Справа № 464/4701/22
пр.№ 2/464/421/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2023 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

секретар судового засідання Настасяк Х.І.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи Андрусишин В.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу №464/4701/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування про позбалення батьківських прав, призначення опікуном та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

05.10.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить суд позбавити відповідачів батьківських прав щодо їх неповнолітньої дитини ОСОБА_5 та стягувати аліменти на його утримання. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона є бабусею ОСОБА_5 . Батьками дитини є її син ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після народження сина між батьками дитини на основі зловживання алкоголем постійно виникали непорозуміння і сварки, що призвело до розпаду сім`ї у серпні 2016 року. Дитина проживає з позивачем, яка займається його вихованням, забезпечує достатній рівень проживання. Батьки дитини самоусунулися від виконання батьківських обов`язків, зловживають алкоголем, не спілкуються з дитиною. Батько дитини ОСОБА_3 проживає з своєю матір`ю та дитиною, матір дитини проживає у с. Поляна Львівської області. Останні 6 років вона повністю відсутня у житті дитини. Жодної участі у вихованні дитини не беруть. Крім цього, позивачка подала заяву про уточнення позовних вимог у якій просила також встановити опіку над ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити її опікуном дитини. Просила позов задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2022 вказана цивільна справа передана судді Мичка Б.Р.

Ухвалою суду від 02.11.2022 провадження у справі відкрито, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 30.01.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на ті самі докази та обставини, які зазначені в позовній заяві.

У судовому засіданні відповідачі позов заперечили, посилалися на те, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки, мають намір та бажання виховувати та утримувати свого сина. Вказали, що вони не відмовлялися від дитини, доглядають за ним як можуть.

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила, що є колишньою сусідкою позивача, відповідач ОСОБА_3 зловживає алкогольними напоями, датиною займається бабуся. За увесь час бачила, що мати дитини приходила відвідувати дитину лише один раз.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила, що проживає в одному під`їзді з позивачем, її сином та онуком. Вказала, що вихованням дитини займається бабуся. Батько дитини зловживає алкогольними напоями. Мати дитини вже 6 років не проживає з дитиною, не цікавиться його життям, зловживає алкогольними напоями.

У відповідності до вимог ст. 171 СК України, ст. 232 ЦПК України забезпечено право малолітнього ОСОБА_5 на висловлення своєї думки з приводу позову про позбавлення батьківських прав його батьків та поставлені йому запитання. Зокрема ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що проживає з бабусею ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_3 , матір не проживає з ними, живе за містом. Батьки зловживають алкогольними напоями. Інколи йому допомагають, дають кошти. Всім іншим забезпечує його бабуся, та доглядає за ним. Любить обох батьків та бабусю.

Заслухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.04.2013 року ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно довідки середньої загальної освітноьої школи №73 від 31.05.2022 року № 146 ОСОБА_5 дійсно навчається в СЗШ №73 м. Львова в 3 класі.

Відповідно до рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05.11.2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано.

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_3 (відповідача по справі) серії НОМЕР_2 батьками такого є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (позивач по справі).

Згідно акту обстеження умов проживання від 20.05.2022 року вбачається, що проведено обстеження умов проживання дитини у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з яких вбачається, що дитині забезпечені належні умови для навчання, проживання та розвитку. У вказаній квартирі проживають позивач ОСОБА_1 (бабуся дитини), ОСОБА_3 (батько дитини) та ОСОБА_5 . Батько дитини вживає алкогольні напої, створює конфлікти, догляд за дитиною здійснює бабуся.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач ОСОБА_3 неодноразово притягався до адміністативної відповідальності (а.с.86-94) та щодо такого виносились термінові заборонні приписи.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації від 18.01.2023 вбачається за недоцільне позбаляти батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно малолітнього ОСОБА_5 .

Відтак, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо виконання відповідачами батьківських обов`язків щодо їх сина, який регулюється Главою 13 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

В п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 цієї Постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження N 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що "ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками". Дана правова позиція узгоджується постановою Верховного суду від 23.01.2020 у справі № 755/3644/19.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.

Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Зазначений висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, який міститься у постанові від 13 березня 2019 року в справі № 631/2406/15-ц.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 27 лютого 2023 року в справі № 443/643/21.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Бабуся дитини ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів в якому просить суд позбавити їх батьківських прав щодо дитини ОСОБА_5 посилаючись на невиконання відповідачами батьківських обов`язків.

Однак, під час розгляду справи не знайшли підтвердження беззаперечними доказами винна поведінка та свідоме нехтування відповідачами батьківськими обов`язками, які б свідчили про ухилення від утримання та виховання дитини і, як наслідок, необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав відповідно до ст. 164 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Крім цього, суд враховує думку малолітнього сина відповідачів ОСОБА_5 , що висловив своє бажання спілкуватися з батьками, які в певній мірі беруть участь у його вихованні, коли не зловживають алкогольними напоями.

Разом з тим судом враховується процесуальна поведінка відповідачів та звертає увагу, що останні були присутніми на судових засіданнях та засіданні комісії з питань захисту прав дитини, давали пояснення по справі та просили не позбавляти їх батьківських прав, оскільки бажають піклуватися про сина.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є недоцільним та передчасним, оскільки позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, так як відсутня така обставина як ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, тобто їх винна поведінка, а тому суд вважає за необхідне у позові відмовити повністю.

Керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 246, 263-265, 268, Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

відмовити в позові повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Третя особа : Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування, , місцезнаходження: м. Львів, пр. Ч. Калини, 66.

Повний текст рішення складено 19.06.2023 року.

Головуючий Б.Р. Мичка