Справа № 721/585/23
Провадження №2/721/128/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Путильський районний суд Чернівецької області в складі головуючої судді Стефанко У.Д., за участю секретаря Свідунович Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Усть-Путильської сільської ради, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання права на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючого документа на ім`я спадкоємця та визнання права власності на спадкове майно за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

У провадженні Путильського районного суду Чернівецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Усть-Путильської сільської ради, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання права на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючого документа на ім`я спадкоємця та визнання права власності на спадкове майно за законом.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 . Після його смерті залишилася спадщина, яка складається із: житлового будинку (літ.А-1)з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельних ділянок площею 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в АДРЕСА_1 , вартістю 134300.00 грн., та земельної ділянки розміром 0.2302 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 , вартістю 86877.00 грн., та 0.0419 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 , вартістю 17866.00 грн.

Як спадкоємець за законом після смерті батька позивачка своєчасно, протягом шестимісячного строку, прийняла спадщину, звернувшись до нотаріуса Путильської державної нотаріальної контори Кокаревої Н.М. з відповідною заявою. Постановою нотаріуса №74/02-31 від 06.04.2023 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на вищевказане нерухоме майно.

Спадкодавцем за життя було розпочато приватизацію земельних ділянок, однак останній не встиг зареєструвати право власності на вищевказані земельні ділянки.

Просить визнати за нею: - право на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючих документів, шляхом здійснення всіх реєстраційних дій, пов`язаних з державною реєстрацією земельної ділянки площею 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в АДРЕСА_1 , вартістю 134300,00 грн.; земельної ділянки площею 0.2302 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 , вартістю 86877,00 грн.; земельної ділянки площею 0.0419 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 , вартістю 17866,00 грн.; - право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку (літ.А-1) з господарськими будівлями та спорудами і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від останнього до суду надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача - Усть-Путильської сільської ради не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову.

В судове засідання представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області не з`явився, від нього до суду надійшло клопотання у якому просить суд розгляд справи провести за їх відсутності.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась позивачка ОСОБА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище " ОСОБА_3 "(а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 11.09.2009 року виконавчим комітетом Підзахаричівської сільської ради, Вижницького району, Чернівецької області, актовий запис № 07 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яке складається:

- з житлового будинку (літ.А-1) з господарськими будівлями та смпорудами 1982 року побудови, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , вартістю 175705 грн., що підтверджується довідкою-характеристикою виданою СГД ОСОБА_4 ;

- земельних ділянок: площею 0.2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в АДРЕСА_1 , вартістю 134300.00 грн., площею 0.2302 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 , вартістю 86877.00 грн., та площею 0.0419 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 , вартістю 17866.00 грн., що підтверджується звітом про експертну грошову оцінку земельних ділянок, виданий ПП "ГРАНД ЮМ". Загальна вартість спадкового майна становить 283300 грн. (а.с.12,14-20,22).

З копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 72054232 від 06.04.2023 року вбачається, що після смерті ОСОБА_2 в Путильській державній нотаріальній конторі зареєстрована спадкова справа.

З копії виписки з погосподарської книги №126 від 26.04.2023 року виданої Підзахаричівським старостинським округом вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , являвся власником житлового будинку, 1982 року побудови, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Як вбачається з копії рішення № 2/11 виконавчого комітету Підзахаричівської сільської ради народних депутатів від 09.03.1994 "Про приватизацію землі", ОСОБА_2 було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення підсобного господарства у розмірі 0,60га. (а.с.25).

Згідно копії довідки Усть-Путильської сільської ради №137 від 05.05.2023 року, ОСОБА_2 був власником земельних ділянок загальною площею 0,5221 га. а саме: земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,2302 га для ведення особистого селянського господарства та земельної ділянки площею 0,0419 га для ведення особистого селянського господарства, які розташована за адресою АДРЕСА_1 . Витяги з Державного земельного кадастру на вказані земельні ділянки не виготовлялися, кадастрові номери відсутні (а.с.25).

Згідно копії довідки №308 від 14.12.2022 року виданої Підзахаричівським старостинським округом Усть-Путильської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_1 являється спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 своєчасно вступила в управління спадковим майном шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.11).

Інших спадкоємців за законом першої черги немає, що підтверджується копією спадкової справи № 36/2023.

Постановою нотаріуса №74/02-31 від 06.04.2023 року відмовлено позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку із тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, які посвідчують право власності на вищевказане нерухоме майно (а.с.12).

Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1274 ч. 2 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як видно з представлених доказів, на житловий будинок літ. «А-І» з господарськими буділями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , інші особи на володіння та користування даним домоволодінням на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність домоволодіння для проживання ніким не оспорюється.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: ...судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями є обґрунтованою та підлягає до задоволення. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання права на завершення процедури приватизації та одержання правовстановлюючого документа на ім`я спадкоємця, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 на підставі рішенням №2/11 народних депутатів Підзахаричівської сільської ради від 09.03.1994 року "Про приватизацію землі", було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення підсобного господарства у розмірі 0,60га., що підтверджується копією архівного витягу№07-05/131 від 06.12.2022 року.

Як вбачається з копії витягу з технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки (кадастровий план земельної ділянки), ОСОБА_2 розпочав процес приватизації земельної ділянок площею 0,2302 га, 0,2500 га, 0,0419 га, присвоєно кадастрові номери, визначено межі земельних ділянок, здійснено опис суміжних землевласників (а.с.23-44).

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно пункту «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Земельний Кодекс України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку.

Згідно ст. 51 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, рішення суду про задоволення позову є підставою для відведення ділянки в натурі (на місцевості), видачі документа, що посвідчує право власності або користування землею, а також для укладення договору оренди.

Відповідно до ст. 56 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 гектара.

Відповідно до пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

З Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" вбачається, що сільським, селищним, міським Радам народних депутатів слід забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених Земельним кодексом України. Передача громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок для цілей, вказаних у статті 1 цього Декрету, провадиться один раз, про що обов`язково робиться місцевими Радами народних депутатів відмітка у паспорті або документі, який його замінює. Право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позивачка, як спадкоємець за законом прийнявши спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , набула право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали останньому за життя, включно з правом на завершення приватизації земельних ділянок.

Керуючись ст.ст. 16, 392, 1258, 1262, 1268-1270, 1273-1275 ЦК України, ст.ст.1, 27, 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 200, 206, 247, 258-265, 315, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на майно в порядку спадкування, яке складається із житлового будинку (літ.А-1) 1982 року побудови із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ,яке належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів на земельні ділянки:

- площею 0.2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована в АДРЕСА_1 ;

- площею 0.2302 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 ;

- площею 0.0419 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду.

Сторони у справі:

Позивачка: ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Усть-Путильська сільська рада, юридична адреса: с. Усть-Путила, вул. Центральна, 50, Вижницький район, Чернівецька область. .

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру в Чернівецькій області, вул. Героїв Майдану, 194-A, м. Чернівці, 58000, код ЄДРПОУ: 39909396.

Суддя Уляна СТЕФАНКО