Справа № 570/826/23
Номер провадження 2/570/549/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2023 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Гречки О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 312195772, сформованої 12 жовтня 2022 р. їй стало відомо про арешт її нерухомого майна. Вона звернулася до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про зняття арешту. Однак, отримала відповідь, що виконавчі провадження були завершені, а в якому виконавчому провадженні чи на підставі якого виконавчого документа накладено арешт з метою перевірки наявності/відсутності підстав для зняття такого арешту - неможливо ідентифікувати. Зважаючи на обставини, що склалися позивачка звернулася до суду для захисту своїх прав. Просить суд ухвалити рішення про зняття арешту з нерухомого майна.

21.03.2023 року представник Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду відзив на позовну заяву. Зазначають, що у Відділі відсутня інформація щодо виконання боржницею свої зобов`язань. Боржниці відомо, що в неї залишилися не виконані майнові зобов`язання. Задля зняття арешту боржниці необхідно сплатити суму боргу у повному обсязі з урахуванням витрат виконавчого провадження та виконавчого збору. Враховуючи те, що позивачка має намір зняти арешт, уникнувши майнового зобов`язання перед стягувачем, то у задоволенні позову просить відмовити.

31.03.2023 року представник позивачки подала до суду письмові пояснення, де зазначає, що на даний час на виконанні немає жодного виконавчого документу, виконавчі провадження щодо її довірительки були завершені. Для сплати виконавчих зборів немає жодних підстав. Зважаючи про відсутність будь-яких відкритих виконавчих проваджень в даному контексті втручання у мирне володіння та користування майном є невиправданим та таким, що підлягає захисту. Позов просить задоволити.

Позивачка в судове засідання не з`явилася.

Представник позивачки в судове засідання не з`явилася. Згідно поданої заяви просить справу розглядати без її участі. Позов підтримує та просить його задоволити.

Представник відповідача Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилася. Згідно поданої заяви просить справу розглядати без її участі. У задоволенні позову просить відмовити.

Відповідно до частин першої та другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати особисті пояснення учасників з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних доказів.

Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 312195772, сформованої 12 жовтня 2022 р. позивачці стало відомо про:

- реєстрацію обтяження № запису 6849696 (спеціальний розділ), вид обтяження: арешт нерухомого майна, підставою обтяження є постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 44530329 виданий 27.08.2014 р., видавник: ВДВС Рівненського РУЮ;

- реєстрацію обтяження № запису 6925328 (спеціальний розділ), вид обтяження: арешт нерухомого майна, підставою обтяження є постанова про відкриття виконавчого провадження, серія та номер: 44530469 виданий 27.08.2014 р., видавник: ВДВС Рівненського РУЮ;

- арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8531721, підставою обтяження є постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, АА 444293, 11.03.2009, Відділ державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції, головний державний виконавець Павелко Л.М., тип обтяження арешт нерухомого майна, об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно.

Згідно відповіді Рівненського відділу Державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області від 28.11.2022 р. за вих. № 71837 «щодо надання інформації» в якій зазначено, що:

- виконавче провадження № 44530469 завершено на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

- виконавче провадження № 44530329 завершено на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження, керуючись пунктом 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент винесення рішення) 29.12.2014 р.;

- виконавче провадження №АА 444293 стосовно обтяження № 8531721 неможливо ідентифікувати, за номером постанови №АА 444293, в якому виконавчому провадженні чи на підставі якого виконавчого документа накладено арешт з метою перевірки наявності/відсутності підстав для зняття такого арешту.

Окрім того повідомлено, що паперові провадження завершені по 2019 рік, вони знищені за минуванням їх трирічного строку зберігання.

У вищезазначеній відповіді відповідачем надано роз`яснення, що відповідно до частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено чіткий порядок зняття арешту з майна (коштів) боржника, відповідно до якого підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Згідно частини п`ятої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відтак, всі виконавчі провадження, в межах яких було накладено арешти на нерухоме майно завершені.

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст.391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (1999 р.), діючого на час виникнення зазначених правовідносин, у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії необхідні в зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Проте арешти накладені на нерухоме майно державним виконавцем при закінченні виконавчих проваджень зняті не були.

Відповідно до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (діючого на цей час) арешт може бути знятий за рішенням суду.

Слід зазначити, що наявність записів про арешт нерухомого майна позбавляє позивачку права набувати, володіти та повноцінно користуватися, як власнику, майном.

Окрім того, відповідачем не зазначено будь яких правових підстав для продовження існування арешту нерухомого майна та існування відповідних записів про обтяження (арешти) у державних реєстрах.

Ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року в справі № 203/3435/21 (провадження № 61-5467св22) зазначено, що «наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном».

Відтак, не скасований арешт на майно ОСОБА_2 при відсутності виконавчих проваджень та будь яких майнових претензій до неї, є порушенням закріпленого Конституцією України (стаття 41) права кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності та ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року Європейський Суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою Суду при здійсненні будь-якого втручання має забезпечуватися «справедливий баланс» між необхідністю забезпечення загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основоположних прав відповідної особи. Вимога забезпечення такого балансу знаходить своє відображення у всій структурі статті 1 Першого протоколу.

Для дотримання загального правила, викладеного у першому реченні пункту 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції, таке втручання повинно встановлювати «справедливий баланс» між потребами загального інтересу суспільства та вимогами захисту прав окремої особи. Отже, має бути забезпечено належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та поставленими цілями.

Зважаючи про відсутність будь-яких відкритих виконавчих проваджень в даному контексті втручання у мирне володіння та користування майном позивачки є невиправданим, та є та таким, що підлягає захисту.

Щодо посилання представника відповідача на те, що відсутня інформація щодо сплати позивачкою виконавчого збору та інших витрат виконавчого провадження, то слід зазначити, що це не може бути у даному випадку підставою для відмови у позову. Адже на виконанні немає жодного виконавчого документу щодо позивачки, виконавчі провадження завершені та знищені за минуванням їх трьох річного строку зберігання.

Відповідно ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», діючого на час виникнення правовідносин - державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

-закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

-повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

-повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Отже, як при закінченні виконавчого провадження, так і при повернення виконавчих документів з різних підстав законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. Відтак, після закінчення виконавчого провадження ОСОБА_2 втратила статус боржниці.

На сьогоднішній день щодо позивачки відсутня інформація в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень щодо будь-яких відкритих виконавчих проваджень, де б позивач ОСОБА_2 виступала боржницею. Також відсутня інформація щодо позивачки в Єдиному реєстрі боржників.

За наведеного позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна - задоволити повністю.

Зняти арешти з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладені відповідно до:

- постанови № 44530469 від 27.08.2014 р., ВДВС Рівненського РУЮ, реєстраційний номер обтяження: № запису 6925328 (спеціальний розділ) зареєстрований 08.09.2014 Рівненським районним управлінням юстиції Рівненської області, індексний номер 15645586;

- постанови № 44530329 від 27.08.2014 р., ВДВС Рівненського РУЮ, реєстраційний номер обтяження: № запису 6849696 (спеціальний розділ) зареєстрований 01.09.2014 Рівненським районним управлінням юстиції Рівненської області, індексний номер 15492305;

- постанови №АА 444293 від 11.03.2009 р., відділ державної виконавчої служби Рівненського районного управління юстиції, головний державний виконавець Павелко Л.М., реєстраційний номер обтяження: 8531721 зареєстрований 11.03.2009 за № 8531721 Рів ненською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 )

Відповідач: Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. П. Могили, 22 Б, м. Рівне, )

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення суду складено 06 квітня 2023 р.