Справа № 364/990/21
Провадження № 2/364/5/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2023 , Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,

за участі секретаря судового засідання Сіваченко Л.В., Кулинич Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт Володарка, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку: № тел. НОМЕР_2 )

представник позивача Іжак Олександр Іванович ( адвокат, № свідоцтва: 2658/10, АДРЕСА_3 , НОМЕР_3 )

до

ОСОБА_2 ( РНОКПП не зазначено, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , № тел. НОМЕР_4 )

представник відповідача ОСОБА_3 ( адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №8616/10 від 27.12.2019 року, адреса: АДРЕСА_5 , засоби зв`язку: № тел. НОМЕР_5 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною власністю та визнання права власності на частку в спільному сумісному майні, зміну черговості спадкування,

ВСТАНОВИВ :

06.12.2021 позивачка звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_4 , з яким вона, починаючи з січня 2011 року і до дня смерті останнього проживали разом, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, за адресою: АДРЕСА_2 , де дотепер вона продовжує проживати. В названому будинку, який належав ОСОБА_4 , вони спільно зробили ремонт, купували різні речі для комфорту та зручного проживання. В 2014 році за спільні кошти вони придбали автомобіль ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_6 . ОСОБА_4 хворів та потребував догляду, який вона здійснювала за ним до дня смерті та в подальшому поховала за власний кошт. Зазначала, що факт їхнього спільного проживання можуть ствердити свідки, яких вона просила викликати у судове засідання для дачі показань.

Посилаючись на викладені обставини та на ст. ст. 60, 74 СК України, ст. 368 ЦК України, ст. ст. 95, 293, 315, 316, 318 ЦПК України, позивачка просить суд:

-встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між нею та ОСОБА_4 в період з початку січня 2011 по день смерті останнього 08.07.2021;

-визнати майно, а саме автомобіль ВАЗ 2105, легковий седан - В, 1987 року випуску, зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 спільною сумісною власністю, яке було набуте під час спільного проживання однією сім`єю;

-визнати за нею право власності на частини автомобіля ВАЗ 2105, легковий седан -В, 1987 року випуску, зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 ;

-змінити черговість спадкування, віднісши її до першої черги спадкування.

Ухвалою суду від 14.12.2021 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 17.01.2022.

10.01.2022 на адресу суду надійшов відзив, яким відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю ( а.с. 94-100).

17.01.2022 підготовче судове засідання не відбулося та за клопотанням представника позивача було відкладено на 08.02.2022, в подальшому на 25.02.2022.

Враховуючи, що 24.02.2022 в Україні було оголошено воєнний стан, 25.02.2022 підготовче судове засідання було відкладено на 18.03.2022, а в подальшому за клопотанням сторін підготовче судове засідання відклалося на 05.05.2022.

05.05.2022 в підготовчому судовому засіданні суд задовольнив клопотання представника позивача про приєднання до матеріалів справи письмових доказів та про виклик свідків.Одночасно задовольнив клопотання представника відповідача про виклик зазначених у письмовому клопотанні свідків.Призначено справу до судового розгляду по суті на 14.06.2022 о 10:00 .

14.06.2022, з метою забезпечення якості розгляду справи, суд здійснив виклики свідків на різні дати. Так, свідки позивача та відповідача надавали свої показання безпосередньо суду: 30.06.2022, 19.07.2022, 28.07.2022, 05.08.2022, 20.09.2022, 07.11.2022, 11.11.2022, 28.11.2022.

05.12.2022, 22.12.2022, 27.01.2023 суд за клопотанням представника позивачки та за клопотанням представниці відповідача судовий розгляд відклав. 06.03.2023 судове засідання відбулося та суд оголосив перерву дебатів до 30.03.2023 надавши сторонам час для підготовки до судових

Позивачка та її представник позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, показання свідків та надані суду письмові докази, які було досліджено у судовому засіданні.

Відповідач та його представниця позовні вимоги не визнали, посилаючись на відзив, показання свідків, письмові докази, які містяться в матеріалах справи.

Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позиції позивачки, представника позивачки, відповідача та його представниці, допитавши свідків та позивачку в якості свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 (а.с.21). Після його смерті залишилося спадкове майно. Зокрема:

- згідно записів по господарської книги № 04 за 2016-2020 роки житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с.22);

- транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_8 , що стверджено техталоном на автомобіль ( а.с. 45).

З матеріалів спадкової справи наданої державним нотаріусом на запит суду встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса 26.07.2021 з заявою, яка вказує, що він бажає прийняти спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 . 01.09.2021 рішенням Володарського районного суду Київської області встановлено факт родинних зв`язків між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ( відповідачем у даній справі). Зокрема, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідним братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( т. 2 а.с. 63-65).

Позивач ОСОБА_1 12.10.2021 також звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але 03.11.2021 вона отримала відповідь від нотаріуса, та їй рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту родинного зв`язку між нею - ОСОБА_1 і спадкодавцем ОСОБА_4 ( а.с.18, т. 2 а.с. 61).

Позивачка у позовній заяві та у своїх поясненнях наданих суду під час розгляду справи та її представник стверджують, що вона, ОСОБА_1 , починаючи з 2011 року проживала разом з ОСОБА_4 , як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вели спільне господарство, купували за спільні кошти побутові речі до будинку, придбали автомобіль, здійснювали ремонт будинку, на ствердження чого надала суду чеки, накладні тощо ( а.с. 23-45). ОСОБА_4 у 2013 році почав хворіти та потребував стороннього догляду на ствердження даної обставини до позову позивачка приєднала медичну картку померлого, виписки стаціонарного хворого, тощо ( а.с. 46-62). Зазначила, що вона понесла витрати на поховання та поминальний обід про що надала товарні чеки та рахунки фактури ( а.с. 63- 73). Окрім названого позивачка надала довідку видану 26.07.2021 виконавчим комітетом Володарської селищної ради за підписом старости сіл Рачки та Ратуш де зазначено, що ОСОБА_1 проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з 2011 року, а також утримує його, доглядає прибудинкову територію, проводить поточні ремонти, сплачує комунальні платежі ( а.с.74). На ствердження своєї позиції надала суду акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 04.10.2021 № 244 де зазначено, що ОСОБА_1 на час складання акту проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с.75-76). На підтвердження своєї трудової зайнятості та отримуваних доходів, позивачка надала довідку КС «Українська провідна» за 2013-2014 рік про отримання заробітної плати, що вказаний період складає - 35033,26 (а.с.194, 197) та довідки про доходи за 2012-2013, 2014-2015 роки від Сквирського об`єднаного управління ПФУ в Київській області, що становить - 38547,53 ( а.с.195, 196).

Відповідач та його представниця, заперечуючи факт спільного проживання як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , суду вказали, що позивачка спотворює фактичні обставини справи щодо факту проживання у будинку, який належав померлому ОСОБА_4 . Зазначили, що померлий почав проживати у будинку за адресою: АДРЕСА_2 - з 2011 року та мешкав у ньому до дня смерті. Певний час разом з ним проживала матір відповідача та ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , до дня своєї смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка в силу свого віку потребувала стороннього догляду (а.с.134) . Будинок було побудовано у 1982 році батьками відповідача та нині покійного ОСОБА_4 . Відповідач також певний час проживав у даному будинку та був там зареєстрований у проміжок з 1995 по 2003 рік (а.с.102, 103). Позивачка має свою власну квартиру, де і проживала, а саме за адресою: АДРЕСА_6 . Однак починаючи з 2011 року на прохання двоюрідної сестри ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - ОСОБА_11 яка просила відносно своєї свахи ОСОБА_1 , остання почала тримати та доглядати на території домоволодіння ОСОБА_4 свійську птицю та кролі, проте ця обставина жодним чином не стверджує факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Після смерті останнього, позивачка самовільно почала проживати у будинку за адресою : АДРЕСА_2 . На ствердження факту проживання ОСОБА_1 за місцем її реєстрації представниця відповідача надала суду відповідь на її запит про нарахування субсидії, що міститься в Єдиному реєстрі отримувачів житлових субсидій, в якому відображається довідка про доходи членів домогосподарства, за період з 2011 року по 2018 рік включно та зазначила, що відомості надані позивачкою відповідному державному органу не містять інформації відносно ОСОБА_4 , як члена її сім`ї ( а.с. 136-165). Відповідач суду ствердив, що позивачка чинить перешкоди у вільному доступі до будинку та до особистих паперів померлого. ОСОБА_1 , не маючи ніяких прав на спадкування, протиправно заволодівши належним ОСОБА_4 майном, навмисно вводить суд в оману щодо обставин спільного проживання з його братом відповідача. Вважає, що позов є надуманим, позивачка переслідує лише корисливі мотиви, маючи намір отримати у спадок все майно, яке належало спадкодавцю за життя.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та СК України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить із наступних міркувань.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Згідно з частинами першою та другою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Частиною першою статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що для визнання майна спільною власністю на підставі статті 74 СК України, потрібно підтвердити факт проживання осіб однією сім`єю без шлюбу - у той період, коли було придбане спірне майно. Для цього важливе підтвердження фактів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та витрат, а також придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

Відповідно до положень статтей 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлюючи факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з січня 2011 року по день смерті останнього, суд виходить з твердження , що закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть зокрема підтверджувати: свідоцтва про народження дитини (дітей), довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного, спільне ведення господарства (спільна сплата рахунків, оформлення кредитів, докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності), довідки (або акти обстежень житлових умов житловими організаціями, сільськими селищними радами про спільне проживання та ведення господарства).

Звертаючись до суду із позовом, на підтвердження факту спільного проживання з ОСОБА_4 ОСОБА_1 посилалася на:

- придбання побутових речей та матеріалів для ремонту будинку, на ствердження надала чеки, накладні, без зазначення на них особи покупця ( а.с. 23-45);

- медичну картку померлого , виписки стаціонарного хворого ОСОБА_4 ( а.с. 46-62);

- щодо витрат на поховання та поминальний обід надала товарні чеки та рахунки фактури ( а.с. 63- 73);

- показання свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Так, у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , який є сином позивачки, суду показав, що починаючи з 2011 року його мама була у відносинах з ОСОБА_4 , з яким вела спільне господарство та проживала разом у будинку у селі Ратуш до дня його смерті. За життя у них були дуже гарні відносини як між собою так і з ним. Вони мали спільні інтереси та часто разом дивились футбол, як за місцем проживання ОСОБА_4 так і за його місцем проживання у смт Володарка. Допоки у селі у будинку не було ванної кімнати, то ОСОБА_4 з мамою приїздили до нього у квартиру купатись. Так було допоки вони спільно у будинку не зробили ремонт . Мама ставилась до ОСОБА_4 дуже добре: підтримувала, піклувалася та доглядала, коли він почав хворіти. Поховання останнього здійснювала також мама.

Свідок ОСОБА_10 , будучи чоловіком нині покійної подруги позивачки, суду показав, що він знає позивачку, починаючи з 1975 року. У 2011 році позивачка повідомила їм , що вона вийшла заміж за ОСОБА_4 і живе з ним у селі Ратуш, Володарського району. Кілька разів вони з дружиною приїздили до них у гості та брали у них фрукти і овочі. У селі вони вели спільне господарство та вирощували сільськогосподарську продукцію не лише для себе, а й на продаж. Також мали підсобне господарство. З часом вони купили автомобіль, на якому приїздили до них у гості і при потребі він навіть допомагав їм з ремонтом. Позивачка піклувалася про ОСОБА_4 , коли той почав хворіти і жила з ним до його смерті.

Подружжя ОСОБА_11 допитані у судовому засіданні у якості свідків показали, що вони є близькими сусідами позивачки, живуть у одному селі напроти неї. Позивачка почала проживати там у будинку з ОСОБА_4 , починаючи з 2011 року. ОСОБА_4 та відповідач по справі є двоюрідними братами ОСОБА_11 , яка показала суду, що позивачка та її брат жили як чоловік та дружина. Мали дуже гарні стосунки між собою. Вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, купували разом побутову техніку. Позивачка гарно піклувалася про маму ОСОБА_4 , яка починаючи з 2014 року проживала разом з ними у одному будинку до дня смерті. З часом , коли сам ОСОБА_4 почав хворіти, то позивачка доглядала за ним у лікарні, а згодом здійснювала самостійно його поховання.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона є двоюрідною сестрою нині покійного ОСОБА_4 та відповідача по справі ОСОБА_2 . ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 2011 року стали разом проживати у будинку напроти неї у селі Ратуш . Жили вони дуже гарно, дружно, піклувалися один про одного. Вели спільне господарство, провели ремонт та осучаснення будинку, який належав ОСОБА_4 . Відносини між ними були добрими і коли ОСОБА_4 захворів, то ОСОБА_1 піклувалася та доглядала за ним до дня смерті ОСОБА_4 . Поховання та всі необхідні ритуали пов`язані з цим проводила ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_13 , який був товаришем дитинства та однокласником ОСОБА_4 суду показав, що будинок у селі Ратуш, у якому проживав останній до дня смерті був збудований батьками ОСОБА_4 та відповідача по справі , які між собою є рідними братами . ОСОБА_21 певний час жив у вказаному будинку із своєю родиною, а потім держава придбала йому інший будинок у смт Володарка, як учаснику бойових дій у Афганістані . Потім до будинку пішов проживати його товариш ОСОБА_4 , а з часом з ним разом там почала проживати ОСОБА_1 . Жили вони як чоловік та дружина, вели спільне господарство. Кілька разів він особисто відвідував свого товариша по місцю їх проживання. З ними певний час проживала мати ОСОБА_4 , за якою вони здійснювали належний догляд до її смерті. ОСОБА_1 піклувалася про ОСОБА_4 і доглядала його, коли той захворів протягом всього часу , аж до дня смерті останнього. На похороні ОСОБА_4 він був присутній та стверджує, що всі необхідні ритуали проводила ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що він знайомий із позивачкою по справі, оскільки за її проханням проводив відповідні роботи по встановленню парового отоплення та котла у будинку, де вона проживала із своїм чоловіком у селі Ратуш Володарського району. Розрахунки за виконану ним роботу проводив чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_4 . Під час його перебування у їх будинку він спостерігав нормальні сімейні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яких ще до того кілька разів бачив разом на рибалці.

Свідок ОСОБА_15 суду показала, що вона останні п`ять років проживає у селі Ратуш . Позивачка проживає по сусідству із її дітьми, до яких вона часто навідується. Стверджує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 жили у одному будинку, який був побудований батьками останнього. Жили вони як чоловік та дружина, вели спільне господарство. Після побудови вказаного будинку у ньому спочатку проживав із родиною рідний брат ОСОБА_4 - ОСОБА_21 , якому пізніше держава придбала інший будинок у смт Володарка, як учаснику бойових дій у Афганістані . ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4 разом до дня смерті останнього.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні показав, що вісім років тому він познайомився із позивачкою по справі та з її цивільним чоловіком, оскільки мали із своєю дружиною продати належне авто. Між ними знайшлося порозуміння з приводу купівлі - продажу автомобіля і вони уклали угоду. При переоформленні автомобіля у МРЕО був присутній лише нині покійний чоловік позивачки та передав їм кошти за автомобіль.

ОСОБА_24 суду показала, що вона знайома із позивачкою, починаючи з 2004 року. Спочатку вони разом працювали у ТОВ «СІКО», а в подальшому у кредитній спілці в одному кабінеті, а відтак ОСОБА_1 ділилася з нею новинами із свого особистого життя і вона була обізнана у багатьох її питаннях. Зокрема достеменно пам`ятає, що після новорічних свят 2011 року позивачка повідомила їй, що ОСОБА_4 зробив їй пропозицію жити разом і вона погодилася та переїхала до його будинку у АДРЕСА_2 . Там вони разом проживали, вели спільне господарства, займалися ремонтом будинку та маючи спільний бюджет були пов`язані побутом. Між ними були гарні теплі відносини. ОСОБА_4 приходив до ОСОБА_27 на роботу і вона спостерігала, що вони ставилися один до одного як чоловік та дружина. З часом за спільні кошти вони придбали автомобіль та вона неодноразово з ними їздила по різних справах. Із повідомлення позивачки вона знає, що мама ОСОБА_4 , будучи у похилому віці, потребувала догляду, а відтак вони її забрали до себе та до дня смерті разом піклувалися про неї. Коли ОСОБА_4 почав хворіти то ОСОБА_1 турбувалася про нього: відвідувала його у лікарні та купувала необхідні ліки за призначенням лікарів.

Позивачка ОСОБА_1 , даючи свої показання у судовому засіданні у якості свідка, показала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , з яким вона майже десять років проживала у цивільному шлюбі як чоловік та дружина. Зокрема вказала, що у новорічну ніч з 2010 на 2011 рік вона отримала від ОСОБА_4 пропозицію одружитися, на що дала свою згоду і відтоді вони стали спільно проживати у будинку ОСОБА_4 у селі Ратуш Володарського району по вулиці Набережна. Він відразу дав їх дублікат ключів від помешкання і вони стали разом вести спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільні кошти, піклувалися один про одного . Після його смерті відкрилася спадщина на рухоме і нерухоме майно. Позивачка вважає, що все рухоме майно померлого ОСОБА_4 є їх спільним майном, оскільки вони його набули разом за час спільного проживання. Так, у судовому засіданні вона показала, що почавши разом жити, вони відразу почали благоустрій будинку та прибудинкової території і господарства. Робили ремонт будинку, а відтак за спільні кошти купували всі необхідні будівельні матеріали, пластикові вікна, двері, меблі, побутову техніку та займалися відгодовування свійських тварин (кроликів, птиці, тощо) . 04.11.2014 вони разом придбали автомобіль. У 2014 році почала хворіти мати ОСОБА_4 , а відтак вони прийняли рішення і забрали її проживати до себе. Вона піклувалася, доглядала та лікувала матір ОСОБА_4 до дня її смерті. З часом ОСОБА_4 теж почав хворіти і починаючи з 2013 року потребував періодичного лікування на стаціонарі у лікарні. У цей час вона постійно турбувалася про нього, купувала необхідні ліки, доглядала. Протягом всього часу їх спільного проживання між ними були дуже гарні відносини як чоловіка та жінки. Він дбайливо ставився до неї, а вона піклувалася за ним до дня смерті. Поховання та всі необхідні ритуали пов`язані з цим вона проводила за їхні спільно зібрані кошти.

В судовому засіданні допитані свідки достеменно не підтвердили факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у період з січня 2011 року по 08.07.2021, однією сім`єю без реєстрації шлюбу, оскільки жоден не навів джерел обізнаності щодо факту, який встановлюється в даному провадженні.

Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини (ст.90 Цивільного процесуального кодексу України).

Так, зокрема, свідки ОСОБА_9 , який є сином позивачки, ОСОБА_10 , будучи чоловіком нині покійної подруги позивачки, подружжя ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_24 вказували, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом в АДРЕСА_2 , однак жоден з допитаних судом свідків не навів обставин, які б стверджували, що спірне майно на яке зокрема претендує позивачка було придбано за спільні кошти ( позивачки та померлого нині ОСОБА_4 ), тобто, що джерело набуття цього майна було спільним.

Окрім того ОСОБА_16 у судовому засіданні показав, що він за договором купівлі - продажу продав автомобіль ОСОБА_4 . При переоформленні був присутній лише нині покійний ОСОБА_4 який і передавав кошти за автомобіль, він був сам без участі ОСОБА_1 .

Суд критично оцінює зазначені свідчення свідків, оскільки інформація одних свідчень не тільки не підтверджується іншими, а навіть повністю спростовує інформацію, викладену у інших свідченнях.

Заперечуючи факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відповідач та його представниця з приводу представлених позивачем доказів, які наведені вище суду, вказали, що позивачка після смерті брата ОСОБА_4 самовільно стала проживати у будинку належному померлому за адресою : АДРЕСА_2 та маючи вільний доступ до будинку має на руках накладні, чеки, медичну картку тощо. Що стосується поховання брата, то кошти для похорону ОСОБА_4 самостійно, ще за життя складав протягом тривалого строку та вони зберігалися у будинку для такої нагоди. Наведені стороною відповідача обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та ствердженні показаннями свідків, які були допитані безпосередньо судом.

Так, у судовому засіданні свідок ОСОБА_29 вказав суду, що з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був знайомий з дитинства, оскільки його батьки жили з ними по сусідству і до тепер він часто приїжджає до помешкання нині покійного ОСОБА_4 , так як там напроти живе його близький товариш. Зазначив, що позивач ОСОБА_1 ніколи на постійній основі не проживала з ОСОБА_4 , а лише тримала у нього в домогосподарстві птицю та кролі, тому для цих цілей приїжджала їх доглядати і потім їхала до свого помешкання у Володарку . ОСОБА_4 не вважав її своєю дружиною, а називав її свахою. Догляд за будинком та всі ремонтні роботи у ньому ОСОБА_4 проводив за власні кошти. Наведені обставини судовому засіданні вказали і односельці ОСОБА_4 , які були допитані за клопотанням сторони відповідача : ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , які ствердили, що ОСОБА_4 називав свахою ОСОБА_1 і ніколи до неї не ставився як до дружини. Одружуватися їй не пропонував, натомість завжди вказував, що вона ( ОСОБА_1 ) ніякого відношення до нього не має, а лише здійснює догляд за своїм господарством, яке тримає на території його домоволодіння. Одночасно свідки вказували, що ОСОБА_4 перебував у близьких відносинах тривалий час з іншою жінкою - ОСОБА_32 , яка його підтримувала, допомагала йому прати речі, купувати ліки і т.п. З часом також сватався до ОСОБА_38 , коли у неї помер чоловік. Проте так і не одружився ні з ким і до дня своєї смерті пропозиції одружитися позивачці не робив.

Свідок ОСОБА_39 , будучи односельцем ОСОБА_4 та знаючи його з дитинства, суду показала, що будинок по АДРЕСА_2 будували батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Потім у ньому почергово протягом певного часу проживали вказані сини із своїми родинами. ОСОБА_4 почав робити у будинку ремонт за власні кошти і з часом переїхав до будинку та став на постійній основі жити у селі Ратуш . Поставив біля будинку паркан, наймав людей, які робили різного роду ремонтні роботи та з якими він особисто розраховувався власними коштами. З часом на прохання двоюрідної сестри ОСОБА_4 на території домогосподарства з`явилася позивачка, яка спільно з ним почала тримати домашню птицю та інших свійських тварин. Проте з ОСОБА_4 вона спільно не проживала, лише приїжджала на вихідні та інколи після роботи доглядати домашніх тварин, які вони за домовленістю з останнім тримали на території домоволодіння по місцю проживання ОСОБА_4 . У цей час позивачка на постійній основі проживала у себе вдома в смт Володарка і ОСОБА_4 ніколи не ставився до неї як до дружини, а називав її «свахою». Автомобіль ОСОБА_4 придбав за власні кошти про що особисто їй повідомляв. У цей же період він зустрічався з іншими жінками, з якими підтримував відносини тривалий час і ніколи не пропонував позивачці стати його дружиною. Наведені обставини також зазначила у своїх показання свідок ОСОБА_43 , яка, будучи дружиною відповідача показала, що покійного ОСОБА_4 вона знала з 1995 року відколи вийшла заміж за його рідного брата. ОСОБА_4 ніколи не повідомляв їм, що з позивачкою він має намір одружуватися або щоб він пропонував їй жити разом. Натомість позивачка вживала всіх заходів, щоб змусити покійного ОСОБА_4 зареєструвати з нею шлюб, проти чого останній категорично був проти, оскільки зустрічався з іншою жінкою .

Свідки ОСОБА_44 та ОСОБА_45 вказали суду, що вони були знайомі із ОСОБА_4 , починаючи з 1974 - 1975 років, оскільки разом працювали, товаришували та були кумами, у яких були гарні відносини протягом всього життя. Вони спілкувалися щодня і радилися один з одним, оскільки бачилися і перебували у одному приміщенні, а із свідком ОСОБА_46 то були колегами - перукарями та мали розташовані поруч робочі місця. Вказали , що покійний дбав про свій будинок, що знаходиться у АДРЕСА_2 , робив там ремонт та благоустрій виключно за власні кошти. Повідомляв, що позивачка утримує там разом з ним свійську птицю та домашні тварини за домовленістю з ним, оскільки проживає у квартирі і немає можливості вирощувати їх будь де. А відтак позивачку він ніколи не вважав дружиною, не мав наміру з нею одружуватися, називав її свахою та повідомляв, що вона страшна жінка і є аферисткою.

А відтак свідки: ОСОБА_29 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , вказали суду, що ОСОБА_4 називав «свахою» ОСОБА_1 і ніколи до неї не ставився як до дружини. Одружуватися їй не пропонував, натомість вказував, що вона ніякого відношення до нього не має, а лише здійснює догляд за своєю живністю, яку тримає у межах його домогосподарства. Одночасно свідки вказували, що ОСОБА_4 перебував у близьких відносинах тривалий час з іншою жінкою з ОСОБА_32 , яка його підтримувала, допомагала йому прати речі, купувати ліки і т.п. З часом також сватався до іншої жінки ОСОБА_38 , коли у неї помер чоловік. Проте так і не одружився ні з ким і до дня смерті проживав одиноко та пропозиції одружитися позивачці не висловлював. ОСОБА_1 лише приїздила з Володарки доглядати за птицею та кролями.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Тобто лише одночасна наявність всіх складових, зокрема: спільного проживання осіб, спільного побуту, взаємних прав та обов`язків, надає підстави вважати факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу встановленим.

Представлені позивачем докази на підтвердження факту проживання однією сім`єю: довідка видана 26.07.2021 виконавчим комітетом Володарської селищної ради за підписом старости сіл Рачки та Ратуш де зазначено, що ОСОБА_1 проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_2 починаючи з 2011 року, а також утримує його, доглядає прибудинкову територію, проводить поточні ремонти, сплачує комунальні платежі ( а.с.74); акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 04.10.2021 № 244 де зазначено, що ОСОБА_1 на час складання акту проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с.75-76) суд не може вважати належними та допустимими доказами. Суд даючи оцінку зазначеним письмовим документам вказує, що викладена інформація не містить посилання та не зазначає, якими саме джерелами керувався староста видаючи такі документи (довідку та акт) про період та час проживання ОСОБА_1 у будинку належному ОСОБА_4 . Окрім того, суд звертає увагу, що названі письмові докази було видано виконавчим комітетом у 2021 році, вже після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Одночасно слід вказати, що постановою КМУ від 21.10.1995 № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» з відповідними змінами та доповнення , зокрема пунктом 4 зазначено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, що проживають у житлових приміщеннях (будинках). Натомість дослідивши інформацію надану Управлінням соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області про нарахування субсидії, що міститься в Єдиному реєстрі отримувачів житлових субсидій, в якому відображається довідка про доходи членів домогосподарства, за період з 2011 року по 2018 рік включно, судом встановлено, що наявні відомості не містять інформації відносно ОСОБА_4 , як члена сім`ї ОСОБА_1 . Окрім того субсидію їй було нараховано за місцем її проживання, за адресою: АДРЕСА_6 ( а.с. 136-165). Суд наголошує, що відомості для отримання субсидії надавала сама позивачка, у той час як в судовому розгляді та у позові вона стверджує протилежне. Таким чином повністю спростовано посилання позивачки щодо факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у спірному будинку, за адресою: АДРЕСА_2 .

Верховний Суд в постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №643/6799/17 роз`яснив, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарством є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв.

Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути реєстрація осіб за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації.

Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Показання допитаних судом свідків не містять жодного достатнього та беззаперечного підтвердження ведення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спільного господарства у період з січня 2011 року по 08.07.2021 та наявності інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин між цими особами, наявність взаємних прав та обов`язків.

Окрім того надані позивачкою фіскальні чеки, товарні накладні, квитанції на купівлю тих чи інших побутових предметів не можуть взятися судом до уваги на ствердження факту спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, оскільки названі докази не містять ознак будь-якої ідентифікації, саме відносно особи позивачки - ОСОБА_1 . Тобто, їх наявність у неї, жодним чином не може свідчити про те, що зазначені побутові речі було придбано позивачкою за спільні кошти, оскільки жодного факту судом не встановлено, а матеріали справи таких доказів не містять. Жоден із допитаних свідків такої інформації не навів. Окрім того в судовому розгляді встановлено, що позивачка мала вільний доступ до будинку після смерті ОСОБА_4 та після поховання останнього самовільно почала там проживати, з приводу чого родина померлого зверталася до правоохоронних органів. Даний факт також пояснює наявність у позивачки медичної картки покійного, але не стверджує факту її піклування про ОСОБА_4 , відвідування медичних закладів разом, купування ліків для нього тощо.

В ухвалі від 31 серпня 2016 року у справі № 521/20202/13-ц суд касаційної інстанції, залишаючи рішення суду апеляційної інстанції про відмову у позові без змін, зазначив, що суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці. Сам факт перебування у незареєстрованих шлюбних відносинах без установлення обставин ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власності на майно.

Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Аналогічної правової думки дійшов Верховний Суд у постанові від 18.03.2020 у справі № 695/1732/16-ц, провадження № 61-38901св18.

Іншими доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; зазначення чоловіка/жінки майновим поручителем за кредитними зобов`язаннями іншого; спільна участь у питаннях життєзабезпечення сім`ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту; спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, догляду за місцем поховання, тощо. Окрім того на факт ствердження тієї обставини що позивачка проживала разом з нині померлим не надала квитанції про сплачені ЖКП ( газ, світло, вода тощо). Доказами постійного проживання разом із спадкодавцем можуть бути довідки житлово-експлуатаційної організації, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що вона безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом із ним, реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або у будинковій книзі, звернення до експлуатуючих, правоохоронних чи контролюючих органів для захисту інтересів, звернення до соцслужб для допомоги, турбота про здоров`я один одного, відвідування лікаря інші документи, які підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем.

Таким чином, суд вважає, що зазначені позивачкою та її представником докази не стали беззаперечними доказами на підтвердження обставин того, що між нею та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 існували усталені відносини, що притаманні сім`ї в розумінні частини другої статті 3 СК України. Будь-яких інших належних доказів ведення спільного господарства, наявності спільного побуту, спільного бюджету позивачем до суду не було надано, а в силу положень ч.6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом беруться до уваги показання свідків: які є близькими родичами померлого та сусідами, які перебували в дружніх та товариських стосунках. Зазначені покази спростовують в повній мірі показання, надані свідками позивача, які не були ні родичами, ні друзями померлого і тому могли бути не обізнаними про подробиці його особистого життя. Що стосується показань свідків відповідача, то останні заперечують, існування спільного подружнього життя між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Встановлені обставини справи та ті підстави, на які посилається позивачка, не є такими, з якими закон пов`язує правовий статус жінки та чоловіка, які проживають у фактичних шлюбних відносинах та на майно яких поширюються положення СК України про спільність сумісної власності подружжя. Позивачка не довела, що спірне майно було придбано сторонами за спільні кошти, тобто, що джерело набуття цього майна було спільним.

Аналогічні висновки викладені у Постанові ВС від 15.08.2019р. справа № 588/350/15 провадження № 61-30273св18.

Слід зазначити, що факт спільного проживання сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

За відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відсутні наразі і підстави, передбачені статтею 74 СК України вважати майно таким, що належить на праві спільної сумісної власності сторонам, як жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Таким чином, за відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відсутні і підстави, щодо похідних від даного юридичного факту позовних вимог про які просить позивачка, зокрема визнати майно, а саме автомобіль ВАЗ 2105, легковий седан - В, 1987 року випуску, зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 спільною сумісною власністю, визнати за нею право власності на частини автомобіля ВАЗ 2105, легковий седан -В, 1987 року випуску, зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 ; змінити черговість спадкування, віднісши її до певної черги спадкування.

Позовні вимоги щодо визнання за позивачкою права на спадкування за законом нарівні ( разом) із спадкоємцем другої черги після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 не підлягають задоволенню, оскільки як встановлено судом ОСОБА_1 не є особою, яка відноситься до спадкоємців .

За своє життя спадкодавець заповіту не складав, а тому відповідно до статті 1233 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Таким чином, ухвалюючи рішення, на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів суд дійшов висновку про те, що позивач не надала належних і допустимих доказів на підтвердження факту її проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу на час придбання ним майна. При цьому слід зазначити, що подані позивачем докази не підтверджують факту ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя, набуття майна тощо.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зав`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Кожна із указаних обставин справи має бути належним чином підтверджено доказами, які подаються сторонами згідно вимог ЦПК України.

Без з`ясування указаних обставин судове рішення не може вважатися обґрунтованим.

Позивачем не доведено наявність зазначених вище юридичних фактів у їх сукупності, що є її процесуальним обов`язком у силу ст. ст. 12, 81 ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що кожна з наведених обставин, як окремо, так і у їх сукупності - служать підставами у відмові задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі то в силу положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються - на позивачку.

На підставі наведеного, керуючись, ст. ст. 3, 21, 36, 74 СК України, ст. ст. 1261-1265 ЦК України, ст. ст. 13, 76, 77, 79, 80, 81, 90, 258, 259, 263, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною власністю та визнання права власності на частку в спільному сумісному майні, зміну черговості спадкування, - відмовити у повному обсязі.

Повний текст рішення виготовлено 07.04.2023.

Копію рішення направити учасникам судового розгляду - для відому.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його виготовлення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г. Л. Моргун