П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року місто Київ

справа № 755/4395/22

провадження№22-ц/824/4744/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації

на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 13 жовтня 2022 року, ухвалене у складі судді Марфіної Н.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій, встановлення факту,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту того, що термін втрати працездатності від 21 лютого 2014 року до 8 квітня 2014 року складає більше ніж 21 день, тому за ознаками п.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року, отримане позивачем поранення належить до середнього ступеня тяжкості; стягнення додатково з відповідача нанесеної позивачу моральної шкоди у розмірі 300000 грн.

Позов обґрунтовано тим, що одинадцятий рік поспіль позивач має клопіт з Дніпровським управлінням праці та соціального захисту з приводу нарахування житлових субсидій. Майже чотири роки тягнувся суд у справі № 755/14175/16-а про нарахування субсидій, який позивач врешті решт виграв, але відповідач не виконував ні рішення суду, ані постанови виконавчої служби від 4 лютого 2022 року. Таким чином відповідач продовжує наносити позивачу матеріальну шкоду та моральні страждання.

Крім того, зазначає, що у виписці № 659 із медичної картки, стаціонарного хворого клінічної лікарні № 15 Подільського району м.Києва дана рекомендація: обмеження фізичних навантажень на 1 місяць, що дає підстави для висновку про те, що фактично ще при оперуванні отриманої рани, позивачу була встановлена середня ступінь тяжкості ушкодження. Позивач з лікарняного був виписаний лише 8 квітня 2014 року, що від 21 лютого 2014 року, коли позивач поступив до лікарні в порядку швидкої допомоги, складає більше ніж вдвічі від 21 дня втрати працездатності.

Позивач зазначає, що він є потерпілим у кримінальному провадженні від 25 листопада 2013 року, на його звернення ДБР повідомило, що саме за критерієм тривалості розладу здоров`я, експерт зробив висновок, буцімто тілесне ушкодження позивача має ознаки легкого. Закон України «Про судову експертизу» не встановлює можливість оскарження дій експерта. Таким чином, іншим шляхом аніж судовим, вірно встановити факт ступеня тяжкості ушкодження не має можливості.

Враховуючи, що відповідач замість покарання винних у порушеннях закону, налаштувався вже на помсту, що знущання відповідача стали більш витончені, тривають вже понад 10 років, також розмір зусиль позивача на відновлення справедливості більший, категоричне небажання відповідача добровільно відновлювати справедливість, позивач вважає, що, зважаючи на обтяжуючі обставини та з урахуванням Постанови ВСУ від 28 січня 2018 року, справедливою буде компенсація нанесеної позивачу додатково моральної шкоди у розмірі 300000 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 13 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації подало апеляційну скаргу, в який просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю. Управління вважає, що рішення підлягає скасуванню, оскільки винесене судом з порушенням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи. В апеляційній скарзі зазначає, що висновок суду про виконання судового рішення по справі № 755/14175/16-а після відкриття виконавчого провадження є помилковим та не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки Управління виконало зазначене судове рішення добровільно ще у червні 2019 року, тобто до видачі виконавчого листа та до відкриття виконавчого провадження.

При подання позовної заяви позивачем не дотримано норму ст.175 ЦПК України, зокрема щодо змісту позовної заяви. Судом першої інстанції порушено норми матеріального права, зокрема, не витребувано у позивача підтвердження, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав, не досліджено матеріали справи, на які посилався позивач з вимогою об`єднати справи в одне провадження.

Судом першої інстанції всупереч нормам матеріального права, зокрема, ст.185 ЦПК України, не повернуто заяву позивачу або не залишено позов без розгляду, що призвело до неправильного вирішення справи, оскільки в Дніпровському районному суді м.Києва розглядається позов ОСОБА_1 з тим самим предметом та з тих самих підставі до того самого відповідача.

Судом першої інстанції не обґрунтовано наявності причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, оскільки жодних підтверджуючих доказів позивачем до позовної заяви не надано, а ухвалою суду від 7 червня 2022 року відмовив позивачу в об`єднанні зі справою, на яку посилався позивач та аргументував, що саме в матеріалах тієї справи є всі докази, що підтверджують завдану йому Управлінням моральну шкоду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 18 грудня 2018 року у справі №755/14175/16-а, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2019 року, визнано дії та бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації щодо ненадання ОСОБА_1 субсидії у повному обсязі за період з 20 березня 2016 року - протиправними. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації надати ОСОБА_1 субсидію в повному обсязі, починаючи з 20 березня 2016 року.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 4 лютого 2022 року відкрито виконавче провадження № 68487022 з примусового виконання виконавчого листа № 755/14175/16-а, виданого 18 березня 2021 року Дніпровським районним судом м.Києва про зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації надати ОСОБА_1 субсидію в повному обсязі, починаючи з 20 березня 2016 року.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 9 червня 2022 року закінчене виконавче провадження № 68487022 на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

У вказаній постанові зазначено, що згідно отриманої відповіді з Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації рішення суду виконане.

За змістом листа Державного бюро розслідувань від 15 лютого 2022 року на ім`я позивача: "Ваша заява від 17 січня 2022 року надійшла з Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві, про надання копії висновку судово-медичного експерта відносно Вас, складеного у кримінальному провадженні № 0001029 від 25 листопада 2013 року за фактом заподіяння Вам тілесних ушкоджень під час акцій громадянського протесту у центральній частині міста Києва 18 лютого 2014 року, розглянута та приєднана до матеріалів вказаного кримінального провадження. Повідомляю, що на аналогічну Вашу заяву 20 листопада 2022 року Вам вже надано відповідь. Повторно інформую, що слідчими Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001029 від 25 листопада 2013 року за ознаками складу злочинів, передбачених п.п.1,5,12 ст.115; ч.ч.2,3 ст.365, ч.3 ст.27 ч.3 ст.365, ч.1 ст.351, ч.2 ст.125, ч.1 ст.171, ч.3 ст.258, ч.1 ст.296, ст.340, ч.1 ст.375 та іншими статтями КК України. 13 листопада 2018 року Вас допитано як потерпілого у вказаному кримінальному провадженні. Проведення комісійної судово-медичної експертизи відносно Вас, призначеної 6 серпня 2019 року, ушкодження, виявлене у Вас 21 лютого 2014 року, має ознаки легкого тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я). Відповідно до п.11 ч.1 ст.56 КПК України Ви маєте право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі ст.290 цього Кодексу, а також ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення. У випадку закриття цього провадження. Водночас, з висновком цієї експертизи Ви можете ознайомитись у приміщенні Державного бюро розслідувань».

Згідно виписки № 659 із медичної карти стаціонарного хворого Клінічної лікарні № 15 Подільського району м.Києва щодо позивача: дати по стаціонару: госпіталізація - 21 лютого 2014 року, виписки - 3 березня 2014 року, повний діагноз - різана рана правої гомілки; л/л перв.№ 209729 з 21 лютого 2014 року по 3 березня 2014 року, 4 березня 2014 року в поліклініку.

В матеріалах справи також міститься щоденник лікування позивача із даними про закриття лікарняного листа - 7 квітня 2014 року, стати до роботи - 8 квітня 2014 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 13 жовтня 2022 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Дніпровської районного в м.Києві державної адміністрації про встановлення факту та відшкодування моральної шкоди в частині вимог про встановлення факту, що термін втрати працездатності від 21 лютого 2014 року до 8 квітня 2014 року складає більше ніж 21 день, тому за ознаками п.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року, отримане позивачем поранення належить до середнього ступеня тяжкості закрито.

Закриваючи провадження в цій частині, суд першої інстанції виходив із того, що встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у судовому порядку на підставі рішення суду чинним законодавством України не передбачено, оскільки визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться у медичному порядку, тобто передбачений позасудовий порядок встановлення ушкодження здоров`я. Врахувавши такий висновок, суд першої інстанції, вирішуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди не прийняв до уваги докази та матеріали, які стосуються такого факту.

В той же час, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог в частині вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що державним органом порушені права позивача, адже протиправність дій та бездіяльності відповідача щодо позивача була встановлена рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 18 грудня 2018 року та підтверджена постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2019 року. Відповідач допустився невиконання рішення суду у добровільному порядку і лише після відкриття виконавчого провадження здійснив виконання рішення суду у зв`язку із чим постановою державного виконавця від 9 червня 2022 року виконавче провадження було закінчене. При цьому, суд першої інстанції звернув увагу на те, що у даному випадку протиправність дій та бездіяльності відповідача стосовно позивача виникла не з часу ухвалення рішення суду та набрання ним законної сили, цим рішенням така протиправність підтверджена, протиправні дії та бездіяльність відповідача щодо позивача мали триваючий характер. Наведені позивачем обставини, за оцінкою суду, дійсно спричинили йому душевні страждання, переживання. Стрес, відчуття невизначеності та розчарування, тобто заподіяли йому моральну шкоду, оскільки протиправні дії та бездіяльність мали негативний вплив і негативні емоції позивача безумовно досягли рівня страждання та приниження, які мають причинно-наслідковий зв`язок з такими діями та бездіяльністю. Тривалість протиправної поведінки відповідача по відношенню до позивача, його сподівання та належний соціальний захист від держави та неможливість отримання цього захисту через неналежне виконання державним органом своїх обов`язків перед людиною, безумовно свідчать про спричинення моральної шкоди.

Проте з такими висновками погодитись не можна, виходячи з наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема, є: змагальність сторін та диспозитивність (п.п.4,5 ч.13 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Предмет позову - це певна матеріальна-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предметом позову у цій справі є встановлення факту того, що термін втрати працездатності від 21 лютого 2014 року до 8 квітня 2014 року складає більше ніж 21 день, тому за ознаками п.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року, отримане позивачем поранення належить до середнього ступеня тяжкості та відшкодування моральної шкоди.

Звертаючись до суду з такими вимогами, позивач зазначав про те, що термін втрати ним працездатності внаслідок отриманого під час Революції Гідності поранення складає більше 21 день, встановлення факту тривалості втрати працездатності зачіпає права та інтереси Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації, яке замість покарання винних у порушеннях закону, налаштувалося на помсту, знущання відповідача стали більш витончені, тривають вже понад десять років. Розмір зусиль позивача на відновлення справедливості більший. У зв`язку з категоричним не бажанням відповідача добровільно відновлювати справедливість, справедливою оцінкою моральної шкоди, як зазначив позивач, буде додатково 300000 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 частково, виходив із неправомірності дій та бездіяльності відповідача щодо не призначення позивачеві субсидій, що було встановлено рішеннями судів, які відповідачем в добровільному порядку не були виконані, і виконані лише після відкриття виконавчого провадження.

Проте, зазначеними обставинами позивач свої вимоги не обґрунтовував, на зазначені обставини, як на підставу своїх вимог у цій справі, не посилався.

Разом з тим, судом установлено, що у провадженні Дніпровського районного суду м.Києва, станом на 13 жовтня 2022 року, знаходилась справа № 755/19143/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації про відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди, шкоди здоров`ю та упущеної вигоди, що були заподіяні протиправними діями Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації. У позові ОСОБА_1 зазначав про те, що рішення, яким дії та бездіяльність відповідача щодо ненадання йому субсидії визнані протиправними, не виконано на час звернення позивача з позовом до суду ( 12 листопада 2021 року). Через протиправні дії відповідача позивач постійно перебуває у стані підвищеного психоемоційного напруження, і цим йому завдано моральної шкоди, яку він оцінив в 700000 грн.

Отже, питання відшкодування моральної шкоди, заподіяної протиправними діями та бездіяльністю Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації щодо ненадання субсидій та не виконання рішення судів відповідачем підлягали розгляду у справі №755/19143/21.

Таким чином, наявні підстави вважати, що суд першої інстанції при розгляді справи, яка переглядається апеляційним судом, вийшов за межі позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач обставинами, на які посилається суд у своєму рішенні, вимоги про відшкодування моральної шкоди у цій справі не обґрунтовував, суд першої інстанції провадження у справі в частині вимоги про встановлення факту, яка є основною у цій справі, закрив, - висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди, яка є похідною у цій справі, є помилковим.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України,

суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 13 жовтня 2022 року скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 6 квітня 2023 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус