Справа № 471/243/23
Провадження №2/471/91/23
Номер рядка звіту 69
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2023 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Прокопчук Н.Г.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Братське цивільну справу № 471/243/23 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 відповідач являється батьком останньої. ІНФОРМАЦІЯ_1 їй виповнилось 18 років. На даний момент навчається в коледжі Приватного навчального закладу «Міжнародний класичний університет імені Пилипа Орлика» на першому курсі за кошти фізичних осіб. У зв`язку з навчанням доньки, складним матеріальним становищем та станом здоров`я виникла необхідність звернутися до суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки у зв`язку із навчанням, оскільки відповідач в добровільному порядку перестав надавати допомогу. Донька перебуває на повному утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги для навчання (проїзд, харчування одяг, та інші витрати які потрібні для навчання), а також лікування дитини, оскільки, позивачка не може в повній мірі забезпечити необхідні матеріальні потреби одна.

Під час судового засідання представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач під час судового засідання зазначив, що матеріальну допомогу дитині надає регулярно, також надає кошти на лікування. Наразі ОСОБА_4 працевлаштована, тому забезпечує себе сама.

Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с. 6).

Згідно витягу з наказу №32/ПК/В довідки № 102 від 13.03.2023 року ОСОБА_4 навчається в коледжі Приватного навчального закладу «Міжнародний класичний університет імені Пилипа Орлика » на другому курсі на заочній формі навчання (а.с. 17).

Відповідно довідки №36 від 26.05.2023 року ОСОБА_4 прийнята на посаду майстра лісу Братського лісництва філії «Вознесенське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» з 17 квітня 2023 року з трьох місячним випробувальним терміном (а.с. 46).

Відповідно довідки № 37 від 26.05.2023 року дохід ОСОБА_4 за період з 17.04.2023 року по 15.05.2023 року склав 12042,39 грн.(а.с. 47)

Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі -СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу .

Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17.

Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідач по справі працевлаштований, доказів неможливості сплачувати аліменти за станом здоров`я суду не надано, наявність на його утримання інших осіб також не встановлено.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти, зокрема працевлаштування ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення аліментів в розмірі 1/10 з усіх видів доходів відповідача.. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає сплата судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 182, 195, 199, 200 СК України, ст.ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 07.03.2023 року і до закінчення дитиною навчання у навчальному закладі, а саме до 30 червня 2025 року, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ставку судового збору в розмірі 1073 ( тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок на користь держави.

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 20.06.2023 року.

СуддяІ.Б. Гукова