Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5788/21
Номер провадження 4-с/711/20/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.,

при секретарі Кофановій А.О.,

за участі

представника боржника ОСОБА_1 ,

стягувача ОСОБА_2 ,

представника ДВС Улюліної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за скаргою голови правління Гаражно-будівельного кооперативу «Сирена» Флоря Г.І. про скасування постанови державного виконавця, зацікавленні особи: ОСОБА_2 (стягувач), Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ), -

встановив:

Голова правління ГБК «Сирена» Флоря Г.І. звернувся до суду із скаргою про скасування постанови державного виконавця, зацікавленні особи: ОСОБА_2 (стягувач), Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ).

Скаргу обґрунтовує тим, що ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01 листопада 2021р. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до обслуговуючого кооперативу «ГБК «Сирена» про визнання наказу про звільнення протиправним, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06 травня 2022 р. у справі №711/1872/22 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ГБК «Сирена» про встановлення факту перебування у трудових відносинах. факту звільнення та стягнення невиплачених сум при звільненні. В подальшому ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 26 липня 2022р. у справі №711/1872/22 розгляд спору передано за підсудністю до Соснівського районного суду м.Черкаси. 29 листопада 2022 року ГБК «Сирена» звернувся до Черкаського апеляційного суду зі скаргою на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 26 липня 2022р. у справі №711/1872/22. Постановою Черкаського апеляційного суду від 18 січня 2023р. у справі №711/1872/22 апеляційну скаргу ГБК «Сирена» залишено без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 26 липня 2022р. - без змін. Відповідно до мотивувальної частини постанови суду апеляційної інстанції « ...гаражно-будівельний кооператив «Сирена» знаходиться за адресою 18028. м. Черкаси, проспект Хіміків. 53. при цьому суд прийшов до вірного висновку про те. що вказана адреса за адміністративно-територіальним поділом не належить до Придніпровського районного суду м. Черкаси, що є загальновідомим фактом і доказуванню не підлягає...».

Скаржник вказав, що відповідно до положень п.3 ст.376 ЦПК України «...порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: І сплаву розглянуто неповноважним складом, суду...». Відповідно до прецедентної практики Верховного Суду термін «неповноважний склад суду» не може сприйматися лише як наявність повноважень суддів щодо здійснення ними своїх професійних обов`язків. Повноваження складу суду належить сприймати і як компетентність у розумінні наявності повноважень на розгляд справ у суді відповідно до предмета спору, вирішення справ судом певної інстанції та судом, який має повноваження на розгляд справ у межах територіальної юрисдикції, визначеної кодексом, що забезпечує право на розгляд справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом. Судочинство, яке здійснюється з порушенням цих правил, за наявності сумнівів у безсторонності і неупередженості суду, не може вважатися правосуддям, а прийняті з допущенням таких порушень судові рішення не можуть залишатися в силі через їх незаконність. Для встановлення наявності у складу суду належних повноважень для розгляду і вирішення справи важливим, у першу чергу, є правильне визначення її предметної, територіальної та інстанційної підсудності. Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, як порушення вимог п.1 ст.6 Конвенції прав людини і основоположних свобод ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності без належного законного обгрунтування, незважаючи на наявність чітких правил підсудності, встановлених ЦПК України. За усталеною практикою ЄСПЛ. термін право на «суд. встановлений законом», охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність, у тому числі всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (рішення ЄСПЛ у справі Leo ZAND v Austria, заява №7360/76. §68). Якщо суд не має юрисдикції судити підсудного відповідно до чинних положень національного права, він не є «встановленим законом» (рішення ЄСПЛ у справі Jorgic v Germany, заява №74613/01, §64). У рішенні ЄСПЛ «Сокуренко і-Стригун проти України» суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Крім того, скаржник зазначив, що відповідно до постанови Черкаського апеляційного суду від 18 січня 2023 р. адреса знаходження ГБК Сирена (18028. м.Черкаси, проспект Хіміків, 53) за адміністративно-територіальним поділом не належить до Придніпровського районного суду м.Черкаси, що є загальновідомим фактом і доказуванню не піддягає. Таким чином, Придніпровський районний суд м.Черкаси не є судом, встановленим законом, для розгляду позову ОСОБА_2 до ГБК «Сирена». Разом з тим, в порушення норм процесуального права рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 09 лютого 2023 року задоволено позов ОСОБА_2 та допущено до негайного виконання поновлення останнього на посаді голови правління ГБК «Сирена».

Окрім цього, 17 лютого 2023 року Придніпровським ВДВС у м.Черкаси ЦМУМЮ (м.Київ) в особі головного державного виконавця Улюліної В.В. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №711/5788/21 від 10 лютого 2023 р.

Відтак, скаржник наголосив, що постанова держаного виконавця винесена з порушенням вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та просив скасувати постанову головного державного виконавця Придніпровським ВДВС у м.Черкаси ЦМУМЮ (м.Київ) Улюліної В.В. про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №711/5788/21 від 10 лютого 2023 року.

В судовому засіданні представник скаржника ГБК «Сирена» Сергатий С.О. вимоги викладенні в скарзі підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у поданій скарзі..

Стягувач ОСОБА_2 , заперечив в задоволенні скарги, з підстав необґрунтованості та безпідставності, просив в задоволенні скарги відмовити.

Представник Придніпровського ВДВС в м.Черкаси Улюліна В.В. заперечувала щодо задоволення вимог скарги.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до Системи документообігу суду (Д3) 09 лютого 2023 року суддею Придніпровського районного суду м.Черкаси Позарецькою С.М. ухвалено рішення, яким, крім іншого: поновлено ОСОБА_2 на посаді голови правління Гаражно-будівельного кооперативу «Сирена» (, м. Черкаси, просп. Хіміків, 53) з 06.04.2021р.; допушено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на посаді голови правління Гаражно-будівельного кооперативу «Сирена» (, м. Черкаси, просп. Хіміків, 53) з 06.04.2021 та стягнення заробітної плати за 1 місяць.

Постановою головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17.02.2023 року відкрите виконавче провадження №71066352 з виконання виконавчого листа №711/5788/21, виданого 10.02.2023 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про поновлення ОСОБА_2 на посаді голови правління Гаражно-будівельного кооперативу «Сирена» з 06.04.2021 року.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну з основних засад судочинства - обов`язковість виконання рішень суду.

5 жовтня 2016 року набрав чинності Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII , який визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обов`язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню як виконавчі документи рішення постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (пункт 6).

Частиною четвертою статті 4 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до ст. 18 статті 1 Закону N 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частинами 1,2 ст.24 Закону N 1404-VIII передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи Гаражно - будівельного кооперативу «Сирена» є м.Черкаси проспект Хіміків, буд.53, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказана адреса відноситься до території Придніпровського районну м.Черкаси, утвореного Указом Президії Верховної Ради Української РСР №2314-VIII від 22 грудня 1973 року.

Також, з загальновідомих джерел судом встановлено, що наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) №618/6 від 22.08.2022 року «Про затвердження територіальної юрисдикції відділів державної виконавчої служби Черкаської області» затверджено територіальну юрисдикцію відділів державної виконавчої служби в межах відповідних районів Черкаської області згідно з Кодифікатором адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 26.11.2020 року №290, на які поширюватиметься компетенція відділів державної виконавчої служби, розташованих на території Черкаської області, згідно з додатками.

Згідно додатку № 2 до цього наказу - проспект Хіміків №№53-69 в м.Черкаси, знаходиться під територіальною юрисдикцією Придніпровського ВДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Таким чином, доводи, викладені у скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, державний виконавець діяв в межах наявних повноважень і у спосіб, передбачений Законом № 1404-VIII та Інструкції.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

За таких обставин, суд вважає, що скарга Гаражно-будівельного кооперативу «Сирена» про скасування постанови головного державного виконавця Придніпровського ВДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Улюліної В.В. про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №711/5788/21 від 10 лютого 2021 року до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447- 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, суд,-

ухвалив:

В задоволенні скарги голови правління Гаражно-будівельного кооперативу «Сирена» Флоря Г.І. про скасування постанови державного виконавця від 17.02.2023 року про відкриття виконавчого провадження №710366352, зацікавленні особи: ОСОБА_2 (стягувач), Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Головуючий: Р.В.Демчик

Повне судове рішення складено 03.04.2023 року.

Головуючий: Р. В. Демчик