ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/821/631/23 Справа № 692/36/23
Драбівський районний суд Черкаської області
УХВАЛА

05 квітня 2023 р. м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в особі судді Бородійчука В.Г., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання батька,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання батька - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання батька ОСОБА_2 в розмірі 1/5 частки з усіх виді заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і довічно.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в дохід держави у розмірі 1073 гривень 60 копійок.

На зазначене судове рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Супровідним листом № 692/36/23/4496/2023 від 28 березня 2023 року матеріали цивільної справи № 692/36/23 витребувано із суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

31 березня 2023 року матеріали цивільної справи № 692/36/23 надійшли до Черкаського апеляційного суду.

Крім того, разом з апеляційною скаргою апелянт подав клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги

В обґрунтування вимог клопотання про звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 посилається на те, що в нього відсутні доходи за попередній рік та сума судового збору перевищує 5% його річного доходу. До клопотання про звільнення від сплати судового збору додано відомості Державної податкової служби України про доходи за 2022 рік.

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України, підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог статей 81, 83 ЦПК України, покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до частини 1статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору з урахуванням наданих доказів, суд не вбачає достатніх підстав для його задоволення, в зв`язку з тим, що апелянтом не доведено підстав, які б поза розумним сумнівом вказували на неможливість сплати ОСОБА_1 судового збору.

З огляду на викладене, суд вважає, що в даному випадку підстав для звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 немає, в зв`язку з чим у задоволенні клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги необхідно відмовити.

Підстав, зазначених у ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, для відстрочення та звільнення належних до оплати витрат, пов`язаних з розглядом справи, немає.

Відповідно до пп. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено розмір ставки судового збору, який справляється при подачі апеляційної скарги на рішення суду фізичною особою - 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

В даному випадку сума судового збору, яку апелянт повинен був сплатити при подачі апеляційної скарги складає 1610,40 (1073,60грн. х 150%).

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити 1610 грн. 40 коп. за подання апеляційної скарги та надати апеляційному суду оригінал квитанції про оплату судового збору.

Оплату судового збору в розмірі 1610,40 грн. необхідно провести на такий рахунок:

Отримувач коштів: ГУК у Черк.обл./тг м.Черкаси/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37930566

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0023759

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати до Черкаського апеляційного суду.

Частиною 2 ст. 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу, тобто апеляційна скарга повинна бути залишена без руху і апелянту надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для сплати судового збору в сумі 1610,40 грн.

Керуючись ст.ст. 136, 185, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання батька, залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для сплати судового збору в розмірі 1610,40 грн., який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Копію ухвали направити апелянту для виконання.

Роз`яснити апелянту, що в разі невиконання цієї ухвали в зазначений термін апеляційна скарга відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Г. Бородійчук