Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/321/23

Номер провадження: 2/511/209/23

05 квітня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

за участі секретаря судового засідання - Бєгєн А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов.

Стислий виклад позиції позивачки.

26 вересня 2018 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у Приморському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2258.

В період шлюбу у сторін по справі народилась дитина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , яке видано Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 957.

Попри це, спільне життя не склалось через постійні конфлікти, непорозуміння один одного, та тривалий час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина за спільною згодою сторін проживає з матір`ю.

Стислий виклад позиції відповідача.

14.0.2023 року ОСОБА_2 надіслав на адресу суду заяву, згідно якої просить розглядати позовну заяву без його участі, шлюб розірвати, дитина залишається проживати з матір`ю.

Заяви, клопотання.

14 березня 2023 року на адресу суду надійшла заява від позивачки, згідно якої остання просить розгляд справи проводити без її участі, підтримує позовні вимоги.

Процесуальні дії у справі.

07 березня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 26 вересня 2018 року, про що складено відповідний актовий запис №2258, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , яке видано Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на ОСОБА_6 .

В період шлюбу у сторін по справі народилась дитина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , яке видано Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 957.

Водночас, статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, мотиви їх застосування.

Дослідивши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Встановлено, що позивачка та відповідач зареєстрували шлюб. В період шлюбу у сторін по справі народилась дитина. Проте, сторони тривалий час проживають окремо, спільне життя не склалось, а тому суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки.

Так, згідно положень статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до диспозиції статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Верховний Суд в постанові від 03 грудня 2020 року (справа №456/848/16) зазначив, що суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.

На підставі статей 24, 56, 110, 112, 114, 115 СК України, та керуючись статтями 4, 12, 81, 141, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований 26 вересня 2018 року у Приморському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2258 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище: чоловіку ОСОБА_6 , жінці ОСОБА_6 .

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І. В. Бобровська