Номер провадження: 22-ц/813/543/23
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Сегеди С.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Триколіч І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 , Одеської міської ради та Комунального підприємства «Міськзелентрест» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 липня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального Підприємства «Міськзелентрест», Одеської міської ради, за участю третьої особи виконавчого комітету Одеської міської ради, про відшкодування шкоди завданої ушкодженням здоров`я,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Міськзелентрест», Одеської міської ради, за участю третьої особи виконавчого комітету Одеської міської ради, уточнивши, просить суд стягнути солідарно з Одеської міської ради та з комунального підприємства «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» на його користь, втрачений дохід в розмірі - 42804 гривень щомісячно починаючи з 20.11.2017 року довічно; витрати на лікування в сумі 83271 гривні 16 копійок; моральну шкоду у розмірі 450 000, 00 гривень та судові витрати понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи та витрати пов`язані з правовою допомогою.

Позов обґрунтовано тим, що 15 липня 2015 року приблизно о 18 годині 32 хвилини на території скверу на Соборній площі (вулиця Преображенська на розі вулиці Садової) м. Одеси на ОСОБА_1 впало дерево, внаслідок чого він отримав закритий осколковий перелом лівого стегна, переломо-вивих лівої таранної кістки.

16 липня 2015 року ОСОБА_1 проведена операція - відкрите вправлення вивиху лівої таранної кістки, МОС таранної кістки, а 28 липня 2015 року проведена друга операція МОС лівої стегнової кістки.

10 серпня 2015 року ОСОБА_1 був виписаний зі стаціонару під нагляд травматолога.

З 16 липня 2016 року по 05 серпня 2016 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу видалення металоконструкції з лівої стегнової кістки. Дана металева конструкція була замінена на вставлений цвях, який блокує її рухомість. В подальшому позивач був виписаний під нагляд травматолога.

Позивач зазначає, що внаслідок ушкодження здоров`я, йому була завдана майнова та моральна шкода. Заподіяна позивачу шкода складається з наступного:

1. Дохід, втрачений внаслідок ушкодження здоров`я фізичної особи підприємця. На час отримання травми від падіння дерева, - позивач займався підприємницькою діяльністю та перебував на обліку в державній податковій інспекції у Приморському районі міста Одеси як суб`єкт підприємницької діяльності, його дохід за 2014 рік складав 933906 гривень, відповідно місячний дохід складав - 77825,50 гривень. Позивач втратив цей дохід, оскільки після отриманої травми він був позбавлений фізичної можливості здійснювати підприємницьку діяльність, а висновком МСЄК від 20.11.2017р. йому встановлена друга група інвалідності, тобто він є непрацездатним. Висновком комісійної судово-медичної експертизи встановлена постійна втрата професійної працездатності у ОСОБА_1 55%, розмір втраченого щомісячного доходу складає: 77825,5 гривень х 55% = 42804 гривень щомісяця. Втрачений дохід підлягає відшкодуванню з відповідача на підставі ч.1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1195, ч.1 ст. 1198, ч.1 ст.1202 ЦК України в розмірі 42804 гривень щомісячно, починаючи з дати встановлення непрацездатності, тобто з 20.11.2017 року довічно.

2. Витрати на лікування понесені позивачем на загальну суму 83271 гривень, підтверджуються переліком витрат на лікування та платіжними документами про придбання ліків та оплату наданих позивачу медичних послуг. Моральна шкода полягає у фізичному стражданні та болю, фізичному та душевних стражданнях позивача внаслідок ушкодження здоров`я. Позивач зазначає що фізичну біль відчув не тільки при травмі, а також при чисельних операціях, подальшому лікуванні та щоденному пресуванні на травмованій нозі. Перенесені операції та лікування позивача проходили під великим ризиком для життя, оскільки позивач мав штучний аортальний клапан в серці. Після першої операції позивач знаходився три місяці і гіпсі, без руху використовував інвалідну коляску, потім милиці, на даний час пересувається за допомогою тростини. Позивач вимушений витрачати час, зусилля та кошти на лікування, оскільки назавжди залишився інвалідом. Позивач також відчув душевні страждання, пов`язані зі стресом під час отамання травми, душевні страждання, пов`язані з втратою нормальних життєвих звичаїв та роботи, необхідності зміни розпорядку життя та соціальних зв`язків. З врахуванням вищевикладеного позивач визначає розмір моральної шкоди у сумі 450 000 гривень.

Щодо відшкодування судових витрат позивач вказує, що на професійну правничу допомогу адвоката при підготовці матеріалів позову та складенні позовної заяви витрачено 2600 гривень. З урахуванням складнощі справи та ймовірної тривалості судових процесів необхідності укладення договору з адвокатом для представництва інтересів позивача в суді, очікуванні витрати на професійну правничу допомогу складатимуть 5000 гривень.

Також адвокатом Коротковим В.Д. було зроблено адвокатський запит до Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів щодо погодних умов на час падіння дерева. Позивачем через адвоката оплачено послуги за надання інформації в сумі 159, 90 гривень, які відповідно до п.3 ч.3 ст.133 ЦПК України є витратами, пов`язаними з витребуванням доказів. Всього судові витрати складають: 2600, 00 гривень + 5000,00 гривень + 159,90 гривень та підлягають стягненню з відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської міської ради, КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої ушкодженням здоров`я, судових витрат задоволено частково.

Стягнено солідарно з Одеської міської ради та з КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування:

матеріальної шкоди - 83 271 гривень 16 копійок, 83431, 06 гривень; витрат пов`язаних з витребуванням доказів в сумі 159 гривень 90 копійок;

моральної шкоди - 100 000 гривень;

судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 10 000, 00 гривен.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву в цій частині повністю, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та не враховано, що у 2014 році ОСОБА_1 отримував дохід як фізична особа-підприємець.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги Одеської міської ради.

В апеляційній скарзі Одеська міська рада просить скасувати оскаржуване рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог до Одеської міської ради та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову до Одеської міської ради відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

1)матеріали справи не містять належних та допустимих доказів стану та причин падіння дерева, яке завдало шкоди здоров`ю ОСОБА_1 ;

2)судом першої інстанції не перевірялись по суті надані позивачем чеки, квитанції, прибуткові ордери, акти приймання-передачі виконаних робіт;

3)розмір завданої моральної шкоди позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів (медичних обстежень, висновків експерта тощо), які б дозволяли встановити ступінь душевних страждань, їх характер, глибину та їх вплив на працездатність.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги КП «Міськзелентрест».

В апеляційній скарзі КП «Міськзелентрест» просить скасувати оскаржуване рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог до КП «Міськзелентрест» та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову до КП «Міськзелентрест» відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що обов`язок проведення щорічного/позачергового огляду зелених насаджень та визначення їх якісного стану покладається на балансоутримувача об`єкта, власника чи користувача земельної ділянки, тобто на органи місцевого самоврядування.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції частковому скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 15 липня 2015 року приблизно о 18 годині 32 хвилини на території скверу на Соборній площі (вулиця Преображенська на розі вулиці Садової) м. Одеси на ОСОБА_1 впало дерево, внаслідок чого позивач ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження - закритий осколковий перелом лівого стегна, переломо-вивих лівої таранної кістки.

Обставини зазначеної події не оспорюються відповідачами та підтверджуються документами наявними в матеріалах цивільної справи зокрема:

- листом Головного управління ДСНС України в Одеській області від 10.07.2018р., з якого вбачається, що 15 липня 2015 року об 18 годині 32 хвилини при прибутті на місце події пожежень-рятувального відділення було встановлено, що внаслідок падіння дерева постраждав ОСОБА_1 .. За допомогою ручних пилок розпилено дерево, з під якого вилучено постраждалого та передано бригаді швидкої медичної допомоги;

- листом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 10.07.2018р., з якого вбачається, що рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 102 від 14.02.2008 року «Про утримання зелених насаджень у мсті Одесі» на комунальне підприємство «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» поскладений обов`язок здійснювати утримання міських зелених насаджень загального користування, у тому числі сквер на Соборній площі; листом КП ЖКС «Порто-Франківський» від 10.07.2018р., з якого вбачається що утримання зелених насаджень не входить в компетенцію цього підприємства;

- листом Гідрометцентру Чорного та Азовського морів від 10.07.2018р. про погодні умови в день події; схемою та фото таблицею з міста події;

- випискою з історії хвороби №11043 КУ «Міська клінічна лікарня №11», з якої вбачається, що 16.07.2015 року ОСОБА_1 проведена операція відкрите виправлення вивиху лівої таранної кістки, МОС таранної кістки, а 28 липня 2015 року проведена друга операція МОС лівої стегнової кістки. 10 серпня 2015 року ОСОБА_1 був виписаний зі стаціонару під нагляд травматолога;

- випискою з історії хвороби №12047 військово-медичного клінічного центру Південного регіону, з якої вбачається, що ОСОБА_1 з 16 липня 2016 року по 05 серпня 2016 року знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу видалення металоконструкцій з лівої стегнової кістки. Дана металева конструкція була замінена на вставлений цвях, який блокує її рухомість. В подальшому позивач був виписаний зі стаціонару під нагляд травматолога;

- висновком комісійної судово-медичної експертизи, якою встановлена постійна втрата професійної працездатності у ОСОБА_1 55% та прямий причинний зв`язок між тілесними ушкодженнями отриманими ОСОБА_1 15.07.2015 року внаслідок падіння дерева на Соборній площі і втратою ним професійної працездатності та встановленням йому інвалідності другої групи.

В судовому засіданні у суді першої інстанції за клопотанням сторони позивача допитано свідка ОСОБА_2 , який розповів суду, що позивач ОСОБА_1 його батько. 15 липня 2015 року йому повідомили про трагедію, яка сталася з батьком і він одразу приїхав на Соборну площу. ОСОБА_1 знаходився на землі, під впавшим деревом, з під дерева його вилучали рятувальники. Після цього були операції, на які витрачалися значні грошові кошти, те, що підтверджується квитанціями, тільки частина понесених витрат. ОСОБА_1 тривалий час взагалі не рухався, потім пересувався на колясці, потім на милицях, лікарі прогнозують ще декілька операцій. Свідок розповів, що за період хвороби, батько дуже змінився, має пригнічений стан, оскільки розуміє що втратив здоров`я назавжди.

Позивач просить стягнути на його користь завдану матеріальну шкоду, посилаючись на неналежне виконання відповідачами своїх обов`язків щодо утримання зелених насаджень. Розмір матеріальної шкоди ОСОБА_1 визначений у грошовій сумі у розмірі 83271 гривень 16 копійок, до яких віднесено витрати, які поніс позивач на придбання медичних препаратів, необхідних для лікування, проведення оперативного лікування, реабілітації після отриманої травми.

Грошова сума у розмірі 83271 гривень 16 копійок, витрачена на придбання медичних препаратів та оплату наданих лікарями медичних послуг підтверджена наданими суду чеками, квитанціями, актами прийняття-здачі виконаних робіт надання медичних послуг, перевірена судом та є правильною.

За змістом ст. ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала за умови наявності вини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Відповідно до ст. 1 цього Закону благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращення мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюється на території населеного пункту з метою раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Статтею 13 цього Закону визначені об`єкти у сфері благоустрою населених пунктів, а саме: території загального користування, парки, рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики, пам`ятки культурної та історичної спадщини, майдани.

Згідно із ст. 15 Закону балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкту благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи, організації.

Це положення Закону узгоджується з п.2.2 Порядку проведення ремонту та утримання об`єктів благоустрою населених пунктів, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу № 154 від 23.09.2003 року. Номенклатурою робіт з капітального ремонту об`єктів благоустрою населених пунктів, що є додатком № 1 до п.1.4 цього Порядку, передбачений перелік заходів з капітального ремонту зелених насаджень, а саме: омолоджування старих дерев та кущів, знешкодження омели та лікування дупел, видалення дерев та кущів; заміна в плановому обсязі засохлих і пошкоджених дерев та кущів та інше (п.п.4.2, 4.3 Номенклатури).

Згідно із п.4.6. Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року №1631-VI (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), поточне утримання скверів, бульварів, парків та інших об`єктів зеленого господарства загального користування покладається на їх балансоутримувачів. Поточне утримання дерев, клумб, тротуарних газонів, зелених майданчиків прибудинкової території покладається на підприємства і організації житлово-комунального господарства, підприємства, установи, організації (незалежно від форм власності) і громадян власників будинків на територіях, прилеглих до їх споруд та будинків.

Підпунктами 1, 2 пункту 4.14. Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року №1631-VI, передбачено, що відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та насаджень районів міста покладається на балансоутримувачів, власників, користувачів жилих, громадських, промислових будівель та споруд, а також на балансоутримувачів, власників, користувачів будівель підприємств побуту, торгівлі, закладів освіти, охорони здоров`я, розташованих на території житлової забудови, а на територіях підприємств, а також прилеглих до них ділянках і санітарно-захисних зонах на дані підприємства.

Згідно з п.п.10,11 п.7.2 Правил благоустрою території міста Одеси на територіях, які належить прибирати, необхідно проводити весь комплекс робіт, спрямований на наведення та постійне підтримання чистоти і порядку, збереження зелених насаджень, а саме: регулярно знищувати бур`яни, скошувати траву заввишки більше 10 см, видаляти сухостійні дерева та чагарники, видаляти сухе та поламане гілля та забезпечувати їх вивезення. Видалення сухостійних дерев та чагарників провадиться на підставі рішення Компетентного органу; проводити заходи, що забезпечують збереження насаджень, квітників, газонів, а також заходи по боротьбі зі шкідниками та хворобами зелених насаджень шляхом укладання відповідних договорів із спеціалізованими підприємствами.

Крім того, п. 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 105 від 10.04.2006 року, передбачено, що відповідальним за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів.

Розділом 9 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України встановлено, що виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарства включає: догляд за деревами і чагарниками, живоплотами, виткими рослинами, квітниками, газонами, садовими доріжками та майданчиками, малими архітектурними формами; захист зелених насаджень від шкідників і хвороб, садіння квітів, створення газонів, видаленням окремих дерев, садіння окремих дерев, видалення аварійних дерев, санітарне очищення території об`єкта благоустрою. Пунктом 9.1.11.3. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України передбачено, що під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева.

Згідно з п. 9.1.12. вказаних Правил аварійним вважається дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі.

Відповідно до розділу 12 Правил з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюють їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти.

Згідно з п.7 ч.1 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатися до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян внаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Згідно п.7 ч. 2 ст. 18 цього ж Закону підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані відшкодувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У відповідності з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду в межах позадоговірних (деліктних) зобов`язань визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини, яка заподіює шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Задля підтвердження позовних вимог стороною позивача надано до суду довідку про погоду, видану Гідрометеорологічним центром Чорного та Азовського морів за №1040/05-166 від 26.10.2018 року, з якої вбачається що за даними Гідрометцентру Чорного та Азовського морів,15 липня 2015 року в м. Одесі в районі Соборної площі, спостерігалися наступні погодні умови: 15 годин - без опадів, вітер північно західний 3 м/с, температура повітря -26,9 ; 18 годин без опадів, вітер південно західний 5 м/с, температура повітря 28,1.

Враховуючи вказану довідку, сторона позивача вважала доведеним той факт, що падіння дерева не пов`язано з впливом будь-яких погодних факторів, отже не являється дією непереборної сили, форс-мажорною обставиною, яка виключає відповідальність з спричинення шкоди.

Відповідачі проти цих обставин заперечували, посилаючись на довідку про погоду за №703/050122 від 10.07.2018 року, з якої вбачається що по даним Гідрометцентру Чорного та Азовського морів, 15 липня 2015 року в м. Одесі, в районі Соборної площі спостерігалися наступні погодні умови: вітер північно західний 15 м/с небезпечне гідро метеорологічне явище, невеликий дощ, кількість опадів 0,8 мм.

Дослідивши наведені довідки ОСОБА_3 та Азовського морів, суд першої інстанції правильно прийняв до уваги довідку № 1040/05-166 від 26.10.2018 року, оскільки наведена в ній інформація стосується часу падіння дерева (об 18:00 годині) та відповідно отримання тілесних ушкоджень позивачем.

З цих підстав суд першої інстанції вмотивовано погодився з правовою позицією сторони позивача та вважав доведеним той факт, що падіння дерева не пов`язано з впливом будь-яких погодних факторів, отже не являється дією непереборної сили, форс-мажорною обставиною, яка виключає відповідальність з спричинення шкоди.

Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України, завдані збитки та інша майнова шкода завдані фізичній особі відшкодовуються у повному обсязі особою, яка їх завдала. Згідно з ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 1 ст.1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно- курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Частина 1 ст.1198 ЦК України встановлює, що розмір доходу фізичної особи- підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців.

Частиною 1 ст.1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Статтею 83 Земельного кодексу України передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю, до яких відносяться усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо), не можуть передаватись у приватну власність.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» сквери є територією загального користування та відносяться до об`єктів благоустрою населених пунктів.

Комунальне підприємство «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» є підприємством, засновником якого є Одеська міська рада (пункт 1.3. статуту КП «Міськзелентрест», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 07 липня 2009 року № 4450-У).

Забезпечення зовнішнього благоустрою та збереження зелених насаджень місць загального користування, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва та дерев- ботанічних пам`яток природи у м. Одеса є основним предметом діяльності КП «Міськзелентрест» (пункт 2.2 статуту).

Згідно із пунктом 2.3 статуту на утримання об`єктів зеленої зони, власником яких є територіальна громада, підприємство отримує кошти з бюджету міста.

Пунктом 2.4 статуту передбачено, що підприємство несе відповідальність за збереження та належне утримання зелених насаджень, переданих йому на баланс Засновником на праві господарського відання.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №102 від 14.02.2008 року «Про утримання зелених насаджень у місті Одесі» на комунальне підприємство «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» покладений обов`язок здійснювати утримання міських зелених насаджень загального користування. Додатком 1 до вказаного рішення є перелік об`єктів загального користування, що знаходяться на обслуговуванні в КП «Міськзелентрест», серед яких під №37 зазначений сквер на Соборній площі (вул. Преображенська на розі вул. Садової).

Ураховуючи викладене, Одеська міська рада та спеціалізоване КП «Міськзелентрест», яке фінансується за рахунок місцевого бюджету, є балансоутримувачами зелених насаджень на територіях загального користування у м. Одеса.

Заподіяння шкоди здоров`ю позивача сталося внаслідок неналежного виконання Одеською міською радою та комунальним підприємством «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» своїх обов`язків щодо утримання зелених насаджень на території скверу на Соборній площі.

Так, Одеська міська рада, як власник землі загального користування - скверу на Соборній площі в м. Одесі - не забезпечила контроль за належним утриманням зелених насаджень заснованим нею комунальним підприємством «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ», а комунальне підприємство «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ», на обслуговуванні якого знаходився сквер на Соборній площі в м. Одесі, не проводило щорічних обстежень зелених насаджень та не застосувало своєчасних заходів щодо виявлення та видалення аварійного дерева, що привело до його падіння на позивача. Тому відшкодувати шкоду, заподіяну здоров`ю позивача, повинні Одеська міська рада та комунальне підприємство «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» в солідарному порядку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що стягнення з відповідачів матеріальної шкоди у загальному розмірі 168034,54 грн., що складається з: 83271 гривня 16 копійок завдана матеріальна шкода, пов`язана з витратами на придбанням медичних препаратів, наданням інших медичних послуг, необхідних для відновлення здоров`я; 159, 90 гривень - документально підтверджені витрати пов`язані з наданням відповіді з Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів щодо погодних умов на час падіння дерева.

Щодо судових витрат.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що привела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення до справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Відповідно до частини 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів( договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила відповідну заяву. Враховуючи вищевикладене, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат:1) їх дійсність;2) необхідність;3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до пунктів 1,2,4,5,6,12 частини третьої ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Представництво інтересів ОСОБА_1 в суді здійснював адвокат Коротков В.Д. на підставі договору про надання правової допомоги. В судовому засіданні 27 липня 2020 року позивач та його представник адвокат Коротков В.Д. заявляли що судові витрати понесені позивачем у зв`язку з розглядом цієї справи складають -18 319,80 гривень. На підтвердження суду надано Акти прийому передачі наданих послуг, квитанції до прибуткового касового ордеру..

Суд першої інстанції правильно прийняв до уваги положення частини 3 ст.141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 10000,00 гривень. Суд першої інстанції вмотивовано вважав, що витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг в суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Щодо моральної шкоди .

Відповідно дост.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Верховний Суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за№ 4 звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасно, у повній відповідності із законом, вирішувати справи, пов`язані із відшкодуванням такої шкоди.

Крім цього, в п. З Постанови Пленуму Верховного суду України зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі місцезнаходження: Моральна шкода полягає у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях позивача внаслідок ушкодження здоров`я (пункти 1,2 частини 2 статті 23 ЦК України).

Судом встановлено, що фізичну біль позивач відчував не тільки при травмі, а також при численних операціях, подальшому лікуванні та щоденному пересуванні на травмованій нозі. Перенесені операції та лікування позивача проходили під великим ризиком для життя, оскільки позивач має штучний аортальний клапан у серці, що підтверджується випискою з історії хвороби №4115/13.

Позивач тривалий час знаходився в гіпсі, без руху, використовував інвалідну коляску, потім - милиці. Позивач вимушений витрачати час, зусилля та кошти на лікування, оскільки назавжди залишився інвалідом. Позивач також відчув душевні страждання, пов`язані зі стресом під час отримання травми, душевні страждання, пов`язані з втратою нормальних життєвих звичаїв та роботи, необхідності зміни розпорядку життя та соціальних зв`язків.

Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості суд першої інстанції правильно визначив розмір моральної шкоди в сумі 100 000 грн.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів доходу, втраченого внаслідок ушкодження здоров`я фізичної особи-підприємця, суд першої інстанції виходив з наступного.

На обґрунтування цих вимог ОСОБА_1 зазначає, що на час отримання травми від падіння дерева позивач займався підприємницькою діяльністю та перебував на обліку в державній податковій інспекції у Приморському районі м. Одеси як суб`єкт підприємницької діяльності. Його дохід за 2014 рік складав 933906 грн., що підтверджується довідкою цієї інспекції від 10.04.2017 року. Відповідно місячний дохід складав 933 906 : 12 = 77 825,5 грн. Висновком комісійної судово-медичної експертизи встановлена постійна втрата професійної працездатності у ОСОБА_1 55%. Розмір втраченого доходу складає: 77 825,5 грн. X 55% = 42 804 грн.

Позивач наполягає, що втрачений дохід підлягає відшкодуванню з відповідачів солідарно на підставі ч. 1 ст. 1166, ч.1 ст. 1190,ч.1 ст.1195, ч. 1 ст. 1198, ч. 1 ст.1202 ЦК України в розмірі 42 804 грн. щомісячно, починаючи з дати встановлення непрацездатності, тобто з 20.11.2017 року довічно.

Суд першої інстанції не погодився з правовою позицією позивача в цієї частини позовних вимог, оскільки, на думку суду першої інстанції, як вбачається з довідки №446/Р/15-53 від 10.04.2017 року, виданої заступником начальника ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, ОСОБА_1 перебуває на обліку як суб`єкт підприємницької діяльності ДПІ у Приморському районі м. Одеси, з 27.12.2016 року знаходиться в 11 стані припинено (припинено, але не знято з обліку). В 2013-2014 роках знаходився на спрощеній системі оподаткування, загальна сума доходу за 2013 рік складає 370868,00 гривень, за 2014 рік складає 933906, 00 гривень. В 2015-2016 роках перебував на загальній системі оподаткування, загальна сума доходу за 2015-2016 роки складає 0,00 гривень.

Проаналізувавши вищенаведену довідку суд першої інстанції дійшов висновку, що у 2015 році, зокрема станом на 15.07.2015 року позивач підприємницьку діяльність не здійснював, доходу не отримував, а тому правила ст.1198 ЦК України в даному випадку не можуть бути застосовані судом. У зв`язку з цим у задоволенні позовних вимог в цій частині суд відмовив.

Однак з такими висновками суду першої інстанції щодо відмови у стягненні звідповідачів доходу, втраченого внаслідок ушкодження здоров`я фізичної особи-підприємця погодитись не можна з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 1198 ЦК України розмір доходу фізичної особи-підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців. Розмір доходу від підприємницької діяльності, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, визначається на підставі даних податкового органу. Розмір доходу, втраченого фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, обчислюється виходячи з розміру доходу, який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, у сумах, нарахованих до вирахування податків.

Таким чином, у даній ситуації для вирахування розмір доходу ФОП ОСОБА_1 необхідно враховувати попередній господарський рік, тобто 2014 рік.

Апеляційним судом встановлено, що на час отримання травми від падіння дерева позивач займався підприємницькою діяльністю та перебував на обліку в державній податковій інспекції у Приморському районі м. Одеси як суб`єкт підприємницької діяльності. Його дохід за 2014 рік складав 933906 грн., що підтверджується довідкою цієї інспекції від 10.04.2017 року. Відповідно місячний дохід складав 933 906 : 12 = 77 825,5 грн. Висновком комісійної судово-медичної експертизи встановлена постійна втрата професійної працездатності у ОСОБА_1 55%. Розмір втраченого доходу складає: 77 825,5 грн. X 55% = 42 804 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів доходу, втраченого внаслідок ушкодження здоров`я фізичної особи-підприємця є законними та обґрунтованими, а тому вони підлягають задоволенню.

Щодо доводів апеляційної скарги.

Доводи апеляційних скарг Одеської міської ради та КП «Міськзелентрест» не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржники не довели обставини, на які посилались як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надали.

Щодо доводів апеляційної скарги КП «Міськзелентрест», то колегія суддів зазначає, що відповідно до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №102 від 14.02.2018р. (з внесеними змінами) (опубліковано на офіційному сайті Одеської міської ради) встановлено, що у КП «Міськзелентрест» в обслуговуванні знаходиться сквер на Соборній площі (вул. Преображенська на розі вул. Садової), а тому такі доводи апеляційної скарги є неспроможними.

Стосовно доводів апеляційної скарги Одеської міської ради про розмір моральної шкоди, то колегія суддів звертає увагу на таке.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61 1132св22).

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі №477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

Таким чином, апеляційний суд, враховуючи обставини справи, перенесені операційні втручання позивача, втрату працездатності, порушення якості життєдіяльності позивача, неможливості вести попередній ритм життя, погоджується із розміром моральної шкоди, який присудив суд першої інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги Одеської міської ради стосовно належних та допустимих доказів стану та причин падіння дерева, яке завдало шкоди здоров`ю ОСОБА_1 , то апеляційний суд звертає увагу, що відповідачем, згідно із процедури доказування у цивільному процесі, не подано ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції жодних експертних висновків стосовно цих обставин, не заявлено клопотань про проведення експертних досліджень.

Посилання в апеляційній скарзі Одеської міської ради, що судом першої інстанції не перевірялись докази матеріальної шкоди, завданої позивачу, є неспроможними, оскільки суд першої інстанції надав оцінку вказаним доказами.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що пунктом 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Таким чином, саме на Одеську міську раду покладено функції з контролю та нагляду за станом благоустрою та утримання території м. Одеси, проте вказані функції не були реалізовані, що і стало однією з причин обставин вказаної справи.

Наведені в апеляційних скаргах інші доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки районного суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим є підстави для скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Повний текст судового рішення.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Суддя Дришлюк А.І. перебував у відгулі 12 червня 2023 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом.

Повний текст судового рішення виготовлено 13 червня 2023 року.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міськзелентрест» залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27 липня 2020 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з Одеської міської ради та Комунального підприємства «Міськзелентрест» доходу втраченого внаслідок ушкодження здоров`я фізичної особи-підприємця.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 про стягнення з Одеської міської ради та Комунального підприємства «Міськзелентрест» доходу втраченого внаслідок ушкодження здоров`я фізичної особи-підприємця задовольнити.

Стягнути солідарно з Одеської міської ради () та з Комунального підприємства «Міськзелентрест» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) втрачений дохід у розмірі 42 804 гривень щомісячно, починаючи з дати встановлення непрацездатності, тобто з 20.11.2017р., довічно.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 червня 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: С.М. Сегеда

А.І. Дришлюк