року: оклад 1218,75 грн, доплата за ранг 75,00 грн, доплата за вислугу 194,06 грн, надбавка за інтенсивність праці 0,00 грн, разом 1487,81 грн, а також коригування зарплати за травень 133,92 грн, лікарняні 3364,19 грн, всього 4985,92 грн;

з травня 2020 року надбавка за інтенсивність праці та премія не нараховувалися (а.с. 75 т. 1).

Заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу; розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства (ст. 94 КЗпП України, ст. 1 Закону України «Про оплату праці (Закон № 108/95-ВР), тут і далі норми матеріального права в редакції, чинній на час виникнення відповідних юридичних фактів).

Основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки); вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців;

додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці; вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій;

до інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (ст. 2 Закону № 108/95-ВР).

Форми і системи оплати праці, …, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) …, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті (ст. 97 КЗпП України). Із цими нормами узгоджуються положення ст.ст. 5, 6, 15 Закону № 108/95-ВР.

Умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, прямо передбачених законом (ст. 8 ч. 2, ст. 13 ч. 1 Закону № 108/95-ВР).

Посадові особи місцевого самоврядування одержують заробітну плату, розмір якої має забезпечувати достатній життєвий рівень; умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Кабінетом Міністрів України (ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»).

Постановою КМ України від 09.03.2006 № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» надано право керівникам органів місцевого самоврядування у межах затвердженого фонду оплати праці:

установлювати керівникам підрозділів, спеціалістам і службовцям посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів (п. 2 пп. 1 «а»);

надбавку за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи керівникам структурних підрозділів, їх заступникам, спеціалістам у розмірі до 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця, посадової особи місцевого самоврядування … та надбавки (винагороди) за вислугу років;

службовцям у розмірі до 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років;

у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни зазначена надбавка скасовується або розмір її зменшується (п. 2 пп. 1 «в»);

здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат … у межах фонду преміювання, утвореного у розмірі не менш як 10% посадових окладів та економії фонду оплати праці; конкретні умови, порядок та розміри преміювання працівників визначаються у положенні про преміювання відповідного органу (п. 2 пп. 2).

До працівників підприємств, установ, організацій можуть застосовуватись будь-які заохочення, що містяться в затверджених трудовими колективами правилах внутрішнього трудового розпорядку (ст. 143 КЗпП України).

Заохочення застосовуються власником або уповноваженим ним органом разом або за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації (ст. 144 КЗпП України).

Протягом строку дії дисциплінарного стягнення заходи заохочення до працівника не застосовуються (ст. 151 КЗпП України).

Рішенням Виконавчого комітету Богданської сільської ради Рахівського району від 05.02.2020 № 07 затверджено колективний договір між адміністрацією та колективом Богданської сільської ради на 2020-2022 рр., за умовами якого:

посадові оклади працівників встановлюються відповідно до штатного розпису, … нарахування заробітної плати посадовцям виконавчого комітету здійснюється з урахуванням окладу, рангу, вислуги, надбавки за інтенсивність та премії (п. 3.2.);

сільський голова має право [установлювати]:

керівникам структурних підрозділів, їх заступника, спеціалістам у розмірі 50 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця, посадової особи місцевого самоврядування (п. 3.4.);

сільський голова в межах встановленого фонду оплати праці також має право виплачувати працівникам:

одноразові премії до Дня Конституції, Дня незалежності України, Дня місцевого самоврядування, інших державних свят (п. 3.5.);

преміювати працівників сільської ради до професійних, святкових і ювілейних дат; преміювати працівників під час перебування у відпустці, на лікуванні, у службовому відрядженні не менше 10 відсотків посадового окладу за умови наявності коштів на її виплату;

умови нарахування премій викладені в Положенні про преміювання та надання матеріальної допомоги працівникам апарату Богданської сільської ради та її виконавчих органів, затвердженому рішенням сесії Богданської сільської ради на відповідний календарний рік (п. 3.6.) (а.с. 80-84 т. 1).

Рішенням 35-ї сесії 7-го скликання Богданської сільської ради Рахівського району від 21.02.2020 № 817 затверджено Положення про преміювання, виплату надбавок та надання матеріальної допомоги працівникам апарату Богданської сільської ради та її виконавчих органів у 2020 році, відповідно до якого:

під преміюванням розуміється виплата працівникам виконавчого комітету сільської ради грошових сум понад основний заробіток з метою стимулювання результатів праці та їх заохочення (п. 1.3.);

премії … виплачуються в грошовій формі у відсотках до місячного фонду заробітної плати (посадовий оклад, ранг, відсоткова надбавка за вислугу років) (п. 1.4.);

рішення про преміювання посадових осіб та працівників приймається сільським головою в залежності від якісного і своєчасного виконання посадових обов`язків (п. 2.3.);

умови преміювання, за яких премія нараховується, не впливають на розмір премії, але їх дотримання обов`язкове для її одержання (п. 3.1.);

за результатами роботи за місяць для визначення розміру премій враховуються такі показники:

дотримання чинного законодавства;

належне, якісне і своєчасне виконання обов`язків …;

дотримання трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку;

відсутність порушень нормативно-правових актів з питань служби в органах місцевого самоврядування (п. 3.2.);

оцінювання роботи … виконавчого апарату ради з метою нарахування премії проводить сільський голова (п. 4.2.);

у разі винесення працівнику дисциплінарного стягнення (догани) або заходу дисциплінарного впливу (попередження про неповну службову відповідність) працівник позбавляється премії за місяць, у якому на нього накладено це дисциплінарне стягнення або захід дисциплінарного впливу, якщо інше не передбачено розпорядженням про застосування дисциплінарного стягнення або заходу дисциплінарного впливу (п. 4.5.);

позбавлення працівників премії або зменшення її розміру може проводитися тільки за той розрахунковий період, у якому було допущено порушення (п. 4.6.);

надбавка … працівникам апарату за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи встановлюється на визначений термін у розмірі до 50 відсотків (включно) посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг … і вислугою років (п. 6.1.);

надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи встановлюється працівникам за умови сумлінного та якісного виконання ними своїх посадових обов`язків, ініціативності та відсутності порушень трудової дисципліни (п. 6.2.);

у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни надбавка за високі досягнення у праці скасовується або її розмір зменшується у порядку, визначеному для їх встановлення (п. 6.3.) (а.с. 85-90 т. 1).

Протоколом від 29.05.2020 № 2 засідання комісії Богданської сільської ради з проведення внутрішнього службового розслідування та доданими до нього документами зафіксовані 24 випадки помилок у оформленні справ про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання, допущених ОСОБА_1 , що були виявлені 26.05.2020 (а.с. 91, 95-97 т. 1).

Протоколом від 14.08.2020 засідання комісії Богданської сільської ради з проведення внутрішнього службового розслідування та доданими до нього документами зафіксовані помилки, допущені виконавцем ОСОБА_1 , у двох розпорядженнях сільського голови за липень 2020 року про надання відпусток (а.с. 92-94, 98 т. 1).

Вважаючи свої трудові права порушеними, ОСОБА_1 звернулася до Управління Держпраці у Закарпатській області, за яким Управління провело інспекційне відвідування Богданської сільської ради і про його результат повідомило заявницю листом від 28.05.2021 № 07-04/3816 (а.с. 34-35 т. 1).

У частині, яка стосується виплати премій і надбавок, Управління Держпраці у Закарпатській області констатувало, зокрема, таке:

після оголошення 22.05.2020 догани нарахування щомісячної виробничої премії та надбавки за високі досягнення у праці позивачці не проводилося;

в розпорядженні від 22.05.2021 № 21/04-01 про оголошення догани не вказано про позбавлення позивачки премії і на який термін, а в щомісячних розпорядженнях про преміювання працівників з травня 2020 року їй не встановлювалася премія;

премія, передбачена системою оплати праці, у період дії догани повинна виплачуватись працівникові на загальних підставах, якщо інше не передбачено Положенням про преміювання;

депреміювання може провадитися тільки за той розрахунковий період, у якому було допущено порушення трудової дисципліни, що оформлюється наказом керівника;

тому сільським головою з червня 2020 року порушено пп. 4.5. п. 4 Положення про преміювання;

що стосується невиплати з травня 2020 року надбавки за високі досягнення у праці, то у пп. 6.2. і 6.3. п. 6 Положення про преміювання зазначено, що надбавка … встановлюється … за умови сумлінного та якісного виконання працівником своїх посадових обов`язків, ініціативності та відсутності порушень трудової дисципліни; в разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості роботи і порушення трудової дисципліни надбавка … скасовується або її розмір зменшується у порядку, визначеному для їх встановлення, тобто, розпорядженням голови;

у щомісячних розпорядженнях голови про встановлення надбавки є посилання на розпорядження від 22.05.2021 № 21/04-01 про оголошення догани, у зв`язку з чим така надбавка позивачці не встановлювалася.

Поряд із цим, у справі відсутні докази проведення Управлінням Держпраці у Закарпатській області встановленим порядком перевірки додержання вимог трудового законодавства за зверненням ОСОБА_1 , складення за результатом такої перевірки акта з офіційною фіксацією конкретних порушень норм КЗпП України чи іншого трудового законодавства, видачі відповідного припису в разі виявлення порушень закону тощо.

Предметом позову є матеріально-правовий зміст позовних вимог, задоволення пред`явлених вимог є метою позивача, результатом реалізації права на отримання шляхом ухвалення судом рішення конкретно визначеного цими вимогами матеріального блага. Підставами позову є факти і обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача. Підстави та предмет позову взаємопов`язані, предмет позову обумовлюється підставами позову, випливає з них, ці елементи позову не можуть розглядатися окремо один від одного. Право позивача вимагати з передбачених законом підстав задоволення позову і, відповідно, право відповідача на захист від позову можуть бути належно реалізовані сторонами за умови пред`явлення в порядку, передбаченому цивільним процесуальним законом, конкретних, чітко сформульованих вимог, що не допускають множинного тлумачення, припущень ані щодо власне самих вимог, ані щодо підстав, якими вони обґрунтовуються.

Особа, права якої порушені, може звернутися до суду по захист своїх прав не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом чи договором, правомірній вимозі позивача відповідає обов`язок належного відповідача усунути порушення права.

Вимоги позову можуть бути задоволені за умов, коли вони ґрунтуються на підставах належно пред`явленого позову, відповідають вимогам закону, договору та є доведеними у належний процесуальний спосіб (ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).

Розгляд цивільної справи по суті належить до компетенції суду першої інстанції та є його обов`язком, функцією апеляційного суду є перевірка законності та обґрунтованості судового рішення, ухваленого судом першої інстанції, відповідно до закону, а не фактичне продовження розгляду справи після ухвалення рішення судом першої інстанції, вирішення позову замість суду першої інстанції і т.ін. (ст. 3 ч.ч. 1, 3, ст. 4 ч. 1, ст. 13 ч. 1, ст. 23 ч. 1, ст. 24 ч. 1, ст.ст. 43, 49, 184, 352 ЦПК України).

Пред`явивши вимоги про стягнення на її користь із роботодавця невиплаченої надбавки за інтенсивність праці в розмірі 34230,90 грн та невиплаченої премії (додаткової заробітної плати) в сумі 26873,33 грн за період з 22.05.2020 до 03.02.2021, позивачка ОСОБА_1 не навела в позовній заяві, не додала до неї окремо, а також не надала суду першої інстанції жодного розрахунку, яким би обґрунтовувався конкретно такий розмір указаних виплат, не навела щодо цих сум ніякого обґрунтування по суті. Тобто, заявлений предмет позову не обґрунтовується конкретними підставами позову, походження заявлених до стягнення сум невідоме.

З даних про нарахування позивачці ОСОБА_1 заробітної плати та відповідних виплат видно, що ці нарахування щоразу (щомісяця) інші, у період із січня по квітень 2020 року база для нарахування надбавки за інтенсивність праці та премії була щоразу різною, відповідно, різними були і вказані надбавка та премія.

Не викликає сумніву та відповідає нормам законодавства, що премії та надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи є додатковими до основної заробітної плати виплатами (винагородами), що пов`язуються з конкретними умовами роботи працівника, виконанням особливо важливої роботи, успіхами в роботі, сумлінністю, відсутністю недоліків у роботі тощо, а їх призначення, нарахування, виплата є не обов`язком, а правом роботодавця. Крім того, за змістом законодавства, вищевказаних колективного договору та положення про преміювання, а також враховуючи саме право керівника встановлювати такі виплати в певних межах і залежність виплат від наявності визначених для того коштів (фондів), указані премії та надбавки не можна вважати фіксованими в певних відсотках та/або сумах.

Тож позивачка не мала передбачених законом підстав вважати вказані виплати для неї гарантованими, наперед визначеними у певних пропорціях чи розмірах. Безвідносно до того, що застосування до позивачки дисциплінарного стягнення визнано судом неправомірним, у її роботі мали місце недоліки, що були виявлені та зафіксовані, що нею не спростовано. Власне за відповідних обставин надбавки і премії могли не виплачуватися працівникам сільради або виплачуватися в менших розмірах і за відсутності будь-яких недоліків у їхній роботі чи порушень трудової дисципліни. Висловлені в листі Управлінням Держпраці у Закарпатській області міркування не є визначальними чи обов`язковими для суду, крім того, залишають поза увагою наведені вище вимоги законодавства та обставини справи у їх взаємозв`язку, тому не є належним доказом на підтвердження позиції позивачки.

Під час апеляційного розгляду справи представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Цебрик Л.В. надав суду розрахунок премії та надбавки за інтенсивність праці виходячи з того, що:

за квітень 2020 року посадовий оклад, доплата за ранг посадової особи місцевого самоврядування та надбавка за вислугу років були нараховані загальною сумою у 1938,62 грн, премія була нарахована у розмірі 1000,00 грн (51,6%), тому за всі наступні місяці (травень 2020 лютий 2021) премія з відповідних нарахувань теж має становити 51,6% і її загальна сума за період становить 17722,00 грн;

за квітень 2020 року із суми 1938,62 грн надбавка за інтенсивність праці була нарахована у розмірі 193,82 грн (10%), тому за всі наступні місяці (травень 2020 лютий 2021) надбавка з відповідних нарахувань теж має становити 10% і її загальна сума за період становить 3437,00 грн.

Поза тим, що відповідний розрахунок не був наданий суду першої інстанції, а відповідні нарахування не були підставою позову, предметом перевірки та доказування (ст. 13 ч. 1, ст. 77 ч. 2 ЦПК України), він вже сам по собі вказує на необґрунтованість пред`явлених вимог.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог про стягнення надбавки за інтенсивність праці в розмірі 34230,90 грн і премії в розмірі 26873,33 грн. У справі, що розглядається, суд не вправі перебирати на себе виключні повноваження роботодавця та втручатися у визначення цих елементів оплати праці, по суті на свій розсуд обирати пропорції відповідних нарахувань, визначати їх суми, позаяк цим правом наділений саме роботодавець, який приймає щомісячно рішення про виплату надбавок і премій, щоразу визначає їх розмір виходячи з обсягу та результатів роботи конкретного працівника, дотримання ним трудової дисципліни, наявності фінансування та ряду інших факторів, які безпосередньо впливають на можливість здійснення виплат і їх розмір. У цій частині позиція позивачки ґрунтується на недопустимих у доказуванні припущеннях, доводи апеляції не спростовують правильності по суті, законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Суд першої інстанції відмовив повністю в задоволенні вимоги позову ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди. Повною мірою із таким вирішенням спору в цій частині апеляційний суд погодитись не може.

Факт порушення трудових прав позивачки внаслідок незаконного застосування до неї дисциплінарного стягнення встановлений та доведений, відповідну вимогу суд першої інстанції задовольнив.

За приписами ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Підставою для відшкодування моральної шкоди є факт порушення трудових прав працівника, що призвів до відповідних негативних наслідків. Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права.

З огляду на викладене, у позивачки виникло право на відшкодування моральної шкоди, завданої їй відповідачем, винні, протиправні дії якого щодо незаконного застосування дисциплінарного стягнення порушили звичний ритм життя позивачки, спокій, ускладнили її життя. Такі дії відповідача призвели до негативних наслідків для позивачки, до переживань, душевних страждань та змусили її докладати додаткових зусиль для організації свого життя, для захисту порушених прав.

Розмір компенсації завданої моральної шкоди позивачка визначила у 20000,00 грн. Обов`язок доказування розміру завданої моральної шкоди лежить на позивачеві. На переконання колегії суддів, пред`явлений до стягнення розмір моральної шкоди є явно непропорційним характеру порушення трудових прав позивачки, надмірним і не є достатньо обґрунтованим.

Зважаючи на встановлене, беручи до уваги, що застосування до позивачки дисциплінарного стягнення визнане незаконним передусім внаслідок істотного порушення роботодавцем відповідної процедури, стягнення було застосоване у вигляді догани, а також те, що непоправні, незворотні негативні наслідки для позивачки не настали, проте водночас позивачка зазнала негативних переживань, вимушена була докладати зусиль для організації свого життя та захисту своїх порушених прав, колегія суддів доходить висновку, що з урахуванням характеру і наслідків завданої шкоди, фактів, що мають значення, вимог розумності і справедливості позов у цій частині доведений частково і розмір компенсації моральної шкоди позивачці слід визначити у 1000,00 грн. Щодо стягнення решти суми компенсації моральної шкоди у позові слід відмовити через його необґрунтованість і недоведеність.

Відтак, з урахуванням положень ст. 367 ч.ч. 1, 6 ЦПК України, на підставі ст. 376 ч. 1 п.п. 2, 4 цього Кодексу апеляційну скаргу позивачки слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції у частині відмови в задоволенні вимоги позову про відшкодування моральної шкоди скасувати, цю вимогу позову задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивачки 1000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, в іншій оскарженій частині на підставі ст. 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. 367 ч.ч. 1, 6, ст. 374 ч. 1 п.п. 1, 2, ст. 375, ст. 376 ч. 1 п.п. 2, 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково,

рішення Рахівського районного суду від 12 квітня 2022 року у частині відмови в задоволенні вимоги позову про відшкодування моральної шкоди скасувати,

цю вимогу позову ОСОБА_1 до Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання неправомірним накладення дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково,

стягнути з Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області на користь ОСОБА_1 1000,00 грн (одну тисячу гривень 00 коп.) у рахунок відшкодування моральної шкоди,

в іншій частині залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Рахівського районного суду від 12 квітня 2022 року без змін.

Стягнути:

з Богданської сільської ради Рахівського району на користь ОСОБА_1 113,50 грн у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору з вимоги про відшкодування моральної шкоди;

з ОСОБА_1 3291,50 грн судового збору в дохід держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 5 квітня 2023 року.

Судді