П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 квітня 2023 року місто Київ

справа №756/16684/21

провадження№22-ц/824/4309/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Чернявською Ольгою Дмитрівною,

на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 9 вересня 2022 року, ухвалене у складі судді Луценко О.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 9 вересня 2022 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна.

Визнано об`єктом спільної сумісної власності подружжя квартиру АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , жилою площею 78,50кв.м., зальною площею 156,80кв.м.

Визнано за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , жилою площею 78,50кв.м., зальною площею 156,80кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 11895,00гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 9000 грн..

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Чернявська О.Д. подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Чернявською О.Д., на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 9 вересня 2022 року в частині оскарження задоволених позовних вимог про визнання об`єктом спільної сумісної власності подружжя квартири АДРЕСА_1 - визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Цією ж ухвалою відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою адвокатом Чернявською О.Д., в частині оскарження рішення Оболонського районного суду м.Києва від 9 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Чернявська О.Д. просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції безпідставно та незаконно задовольнив вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн. Матеріали справи не містять підтвердження надсилання (надання) доказів витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. (участь в судовому засіданні) відповідачу чи її представнику, не повідомлено про подання доказів і під час судових засідань, а тому суд першої інстанції всупереч вимогам ч.9 ст. 83 ЦПК України протиправно взяв до уваги зазначені докази та стягнув з відповідача такі витрати.

Що стосується понесених витрат у розмірі 6000 грн., то вважає, що такі є неспівмірними зі складністю справи, недоцільними та необов`язковими. Так відповідно до додатку №1 та акту від 8 жовтня 2021 року до договору № 266/21Ц вартість послуг адвоката складає : за написання адвокатського запиту - 2000 грн., написання позовної заяви -4000 грн. (2 години* 2000 грн.).

Разом з тим, документи на спірне майно перебувають у розпорядженні позивача, оскільки зберігаються у спірній квартирі, де він фактично проживає, а тому складання адвокатського запиту для отримання таких документів було недоцільним та витрати на такий запит не є такими, що у розумінні ЄСПЛ є фактично неминучими. При цьому, ані у позовній заяві, ані у адвокатському запиті сторона позивача не обґрунтовує необхідності звернення із цим запитом та неможливості отримати такі докази іншим шляхом. Відповідач жодного разу не заперечувала факту належності майна до спільного сумісного. Більш того , спільна сумісна власність на спірну квартиру відповідно до ст. 60 СК України презюмується вже самим фактом набуття її у власність під час шлюбу. Більша частина позову складається з виключно із скопійованих норм Сімейного кодексу України, правових висновків Верховного Суду та Пленумів Верховного Суду України для підтвердження обставин, що не є спірними, у зв`язку із чим можна стверджувати, що витрати на написання позовної заяви є неспівмірними зі складністю справи та обсягом фактично наданих послуг, завищений час на підготовку документів. Таким чином вважає, що витрати на професійну правничу допомогу, з огляду на подані докази, не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути не лише доведений, а документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності витрат.

Крім того, суд, враховуючи те, що ОСОБА_2 є багатодітною матір`ю, домогосподаркою, перебуває на утримання батька її молодшої доньки, самостійних доходів немає, оскільки молодшій дитині на момент ухвалення рішення суду виповнилось лише 1 рік 8 місяців, міг зменшити розмір сплати судових витрат пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати, з підстав , визначених ч.1 ст. 136 ЦПК України, застосувавши аналогію закону.

В судовому засідання представник відповідача - адвокат Чернявська О.Д. доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду в оскаржуваній частині.

Позивач ОСОБА_1 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Чернявська О.Д. оскаржує рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правничу допомогу, які позивач поніс в суді першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Чернявської О.Д. лише в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, а саме щодо витрат на правничу допомогу, які були понесені позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції, в іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, тому апеляційним судом не переглядається.

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуємої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 186/1743/15-ц).

Згідно з п. 2 ч. 1ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263ЦПКУкраїни судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення в оскаржуваній частині зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 3 ч.1 ст. 133 ЦПК України).

Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу необхідно виходити із положень статті 137 ЦПК України.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем суду надано: договір про надання правової допомоги № 266/21Ц від 8 жовтня 2021 року, додаток №1 до договору про надання правової допомоги № 266/21Ц від 8 жовтня 2021 року, додаток №2 до договору про надання правової допомоги № 266/21Ц від 22 лютого 2022 року, квитанцію про сплату 3000 грн. за надання юридичних послуг. Загальний розмір витрат на правничу допомогу становить 9000,00 грн.

Ухвалюючи рішення про стягнення судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги в розмірі 9000 грн., суд першої інстанції виходив із того, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката у даному випадку є співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних робіт (наданих послуг), врахував пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи.

Однак, колегія суддів не повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, адвокат Сабадин А.В. представляла інтереси ОСОБА_1 на підставі договору про надання правничої допомоги №266/21Ц від 8 жовтня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та АО " Вишневий і Партнери", ордеру виданого АО " Вишневий і Партнери" на ім`я адвоката Сабадин А.В. для представництва інтересів ОСОБА_1 від 26 жовтня 2021 року.

У позовній заяві представник позивача - адвокат Сабадин А.В. просила покласти судові витрати на відповідача. До позову долучені документи на підтвердження витрат, понесених позивачем на оплату професійної правничої допомоги, а саме: договір про надання правничої допомоги №266/21Ц від 8 жовтня 2021 року, а також додаток №1 до договору про надання правової допомоги № 266/21Ц від 8 жовтня 2021 року.

Відповідно до додатку №1 до договору про надання правової допомоги № 266/21Ц від 8 жовтня 2021 року, вартість послуг Адвокатського об`єднання з надання правової допомоги клієнту складає: написання адвокатського запиту - 2000 грн.; написання позовної заяви - 2000 грн./1 годину.

Згідно з актом про надання юридичної послуги до договору про надання правової допомоги 266/21Ц від 8 жовтня 2021 року, Адвокатське об`єднання виконало за договором, а клієнт прийняв наступні послуги: підготовка позовної заяви 4000 грн. (2000 грн. * 2 години); підготовка адвокатського запиту до КМДА 2000 грн. Клієнт сплатив на користь Адвокатського об`єднання 6000 грн.

В подальшому в судовому засіданні, 23 лютого 2022 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Сабадин А.В. долучені до матеріалів справи детальний розрахунок суми судових витрат, додаток №2 до договору про надання правової допомоги №266/21Ц від 22 лютого 2022 року та копія квитанції про сплату 3000 грн.

У додатку №2 до договору встановлено, що вартість послуг Адвокатського об`єднання з надання правової допомоги клієнту складає: участь в судовому засіданні 3000 грн. (за кожне судове засідання).

Згідно з протоколом судового засідання, в якому брала участь адвокат Сабадин А.В., засідання 23 лютого 2022 року тривало 22 хвилини ( з 10:07 по 10:29).

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору при визначенні розміру гонорару адвоката суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч.4 ст. 137 ЦПК України.

При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Суд першої інстанції вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат на правову допомогу, не врахував заперечення відповідачки ОСОБА_2 щодо розміру суми заявлених витрат, які були викладені у відзиві на позовну заяву, а тому дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 9000 грн. судових витрат.

З огляду на наявність клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих Адвокатським об`єднанням заявнику послуг, суд вважає, що сума заявлених витрат на правову допомогу підлягає зменшенню, що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Крім того, колегія суддів враховує ту обставину, що справа про поділ майна подружжя, а саме: однієї квартири, не є складною справою і підготовка документів та надання послуг не потребує значних затрат часу, так як обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт не є значним.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що витрати, зазначені позивачем на правничу допомогу є неспівмірними із складністю справи та фактично вчиненими послугами адвоката, а тому колегія суддів зменшує суму витрат на правничу допомогу до 7000 гривень, частково задовольняючи вимоги відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 є багатодітною матір`ю, домогосподаркою, перебуває на утримання батька її молодшої доньки, самостійних доходів немає, оскільки молодшій дитині на момент ухвалення рішення суду виповнилось лише 1 рік 8 місяців, суд міг зменшити розмір сплати судових витрат пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати є безпідставними, оскільки такі доводи не ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

ОСОБА_2 відповідно до положень Закону України "Про судовий збір", не підпадає під категорію осіб, які за законом звільняються від сплати судового збору.

Підстав для зменшення суми судового збору, яка стягнута з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 немає.

Зазначені ОСОБА_2 обставини не дають підстав для її звільнення від сплати на користь ОСОБА_1 сплаченого останнім судового збору або для зменшення такої суми.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Чернявською Ольгою Дмитрівною, задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 9 вересня 2022 року змінити в частині стягнення витрат на правничу допомогу.

Зменшити суму, стягнуту з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , з 9000 гривень до 7000 гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 6 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус