Справа № 570/1459/17
Номер провадження 2-п/570/5/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судового засідання Гречки О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 23.10.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, поновлення процесуальних строків для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 23.10.2017 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 30.12.2022 року звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 23.10.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів. В обґрунтування заяви зазначає, що будь-яких документів він від суду не отримувала, та не знала про сам факт наявності справи та судових засідань. Тому вважає, що вона не з`явилася в судове засідання та не повідомила про причини неявки з поважних причин. Про існування такого рішення дізналася лише у грудні 2022 року. Також просить поновити строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 23.10.2017 року.

ОСОБА_1 подала суду заяву про розгляд справи без її участі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Від представника ОСОБА_2 адвоката Іовчик О.А. була подана заява, згідно якої вона просить справу розглядати без її участі та відмовити у задоволенні поданої ОСОБА_1 заяви. Раніше суду були подані письмові пояснення та надані письмові докази, згідно яких адвокат Іовчик О.А. зазначає про те, що про рішення суду відповідачка знала, оскільки отримала його копію 25.11.2017 року. Також ОСОБА_1 18.01.2019 року була ознайомлена з матеріалами виконавчого провадження, отримувала від державного виконавця листи, де повідомлялося про наявність такого рішення суду.

Суд вважає, що справу можливо розглянути на підставі наявних матеріалів. Заслуховувати пояснення осіб немає необхідності.

За приписами статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Отже, законодавець визначає, що розгляд такої заяви проводиться без виклику сторін.

При розгляді заяви суд зазначає наступне.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики ЄСПЛ випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на перегляд заочного рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України. Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці ЄСПЛ. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута. Судом досліджуються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Зазначена позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 25.04.2022 року, справа № 2-971/10, провадження № 61-20ск22, висновки якої підлягають врахуванню для судів інших інстанцій.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Надаючи оцінку причинам пропуску строку звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення суд виходить з того, що відповідачка не проявляла належної зацікавленості до справи, яка розглядалася у 2017 році.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 22) відповідачка отримала судову повістку на засідання 16.06.2017 року, проте на розгляд справи не з`явилася.

На наступне судове засідання (11.07.2017 року, а.с. 26). судова повістка, направлена на адресу відповідачки, повернута до суду за закінченням терміну зберігання.

На наступне судове засідання (28.07.2017 року, а.с. 29). судова повістка, направлена на адресу відповідачки, повернута до суду за закінченням терміну зберігання.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 37) відповідачка отримала судову повістку на засідання 23.10.2017 року, проте на розгляд справи не з`явилася.

Відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки особі. Зазначена позиція висвітлена в постанові ВС України у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.11.2022 року у справі № 760/25978/13-ц, провадження № 61-6788св22, висновки якої підлягають врахуванню для судів інших інстанцій.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Окрім того, суд наголошує, що про судові засідання відповідачці було достойменно відомо, оскільки вона отримала судову повістку про виклик її до суду на 23.10.2017 року, однак до суду вона не з`явилася.

За таких обставин відповідачка вважається такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Справа розглянута на підставі наявних доказів, які досліджені у повному обсязі.

Незнання через байдужість до своїх прав про порушення права або небажання дізнатися про це не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Так, справа була розглянута 23.10.2017 року.

Копія рішення суду була надіслана сторонам.

Копію рішення відповідачка отримала 25 листопада 2017 року.

Враховуючи зазначене та те, що заявницею не надано доказів, які були об`єктивно непереборними на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, суд не вбачає поважних причин пропуску строку звернення до суду та відповідно підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду з заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення.

Щодо ухвалення рішення за результатами розгляду заяви, то суд зазначає наступне.

При вирішенні питання про прийняття до розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду з заявою про поновлення процесуального строку на подання такої заяви підлягають врахуванню висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 09 листопада 2021 року в справі №214/5505/16.

Так, судом вищої інстанції в розрізі спірного процесуального питання зазначено, що внаслідок подання заяви про перегляд заочного рішення суду поза межами визначеного законом строку та за відсутності підстав для його поновлення суд першої інстанції відповідно до вимог процесуального законодавства має залишити цю заяву без задоволення.

Глава 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» Цивільного процесуального кодексу України встановлює особливі умови та порядок проведення заочного розгляду справи, ухвалення заочного рішення, подання і розгляду заяви про його перегляд, а також скасування й оскарження цього рішення. Так, відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до суду, який це рішення ухвалив, на предмет наявності передбачених частиною першою статті 288 ЦПК України підстав для його скасування, і оскаржити таке рішення у загальному порядку (статті 284-288 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (стаття 284 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду заяви про перегляд заочного рішення).

Форму заяви про перегляд заочного рішення, вимоги до її змісту, підписання, додатків, кількості копій визначають частини перша - сьома статті 285 ЦПК України. До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього кодексу (частина восьма статті 285 ЦПК України), яка регламентує порядок залишення позовної заяви без руху та її повернення.

Цю норму треба розуміти як таку, що стосується невиконання саме тих вимог, що передбачені у частинах першій - сьомій статті 285 ЦПК України. Якщо учасник справи оформив заяву про перегляд заочного рішення без дотримання саме вказаних вимог, тобто неналежно, до цієї заяви застосовуються положення статті 185 ЦПК України. В інших випадках її положення до заяви про перегляд заочного рішення незастосовні. Ухвалу про повернення такої заяви можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від заочного рішення (пункт 22 частини першої статті 353 ЦПК України).

Прийнявши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення, суд невідкладно надсилає її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи. Одночасно суд повідомляє учасникам справи про дату, час і місце розгляду заяви. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження (стаття 286 ЦПК України).

За змістом речення першого частини першої вказаної статті суд зобов`язаний прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення, якщо вона відповідає вимогам частин першої - сьомої статті 285 ЦПК України, тобто є належно оформленою.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

Отже, не у всіх випадках, коли до суду надійшли документи після спливу процесуального строку, ці документи слід залишати без розгляду. Так, якщо відповідач подав заяву про перегляд заочного рішення поза межами встановлених частинами другою та третьою статті 284 ЦПК України строків, то це згідно з положеннями Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України не звільняє суд від обов`язку застосувати порядок, визначений у статті 287 ЦПК України, та постановити через пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення ухвалу про залишення цієї заяви без задоволення, якщо немає підстав для задоволення заяви про поновлення відповідного строку.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (частина третя статті 287 ЦПК України).

Оскільки кожну належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення суд зобов`язаний згідно з реченням першим частини першої статті 286 ЦПК України прийняти та невідкладно надіслати її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи, то немає ґрунтовних підстав вважати, що визначений статтею 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний тільки до розгляду суті цієї заяви та незастосовний до розгляду на предмет дотримання строку її подання.

Спеціальне правове регулювання, передбачене Главою 11 Розділу ІІІ Цивільного процесуального кодексу України, охоплює порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, поданої поза межами встановленого строку.

Процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України.

Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення.

Як уже зазначалося, відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи зазначені правові висновки та норми процесуального права, з`ясовуючи обставини справи та наявні у ній матеріали суд вважає неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, а тому суд має залишити її з цієї підстави без задоволення.

У даному випадку не можна стверджувати, що відповідачка є чи буде позбавлена права на доступ до суду через те, що їй не була забезпечена можливість перегляду заочного рішення і у зв`язку з цим чиняться правові перешкоди у здійсненні цього права. Адже судом була розглянута заява відповідачки, судом досить детально були досліджені питання, які були порушені заявницею, та з приводу розгляду заяви судом ухвалено відповідне рішення.

Керуючись Главою 11 «Заочний розгляд справи» Розділу ІІІ «Позовне провадження» Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2017 року.

Судом зазначається, що підстава для прийняття судом рішення про залишення заяви без задоволення - неможливість поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: Красовський О.О.