ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/504/23 Справа № 185/383/21 Головуючий у першій інстанції: Врона А. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області (філія ГСЦ МВС), в особі Територіального сервісного центру №6348 МВС України, треті особи: ОСОБА_5 , державний нотаріус Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Тимченко Ольга Миколаївна, про визнання договору купівлі-продажу, комісії недійсними, скасування перереєстрації транспортного засобу, витребування транспортного засобу, визнання права власності та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що її батько - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцями ОСОБА_6 є ОСОБА_5 (мати), ОСОБА_2 (донька), які прийняли спадщину. Під час оформлення спадщини ОСОБА_2 стало відомо, що на підставі виданої за життя ОСОБА_6 довіреності від 12 грудня 2017 року на право розпорядження транспортним засобом «Mercedes-Benz», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вказаний автомобіль за договором купівлі-продажу від 23 грудня 2017 року, тобто після смерті ОСОБА_6 , був проданий ОСОБА_1 . Про порушення своїх прав позивач дізналась 16.01.2018 року з листа регіонального сервісного центру ТСЦ №1247, де повідомлено, що автомобіль перереєстровано на нового власника. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивачка просила визнати недійсними договір комісії від 23 грудня 2017 року №5825/17/247, укладений між ОСОБА_3 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , та договір купівлі-продажу транспортного засобу від 23 грудня 2017 року №5825/17/247, укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ; скасувати перереєстрацію, проведену 26 грудня 2017 року Територіальним сервісним центром №6348 Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області автомобіля марки ««Mercedes-Benz»», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , зеленого кольору, модель-спеціалізований вантажний фургон, об`єм двигуна 5958, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на ОСОБА_1 ; витребувати у ОСОБА_1 вказаний автомобіль та передати його позивачці; визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль «Mercedes-Benz», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , зеленого кольору, модель-спеціалізований вантажний фургон, об`єм двигуна 5958, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; стягнути солідарно з відповідачів в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн. (а.с. 57-61 т.1).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір комісії від 23 грудня 2017 року №5825/17/247, який укладено між ОСОБА_3 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 23 грудня 2017 року №5825/17/247, який укладено між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Вирішено також скасувати перереєстрацію, проведену 26 грудня 2017 року Територіальним сервісним центром №6348 Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області автомобіля марки «Mercedes-Benz», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , зеленого кольору, модель-спеціалізований вантажний фургон, об`єм двигуна 5958, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на ОСОБА_1 . В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення у частині задоволених позовних вимог з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Від ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, часткового скасування оскаржуваного рішення з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивачка ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 12.11.1980 року міським відділом ЗАГС м. Павлограда, та копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , виданого 03.11.2001 року відділом РАГС Павлоградського МУЮ Дніпропетровської області (а.с. 22, 23 т.1).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого РЕВ 7-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 08.12.2006 року, за життя ОСОБА_6 на праві власності належав автомобіль марки «Mercedes-Benz», номер кузова НОМЕР_1 , зеленого кольору, модель-спеціалізований вантажний фургон, об`єм двигуна 5958, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 38 т.1).

12 грудня 2017 року ОСОБА_6 видав довіреність, що посвідчена приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу гущиною О.І. за №568, згідно якої ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , кожного окремо, розпоряджатися (в тому числі, укладати правочини автомобілем марки «Mercedes-Benz», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , зеленого кольору, модель-спеціалізований вантажний фургон, об`єм двигуна 5958, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.25-26 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого повторно 05.01.2018 року Павлоградським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області (т.1 а.с.24).

Згідно копії спадкової справи №03/2018, заведеної Першою павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області після ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявами про прийняття спадщини звернулись 09.01.2018 року ОСОБА_5 та 16.02.2018 року позивачка ОСОБА_2 (а.с. 213 зворот, 214 зворот т.1).

Нотаріусом Першої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області були видані свідоцтво про право на спадщину за законом від 02.10.2018 року №2-1181 на ім`я ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 (а.с. 216 зворот), та свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.11.2018 року №1-2832 на ім`я ОСОБА_5 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 (а.с. 219 т.1).

Також установлено, що на наступний день після смерті ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 між ОСОБА_3 , яка діяла від іменті ОСОБА_6 , та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 було укладено договір комісії №5825/17/247, згідно умов якого ФОП ОСОБА_4 (комісіонер) зобов`язується за дорученням ОСОБА_3 (комітента) за винагороду здійснити продаж транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , зеленого кольору, модель-спеціалізований вантажний фургон, об`єм двигуна 5958, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.14-17 т.1).

Цього ж дня, між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , що діяла від імені власника ОСОБА_6 , та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №5825/17/247 від 23 грудня 2017 року, згідно умов якого ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_6 транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , зеленого кольору, модель-спеціалізований вантажний фургон, об`єм двигуна 5958, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.18-20 т.1).

Згідно листа РСЦ ГСЦ МВС в Харківській області від 05.07.2021 року №31/20-2328, 26 грудня 2017 року вказаний вище автомобіль в ТСЦ №6348 РСЦ МВС в Харківській області перереєстровано на ім`я ОСОБА_1 , на підставі договору від 23 грудня 2017 року №5825/17/247, на транспортний засіб оформлено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 , номерні знаки не змінювались (а.с.199 т.1).

Вказане вище підтверджується також копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого ТСЦ №6348, про реєстрацію 26.12.2017 року автомобіля «Mercedes-Benz», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 36 т.1).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 01.10.2018 року у вказаному реєстрі зареєстроване кримінальне провадження №0001993 за заявою ОСОБА_2 щодо незаконного заволодіння транспортним засобом «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 28 т.1).

Власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України).

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову у їх задоволенні.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 341/551/16-ц (провадження № 14-109цс18).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до положень статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України).

За змістом частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивачка у встановлений законом шестимісячний строк звернулась 16.02.2018 року із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса після свого батька ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також із заявою про прийняття спадщини звернулась ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 .

Отже, позивачка прийняла спадщину за законом у розмірі 1/2 частки спадкового майна після свого батька ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а наявність оспорюваних правочинів безпосередньо зачіпає права ОСОБА_2 , яка претендує на вказане вище майно, що є предметом оспорюваних договорів розпорядження та відчуження автомобіля, як на спадкове.

Частиною 1 статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За правилами ч.ч. 2, 3 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною 1 статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Суд зазначає, що за загальним правилом договір може бути визнаний недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, за обов`язкової умови встановлення судом факту порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача. При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права.

Цивільна правоздатність фізичної особи визначається статтею 25 ЦК України, згідно вимог якої здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

Відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У пункті 6 частини першої статті 248 ЦК України визначено, що представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. У разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків.

Внаслідок смерті фізичної особи її цивільні права та обов`язки припиняються, а тому припиняється дія довіреності, яка була видана нею.

За вчинення правочину з порушенням норм чинного законодавства передбачено настання відповідних наслідків, зокрема визнання вчиненого правочину недійсним.

Такий правовий висновок щодо застосування пункту 6 частини першої статті 248 ЦК України викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі №520/5242/18, від 23 вересня 2020 року у справі №206/1526/19 та від 24 листопада 2020 року у справі №201/5916/18, від 28 липня 2021 року у справі №654/5481/13-ц.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що оспорювані договір комісії від 23 грудня 2017 року №5825/17/247 між ОСОБА_3 (від імені ОСОБА_6 ) і ФОП ОСОБА_4 та договір купівлі-продажу транспортного засобу від 23 грудня 2017 року №5825/17/247 між ФОП ОСОБА_4 (від імені ОСОБА_6 ) і ОСОБА_1 були укладені після смерті власника майна (автомобіля «Mercedes-Benz») - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , - колегія дійшла висновку про наявність підстав для визнання цих правочинів недійсними, оскільки на час укладення договорів комісії, купівлі-продажу дія довіреності власника майна припинилася.

Разом з тим, за змістом статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи.

Згідно з пунктом 35 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (далі - Порядок №1388), підставою для перереєстрації транспортного засобу є також свідоцтво про реєстрацію та копії договору про поділ спільного майна подружжя, свідоцтва про право на спадщину або рішення суду про визнання недійсними договору купівлі-продажу, міни, дарування, що засвідчені в установленому порядку.

Пунктом 40 Порядку №1388 визначено, що зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в сервісному центрі МВС або в центрі надання адміністративних послуг на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного або приватного виконавця або рішення суду. Державна реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів скасовується, зокрема на підставі рішення суду.

Тлумачення наведених норм права дозволяє дійти висновку, що способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення про реєстрацію права власності на автомобіль, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено таку реєстрацію, про скасування державної реєстрації прав.

Отже, нормами матеріального права передбачено можливість реєстрації (перереєстрації) спірного автомобіля за позивачем саме на підставі рішення суду.

Таким чином, скасування перереєстрації спірного автомобіля на відповідача можливе на підставі рішення суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу, що в даному випадку є достатнім способом захисту порушеного права позивачки.

Тому оскаржуване рішення у частині скасування перереєстрації, проведеної 26 грудня 2017 року ТСЦ №6348 РСЦ МВС в Харківській області автомобіля марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_2 , на ОСОБА_1 підлягає скасуванню з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні даної вимоги.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 до ухвалення місцевим судом рішення було подано заяви про застосування позовної давності.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим відкрилась спадщина.

З даним позовом до суду позивачка звернулась 15.01.2021 року, що підтверджується відбитком штемпеля поштового відділення на конверті направлення позову до суду та квитанцією про оплату послуг ПАТ «Укрпошта» (а.с. 48 т.1, а.с. 43 т.2).

Судом установлено, що про порушення свого права - відчуження спірного автомобіля "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_2 , позивачка, яка не є стороною оспорюваних правочинів, дізналась 16.01.2018 року з листа ТСЦ "1247 РСЦ в Дніпропетровській області № 31/4-1247/Б-3 від 16.01.2018 року, яким повідомлено, що вказаний автомобіль перереєстрований на нового власника за договором купівлі-продажу (а.с.27 т.1).

Таким чином, позов подано до суду в межах трирічного строку позовної давності.

У матеріалах справи відсутні та відповідачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачка дізналась про продаж спірного автомобіля до 16.01.2018 року; клопотання про витребування відповідних доказів судом - не заявлено, що підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про передчасність заявлених вимог щодо оспорювання правочинів та скасування перереєстрації без наявності відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину є безпідставними.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Таким чином, встановивши прийняття позивачкою спадщини після свого батька, оспорювані правочини є такими, що порушують права позивачки незалежно від наявності відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину та можуть бути оспорені нею в судовому порядку.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду, згідно змісту апеляційної скарги, оскаржене лише в частині задоволенних позовних вимог. Тому суд апеляційної інстанції справу в частині відмови у задоволенні позовних вимог про витребування автомобіля, визнання за ОСОБА_2 права власності на автомобіль «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 та стягнення моральної шкоди, - не переглядає, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року в частині скасування перереєстрації, проведеної 26 грудня 2017 року Територіальним сервісним центром №6348 Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області автомобіля марки "Mercedes-Benz", номер кузова (рами) НОМЕР_1 , зеленого кольору, модель-спеціалізований вантажний фургон, об`єм двигуна 5958, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про скасування перереєстрації, проведеної 26 грудня 2017 року Територіальним сервісним центром №6348 Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області автомобіля марки "Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_2 , на ОСОБА_1 - відмовити.

В іншій оскаржуваній частині рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова