Провадження № 2/597/129/2023
Справа № 597/774/23
"20" червня 2023 р. м. Заліщики
Заліщицький районний суд Тернопільської області у складі: суддя Васильченко В.В.; секретар Богдан В.М.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрополіс" про конфіскацію земельних ділянок сільськогосподарського призначення,
Відповідачем з 17.04.2012, тобто з дати державної реєстрації права власності на земельні ділянки, відповідно до положень ст.125, 126 Земельного кодексу України, в редакції на час видачі державних актів на право власності на земельні ділянки, у продовж строку, встановленого ч.1 ст.145 ЗК України, не відчужено земельні ділянки, тому вони, згідно вимог ч.2 ст.145 ЗК України, підлягають конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області.
Позивач також просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь судовий збір у розмірі 2684,00 грн.
Ухвалою суду від 05.04.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження на 27.04.2023. Ухвалою суду від 27.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду 22.05.2023. Ухвалою суду від 20.06.2023 постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом відповідної публікації на веб-порталі судової влади України. Від неї не надійшло повідомлення про причини неявки чи відкладення розгляду справи, а також не подано відзив на позовну заяву.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою сторони позивача, проводить заочний розгляд справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Статтею 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що до Державного земельного кадастру, серед іншого, включаються такі відомості про земельні ділянки кадастровий номер, місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності), площа, цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель), відомості про обмеження у використанні земельних ділянок, нормативна грошова оцінка, інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.
Нормами ст.125, 126 ЗК України в редакції 2012 року встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
На даний час нормами ст.125, 126 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Згідно пункту 1) ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Пунктом 5 ст.22 ЗК України передбачено, що набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, нормами якої обумовлюється також заборона набуття земельних ділянок сільськогосподарського призначення іноземцями, особами без громадянства та юридичними особами, створеними та зареєстрованими відповідно до законодавства іноземної держави.
Відповідно до пункту 6) ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.
Згідно ч.1 ст. 2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обов`язки, що і громадяни України, якщо інше не передбачено Конституцією, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.
Нормами ст.81 ЗК України встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно- правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.
Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно- правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.
Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
Статтею 140 ЗК України передбачено, що підставами припинення права власності на земельну ділянку, зокрема є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Згідно ст.143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку, серед іншого, у разі конфіскації земельної ділянки.
Згідно ст.145 ЗК України, в редакції 2012 року, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Особа, до якої переходить право власності на земельну ділянку і яка не може набути право власності на землю, має право отримати її в оренду.
На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення» від 31.03.2020 № 552-ІХ, який набрав чинності 01.07.2021 ст.145 ЗК України викладено у новій редакції.
Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.145 ЗК України у новій редакції, чинній на даний час, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.
Підпунктом 33) п.4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 № 1302), передбачено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності. У п.8 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру зазначено, що Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Згідно Положення про Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (далі - Головне управління), затвердженого наказом Держгеокадастру від 23.12.2021 № 603 Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.
Підпунктами 29, 36 п.4 Положення про Головне управління передбачено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності, зокрема у частині додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель за додержанням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, а також подає позов про конфіскацію земельної ділянки у випадках, визначених законом.
Документами, поданими для державної реєстрації зазначено державний акт на право власності на земельну ділянку серії та номер ЯМ 412891, виданий 17.04.2012 Заліщицькою районною державною адміністрацією.
Поряд з тим, у Державному реєстрі прав на нерухоме майно міститься копія паспорта, виданого 12.01.2005 ОСОБА_1 , який підтверджує її громадянство російської федерації.
З огляду на наведене та враховуючи, що відповідачем з 17.04.2012, тобто з дати державної реєстрації права власності на земельні ділянки, відповідно до положень ст.125, 126 ЗК України, в редакції на час видачі державних актів на право власності на земельні ділянки, у продовж строку, встановленого ч.1 ст.145 цього Кодексу, не відчужено земельні ділянки, тому вони, згідно вимог ч.2 ст.145 ЗК України, підлягають конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області.
З огляду на встановлене, суд приходить до висновку про задоволення заявлених позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні судові витрати.
Отже, суд стягує з відповідача на користь позивача 2 684,00 грн. сплаченого судового збору.
На підставі ст.22, 81, 125, 126, 130, 140, 143, 145 ЗК України, керуючись ст.19, 133, 141, 158,263, 264, 265, 268, 280-28, 351, 352, 354, 353 ЦПК України, суд,
Позов Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрополіс" про конфіскацію земельних ділянок сільськогосподарського призначення, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про учасників процесу:
Відповідач: ОСОБА_1 , російська федерація, московська АДРЕСА_1 , паспорт: НОМЕР_1 , виданий 12.01.2005 Успенським ПОМ Одинцовського р-ну Московської області,РНОКПП: НОМЕР_2 ;
Суддя В. В. Васильченко