Справа № 758/3656/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ковбасюк О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Навальнєвим Олександром Юрійовичем, про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» про визнання дій протиправними та зобов`язання виконати зобов`язання, -

В С Т А Н О В И В :

У провадження суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Альянс Новобуд» про визнання дій протиправними та зобов`язання виконати зобов`язання.

Крім того, представником позивача до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить забезпечити вказаний позов шляхом заборони ТОВ «Альянс Новобуд» укладати з третіми особами договори купівлі - продажу майнових прав щодо майнових прав на нерухоме майно в складі об`єкта будівництва житлового будинку АДРЕСА_1 , яким є:

- квартира за умовним номером 55, на 6 поверсі, кількість кімнат -З, орієнтовною загальною площею 107,32 кв.м.;

- нежитлове приміщення за умовним номером 109, на 1 поверсі, кількість приміщень 1, орієнтовною загальною площею 95,36 кв.м.

Обґрунтовуючи таку заяву, заявник зазначив, що 18.02.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ «Альянс Новобуд» на виконання форвардного контракту №94378-А від 11.02.2020, договору купівлі - продажу деривативу №94880-А, було укладено договір купівлі - продажу майнових прав на квартиру №1/3/55-ІЛ .

Крім того, 18.02.2020 між ОСОБА_1 та ТОВ «Альянс Новобуд» на виконання форвардного контракту №94622-А від 13.02.2020, договору купівлі - продажу деривативу №94882- А, було укладено договір купівлі - продажу майнових прав на нежитлове приміщення №ІЛ- 109-НП.

Відповідно до ст. 1 договору купівлі - продажу майнових прав на квартиру №1/3/55-ІЛ на умовах, викладених у цьому договорі, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на квартиру, зазначені у розділі 2 цього договору, у складі об`єкта будівництва та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим договором.

При цьому договором купівлі - продажу майнових прав на квартиру №1/3/55-ІЛ визначено, що під квартирою необхідно розуміти сукупність майнових прав, що дозволить в майбутньому оформити право власності на нерухоме майно в складі об`єкта будівництва за умовним номером 55, на 6 поверсі, кількість кімнат -3, орієнтовною загальною площею 107,32 кв.м., об`єктом будівництва є житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. п. 3.1,3.2 договору купівлі - продажу майнових прав на квартиру № 1/3/55-ІЛ , ціна майнових прав за цим договором становить 2 509 141,60 грн., що за домовленістю сторін еквівалентно 93 086, 89 дол. США; сторони дійшли згоди що за цим договором допускається відстрочка оплати та її розстрочка і погодили графік чергових платежів (додаток № 2 до Договору), при цьому сторони погодили, що покупець зобов`язаний протягом 5 банківських днів з дати набрання чинності договором сплатити на користь продавця авансовий платіж у розмірі 684 528, 80 грн., що за домовленістю сторін становить 27 367, 26 дол. США, подальша сплата ціни майнових прав здійснюється покупцем у відповідності до умов цього договору та графіку платежів.

Позивач належним чином виконувала свої зобов`язання за договором та станом на 07.02.2022 нею всього за договором купівлі - продажу майнових прав на квартиру №1/3/55-ІЛ було сплачено 2 378 673,98 грн., що складає 94,8 % від вартості майнових прав на квартиру.

Відповідно до ст. 1 договору купівлі - продажу майнових прав на нежитлове приміщення №ІЛ - 109 - НП на умовах, викладених у цьому договорі, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на нежитлове приміщення, зазначені у розділі 2 цього договору, у складі об`єкта будівництва та оплатити ціну таких прав в порядку та на умовах, визначених цим договором.

При цьому договором купівлі - продажу майнових прав на нежитлове приміщення № ІЛ - 109 - НП визначено, що під нежитловим приміщенням необхідно розуміти сукупність майнових прав, що дозволить в майбутньому оформити право власності на нерухоме майно в складі об`єкта будівництва за умовним номером 109, на 1 поверсі, кількість приміщень 1, орієнтовною загальною площею 95,36 кв.м., об`єктом будівництва є житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. п. 3.1, 3.2 договору купівлі - продажу майнових прав на нежитлове приміщення №ІЛ - 109 - НП, ціна майнових прав за цим договором становить 2 355 392,00 грн., що за домовленістю сторін еквівалентно 87 382, 92 дол. США; сторони дійшли згоди що за цим договором допускається відстрочка оплати та її розстрочка і погодили графік чергових платежів (додаток №2 до Договору), при цьому сторони погодили, що покупець зобов`язаний протягом 3 банківських днів з дати набрання чинності договором сплатити на користь продавця авансовий платіж у розмірі 16 779,66 грн., що за домовленістю сторін становить 622,51 дол. США, подальша сплата ціни майнових прав здійснюється покупцем у відповідності до умов цього договору та графіку платежів.

За зазначеним договором позивач також належним чином виконувала свої зобов`язання та станом на 07.02.2022 нею всього за договором купівлі - продажу майнових прав на нежитлове приміщення № ІЛ - 109 - НП було сплачено 2 049 412, 16, що складає 87,01% від вартості майнових прав на нежитлове приміщення.

Разом з тим, у зв`язку із військовою агресію російської федерації роти України, яка є обставиною непереборної сили (форс - мажорною обставиною) та введенням воєнного стану на всій території України із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, позивач була позбавлена можливості надалі належним чином виконувати свої зобов`язання за договором у визначені в договорах строки.

При цьому 23.02.2023 позивачем було повністю сплачено залишок несплачених коштів за договором купівлі - продажу майнових прав на квартиру №1/3/55-ІЛ в розмірі 131 000 грн., що підтверджується квитанцією №192365244, а також повністю сплачено залишок коштів за договором купівлі - продажу майнових прав на нежитлове приміщення № ІЛ- 109-НП в розмірі 398 000 грн., що підтверджується квитанцією №192364993.

Таким чином, позивачем в повному обсязі було сплачено ціну майнових прав за договором купівлі - продажу майнових прав на квартиру №1/3/55-ІЛ та за договором купівлі - продажу майнових прав на нежитлове приміщення № ІЛ- 109-НП.

Разом з цим, із відповіді ТОВ «Альянс Новобуд» від 24.02.2023 на адвокатський запит представника позивача від 17.02.2023, тобто вже після сплати позивачем повної вартості ціни майнових прав за обома договорами та після отримання від відповідача повідомлення про зарахування коштів, стало відомо, що ТОВ «Альянс Новобуд» вважає достроково розірваними договір купівлі - продажу майнових прав на квартиру № 1/3/55-ІЛ та договір купівлі - продажу майнових прав на нежитлове приміщення № ІЛ-109-НП.

Водночас, жодних повідомлень про дострокове розірвання зазначених договорів від відповідача позивач не отримувала.

Позивач вважає, що лише сам факт направлення відповідачем повідомлення про дострокове розірвання договору купівлі - продажу майнових прав на квартиру № 1/3/55- ІЛ № 1117 від 26.10.2022 та повідомлення про дострокове розірвання договору купівлі - продажу майнових прав на нежитлове приміщення № ІЛ- 109-НП № 1116 від 26.10.2022 без їх реального отримання та сприйняття позивачем не створив для позивача правові наслідки у вигляді припинення зазначених договорів.

На момент здійснення останніх платежів за договорами позивач не була повідомлена про рішення відповідача про розірвання договорів в односторонньому порядку, вважала договори діючими та повністю виконала свої зобов`язання щодо оплати ціни майнових прав за договорами. Позивач вважає, що на момент фактичного повідомлення її про рішення про односторонню відмову від договору підстав для його розірвання в односторонньому порядку у відповідача не було, оскільки на той момент позивачем зобов`язання щодо сплати повної вартості ціни майнових прав за обома договорами були повністю виконані.

Таким чином, позивач вважає, що договір купівлі - продажу майнових прав на квартиру №1/3/55-ІЛ та договір купівлі - продажу майнових прав на нежитлове приміщення № ІЛ- 109-НП є чинними і кожна сторона повинна виконати зобов`язання за цими договорами.

Разом з тим, відповідач відмовився приймати виконання зобов`язання позивачем та 27.02.2023 відповідачем на рахунок позивача були повернені кошти, які позивач 23.02.2023 сплатила відповідачу на виконання своїх зобов`язань за договором купівлі - продажу майнових прав на квартиру №1/3/55-ІЛ та договором купівлі - продажу майнових прав на нежитлове приміщення №ІЛ-109-НП, що підтверджується історією по картковому рахунку позивача за 28.02.2023.

У зв`язку з наведеним позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до ТОВ «Альянс Новобуд», в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо дострокового розірвання в односторонньому порядку укладених із нею 18.02.2020 договорів купівлі - продажу майнових прав на квартиру №1/3/55-ІЛ та №ІЛ- 109-НП, а також зобов`язати відповідача прийняти від неї відповідні суми грошових коштів та зарахувати їх в якості сплати вартості ціни майнових прав за такими договорами.

Водночас, позивач посилається на те, що як підпунктом 5.1.10 п. 5.1 договору купівлі - продажу майнових прав на квартиру №1/3/55-ІЛ , так і аналогічним пунктом договору купівлі - продажу майнових прав на нежитлове приміщення № ІЛ-109-НП визначено, що у випадку якщо цей договір буде достроково припинено з ініціативи продавця з причин невиконання або неналежного виконання покупцем своїх зобов`язань (з вини покупця), передбачених цим договором або при настанні обставин, викладених у п.п. 4.2.2 договору, продавець має повернути покупцю кошти, отримані продавцем, протягом 90 календарних днів з дня укладання договору купівлі - продажу майнових прав на квартиру з третьою особою.

Зі змісту даного підпункту договорів вбачається, що відповідач, вважаючи договори розірваними з вини позивача, може укласти з третіми особами договори купівлі - продажу майнових прав на об`єкти, які є предметами договорів, укладених з позивачем.

Відповідач відмовляється надати інформацію щодо того чи вже укладено з третіми особами договори купівлі - продажу майнових прав на квартиру та нежитлове приміщення, що є предметами договору купівлі - продажу майнових прав на квартиру №1/3/55-ІЛ та договору купівлі - продажу майнових прав на нежитлове приміщення №ІЛ-109-НП, укладеними з позивачем, посилаючись на комерційну таємницю, чим вчергове порушує права позивача. Доказом відмови в наданні такої інформації є відповіді на адвокатські запити представника позивача.

Таким чином, стверджує заявник, з огляду на вищевказані обставини наявні обґрунтовані підстави вважати, що відповідач найближчим часом може укласти з третьою особою договори купівлі - продажу майнових прав на квартиру та нежитлове приміщення, що є предметами договору купівлі - продажу майнових прав на квартиру №1/3/55-ІЛ та договору купівлі - продажу майнових прав на нежитлове приміщення №ІЛ-109-НП, укладеними з позивачем, що в майбутньому може ускладнити виконання рішення в даній справі, в разі задоволення позовних вимог, або створити необхідність для позивача ініціювати нові судові позови, а тому він просить суд вжити зазначені ним заходи забезпечення позову.

У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захід, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п.п. 3, 4, 7 ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Види забезпечення позову визначені частиною першою статті 150 ЦПК України, згідно з якою позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з врахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17 (провадження №14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову бути домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цих заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Забезпечення позову не повинно порушувати принципи змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.06.2021 у справі №523/11320/19 (провадження №61-6385св21).

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» ЄСПЛ зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, держава Україна несе обов`язок перед заінтересованими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, в якому зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом, як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Також Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі №1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

ЄСПЛ у рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Аналогічні висновки викладені у постановах (ухвалах) Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №331/3944/18 (провадження №61-11311св19), від 07.07.2021 у справі №639/8124/20-ц (провадження №61-10478ск21), від 01.07.2021 у справі №754/3144/21 (провадження №61-10012ск21).

Крім того, ЄСПЛ здійснює такий захист відповідно до закріплених у статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод положень про те, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (рішення ЄСПЛ у справах «Лопес Остра проти Іспанії» від 09.12.1994, заява №16798/90, «Геттон та інші проти Сполученого Королівства» від 02.10.2001, заява №36022/97, «Гримковська проти України» від 21.07.2011, заява №38182/03).

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Альянс Новобуд», у якому просить:

1) визнати протиправними дії ТОВ «Альянс Новобуд» щодо дострокового розірвання в односторонньому порядку договору купівлі - продажу майнових прав на квартиру №1/3/55-ІЛ , укладеного із ОСОБА_1 18.02.2020;

2) визнати протиправними дії ТОВ «Альянс Новобуд» щодо дострокового розірвання в односторонньому порядку договору купівлі - продажу майнових прав на нежитлове приміщення №ІЛ- 109-НП, укладеного із ОСОБА_1 18.02.2020;

3) зобов`язати ТОВ «Альянс Новобуд» прийняти від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 131 000,00 грн. та зарахувати їх в якості сплати вартості ціни майнових прав за договором купівлі - продажу майнових прав на квартиру №1/3/55-ІЛ , укладеним з ОСОБА_1 18.02.2020;

4) зобов`язати ТОВ «Альянс Новобуд» прийняти від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 398 000,00 грн. та зарахувати їх в якості сплати вартості ціни майнових прав за договором купівлі - продажу майнових прав на нежитлове приміщення № ІЛ- 109-НП, укладеним з ОСОБА_1 18.02.2020.

Таким чином, із урахуванням змісту заявлених позовних вимог, а також: необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, спроможності такого заходу забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів, суд вважає обґрунтованими твердження представника заявника про те, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективне поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, а також що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання судового рішення у даній справі.

Обраний спосіб забезпечення позову відповідає критеріям розумності, обґрунтованості та адекватності, а також не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Крім того, між заходами забезпечення позову та предметом позову, який перебуватиме на розгляді в суді, є взаємозв`язок, що відповідає принципу співмірності.

У даному випадку вжиття заявлених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав ОСОБА_1 на час вирішення справи по суті у суді, а у подальшому забезпечить ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Згідно з ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 157, 258-261, 355-355 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 , подану її представником - адвокатом Навальнєвим Олександром Юрійовичем, про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Новобуд» про визнання дій протиправними та зобов`язання виконати зобов`язання задовольнити.

Вжити заходи забезпечення вказаного позову шляхом встановлення заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Альнс Новобуд», , що зареєстроване за адресою: 07400, Київська обл., м. Бровари, бул. Незалежності, буд. 14, оф. 205, укладати з третіми особами договір купівлі - продажу майнових прав щодо майнових прав на:

- квартиру - нерухоме майно в складі об`єкта будівництва за умовним номером 55, на 6 поверсі, кількість кімнат -З, орієнтовною загальною площею 107,32 кв.м., об`єктом будівництва є житловий будинок АДРЕСА_1 ;

- нежитлове приміщення - нерухоме майно в складі об`єкта будівництва за умовним номером 109, на 1 поверсі, кількість приміщень 1, орієнтовною загальною площею 95,36 кв.м., об`єктом будівництва є житловий будинок АДРЕСА_1 .

Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Для виконання цілей даної ухвали вважати:

- боржником: Товариство з обмеженою відповідальністю «Альнс Новобуд», , зареєстроване за адресою: 07400, Київська обл., м. Бровари, бул. Незалежності, буд. 14, оф. 205;

- стягувачем: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

СуддяО. О. Ковбасюк