Справа №487/1174/20 Головуючий суду першої інстанції - Гаврасієнко В. О.
Провадження №22-ц/812/322/23 Доповідач суду апеляційної інстанції - Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О. В.,

суддів: Колосовського С. Ю., Ямкової О. О.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О. М.,

без участі учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2023 року, ухвалене о 12 год 05 хв під головуванням судді Гаврасієнка В. О. в приміщенні суду в м. Миколаєві, повний текст якого складено 06 лютого 2023 року, за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2020 року акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - Банк або АТ «Ощадбанк») подало до суду зазначений позов до ОСОБА_1 , який обґрунтовувало наступним.

17 листопада 2015 року ОСОБА_1 підписана заява про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу.

09 березня 2016 року ОСОБА_1 підписана заява на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), відповідно до умов якої Банком позичальнику було встановлено кредитну лінію у розмірі 20 000 грн, зі сплатою 11% річних за користування кредитними коштами, строком кредитування на 12 місяців.

Відповідач користувався кредитними коштами Банку та періодично здійснював погашення заборгованості.

29 липня 2016 року відповідача було звільнено з займаної ним посаді у АТ «Ощадбанк», у зв`язку з чим було змінено умови обслуговування карти та карткового рахунку на тарифний пакет «Стандартний».

Станом на 12 грудня 2019 року у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору утворилася загальна заборгованість за кредитним договором у сумі 17 385,96 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 17 369,06 грн, пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 20,29 грн, трьох відсотків річних в сумі 3,83 грн та інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 13,07 грн.

Посилаючись на зазначене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 17 385,96 грн, а також судовий збір у сумі 2102 грн.

Позиція відповідача у суді першої інстанції

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що 09 березня 2016 року заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) не підписував. При цьому не заперечував, що Банк без його згоди перерахував на його рахунок кошти, які були ним повернуті частками як безпідставно набуті.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2023 року в задоволенні позову Банку відмовлено.

З Банку на користь ОСОБА_1 стягнуто судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в сумі 7413,55 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Банку, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки кредитний договір ОСОБА_1 не підписувався, то відсутні підстави для стягнення з нього заборгованості за вказаним договором.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Банк зазначав, що ОСОБА_1 не заперечував факту отримання кредитних грошей. З наданої виписки по рахунку вбачається, що відповідач здійснював погашення заборгованості за кредитом, чим підтвердив наявність між сторонами договірних правовідносин.

Доводи інших учасників справи

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому наголошував на тому, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року відкрито апеляційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 07 березня 2023 року справу призначено до розгляду на 05 квітня 2023 року на 09 год 00 хв.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Відповідач надіслав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив здійснити розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача Кудактіна О. І. 04 квітня 2023 року подала клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з її хворобою.

Судом відмовлено у задоволенні клопотання, оскільки відповідно до вимог ст.372 ЦПК суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд визнав неявку представника АТ «Ощадбанк» неповажною, оскільки вказане товариство наділено можливістю забезпечити участь у справі іншого представника. Представник Кудактіна О. І. не є єдиним співробітником позивача.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.10.2020 у справі №361/8331/18 виснував, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Оскільки поважність причин неявки представника позивача судом апеляційної інстанції не встановлена, заявник реалізував своє право на викладення відповідних аргументів у позовній заяві, відповіді на відзив, численних поясненнях, апеляційній скарзі, наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає можливим переглянути справу за відсутності сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 17 листопада 2015 року ОСОБА_1 підписано заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) на умовах тарифного плану «Зарплатний (Співробітники)».

ОСОБА_1 встановлено відновлювальну кредитну лінію (кредит) з максимальним (бажаним) розміром кредиту у 0,00 грн.

Згідно з заявою про встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 09.03.2016 клієнт Банку ОСОБА_1 забажав встановлення кредитного ліміту у сумі 20 000 грн, під 11% річних, строком на 12 місяців. 12 березня 2016 року даний ліміт було узгоджено Банком, про що свідчить Журнал операцій по емісійному контракту.

29 липня 2016 року ОСОБА_1 було звільнено з посади старшого завідувача сектора торгового еквайрингу відділу платіжних карток Філії - Миколаївського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України».

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 12 грудня 2019 року відповідач мав загальну заборгованість за кредитним договором у сумі 17 385,96 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 17 369,06 грн, пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 20,29 грн, трьох відсотків річних в сумі 3,83 грн та інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 13,07 грн.

Відповідно до цього розрахунку та виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 отримав кредит на суму 48 114,56 грн, сплатив Банку: кредит на суму 30 745,50 грн, проценти на суму 3725,12 грн, комісію на суму 282,96 грн.

Відповідач заперечив факт укладання угоди від 09.03.2016, у зв`язку з чим подав суду клопотання про призначення судово -почеркознавчої експертизи, яке було задоволено.

Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи №21-905 від 12.01.2022, який був викладений судовим експертом Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Солдатовою М. А., підпис від імені ОСОБА_1 , що міститься в оригіналі заяви ОСОБА_1 про встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) від 09.03.2016 (т.1 а.с.120-122) у графі «Підпис Клієнта ______/ ОСОБА_1 / виконаний не самим ОСОБА_1 , а іншою особою. Експертом зазначено, що деяка схожість зовнішнього вигляду досліджуваних підписів та зразків підпису ОСОБА_1 , враховуючи наявність, розташування та характер прояву діагностичних ознак, свідчать про те, що мало місце наслідування автентичного підпису ОСОБА_1 , скоріш за все - на око (т.2 а.с.2-13).

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України).

Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (частина перша та друга статті 638 ЦК України).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Відповідно до статей 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 651 ЦК України).

Згідно вимог частини першої статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається.

17 листопада 2015 року ОСОБА_1 була підписана заява про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу з встановленням кредитного ліміту у 0,00 грн.

09 березня 2016 року ОСОБА_1 не підписувалася заява на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), до 20 000 грн, зі сплатою 11% річних за користування кредитними коштами, строком кредитування на 12 місяців, що підтверджено висновком судово-почеркознавчої експертизи.

Представник позивача не надав жодних доказів, які б спростовували висновок експерта. Його зміст є повним та зрозумілим, а тому можна вважати його таким, що може бути покладеним в основу рішення.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Волевиявлення є важливими чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, установленою статтею 627 ЦК України. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки.

Згідно з частиною другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є зокрема, договори, тому неукладення договору, тобто його відсутність, не породжує цивільних прав та обов`язків.

Суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний) або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК, та кредитний договір, який є неукладеним (не відбувся), що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства (статті 536, 638, 1056-1 ЦК України).

На підставі встановлених судом фактичних обставин справи та норм законодавства можна зробити висновок, що між сторонами справи кредитний договір не укладався, оскільки позичальник (відповідач) його не підписував, що встановлено висновком судово-почеркознавчої експертизи, отже неможливо стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість на підставі такого договору. Таким чином позовні вимоги Банку у справі є необґрунтованими.

Суд відхиляє доводи про те, що надання відповідачу кредитних коштів підтверджено випискою по рахунку, адже в силу вищенаведених положень статей 1054, 1055 ЦК України кредитні правовідносини виникають виключно на підставі укладеного письмово договору, що у даному випадку не мало місця, адже договір, наданий банком у підтвердження вимог у справі, позичальником не підписаний.

Позивач не надав суду доказів, які б спростовували висновки судової експертизи (кредитний договір підписаний відповідачем). Кошти, вказані АТ «Ощадбанк» як кредитні, що одержав відповідач, не можуть бути кредитними коштами, наданими на підставі договору, що фактично не укладався.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене без додержання норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанцій не спростовують.

Керуючись ст.374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді С. Ю. Колосовський

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 06 квітня 2023 року.