№ провадження 2/646/1060/2023
Справа № 646/1328/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 квітня 2023 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в особі судді Клімової С.В., перевіривши відповідність позовної заяви ОСОБА_1 до Державної спеціалізованої фінансової установи « Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Харківське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи « Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про поновлення на роботі, визнання недійсним наказу про звільнення, визнання недійсним наказу про призупинення дії трудового договору, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, стягнення заборгованості з відпускних та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2023 року на адресу Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до Державної спеціалізованої фінансової установи « Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Харківське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи « Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про поновлення на роботі, визнання недійсним наказу про звільнення, визнання недійсним наказу про призупинення дії трудового договору, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, стягнення заборгованості з відпускних та зобов`язання вчинити певні дії.

Частина 2 статті 175 ЦПК України регламентує, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд, про поновлення на роботі, визнання недійсним наказу про звільнення, визнання недійсним наказу про призупинення дії трудового договору, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, стягнення заборгованості з відпускних та зобов`язання вчинити певні дії.

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно до вимог ст. 2 Закону України «Про оплату праці», до структури заробітної плати входять: 1) Основна заробітна плата. Це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. 2) Додаткова заробітна плата. Це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. 3) Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Крім того, на підставі статті 2 Закону України «Про оплату праці» структуру заробітної плати можна визначити, беручи до уваги положення Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713 (далі Інструкція № 114/8713), розробленої відповідно до Закону України від 17 вересня 1992 року N 2614-XII «Про державну статистику» та Закону України «Про оплату праці» з урахуванням міжнародних рекомендацій у системі статистики оплати праці й стандартів Системи національних рахунків (за змістом преамбули цієї Інструкції).

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції № 114/8713 для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

До фонду додаткової заробітної плати, зокрема, відносяться оплата за невідпрацьований час, оплата, а також суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних (основної та додаткових) відпусток та додаткових відпусток працівникам, які мають дітей, у розмірах, передбачених законодавством. (п. 2.2.12. Інструкції № 114/8713)

При цьому, інші виплати, що не належать до фонду оплати праці, встановлені в розділі 3 Інструкції № 114/8713, згідно з пунктом 3.9 якого до них відносяться суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні (за час вимушеного прогулу).

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу, за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою. Тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а тому за відповідні вимоги працівники-позивачі повинні сплачувати судовий збір у порядку, встановленому законом.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 (провадження №12-301гс18) та постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №369/10046/18 (провадження №61-9664сво19).

Таким чином, позивачі мають пільги зі сплати судового збору виключно за позовними вимогами, що стосуються стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. За іншими позовними вимогами у трудових спорах, зокрема, за позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивачі від сплати судового збору не звільняються.

Крім того позивачем заявлено вимогу майнового характеру, яка полягає у стягненні моральтної шкоди, що становить 75 000, 00 грн та вимогу немайнового характеру, яка полягає у вимозі про зобов`язання вчитнити певні дії.

Доказів того, що позивач має інші пільги щодо сплати судового збору не надано.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з ч. 1ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1, п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем справляється судовий збір, ставка якого встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач, визначаючи зміст позовних вимог, просить про стягненя середнього заробітку за час вимушеного прогулу, при цьому, позивач не вказує в позовній заяві ціну позову, та не надає обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, що позбавляє суд можливості зазначити точну суму судового збору у відповідності до ст. 185 ЦПК України.

Що стосується позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України « Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в даному випадку майнова вимога складає 75 000, 00 грн моральної шкоди таким чином позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання вчинити певні дії, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України « Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви не майнового характеру сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073,60 грн.

Судовий збір сплачується на такі реквізити р/р UA0020661, отримувач коштів : ГУК Харків обл/мХар Основ`ян/22030101 , код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ККДБ : 22030101, код банку отримувача 899998.

Частини 1, 2 ,3 ст. 185 ЦПК України регламентують, що суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Тому позовну заяву слід залишити без руху, надати позивачу строк для усунення недоліків:

- Уточнення позовних вимог щодо розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зазначення ціни позову в цій частині, обґрунтованого розрахунку суми, що підлягає компенсації.

- Сплати судового збору в частині позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до ціни позову, сплати судового збору за вимогою майнового характеру ( моральтна шкода), сплати судового збору за вимогою немайнового характеру ( зобов`язання вчинити певні дії).

Без виправлення вказаних недоліків позовна заява не може бути прийнята до провадження і підлягає залишенню без руху.

Запропонувати позивачу виправити вказані недоліки в строк не пізніше 5-ти днів з дня отримання ним копії даної ухвали, в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної спеціалізованої фінансової установи « Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Харківське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи « Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про поновлення на роботі, визнання недійсним наказу про звільнення, визнання недійсним наказу про призупинення дії трудового договору, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, стягнення заборгованості з відпускних та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви у 5-ти денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом усунення вищевказаних недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua

Суддя: С.В. Клімова