ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/3826/23

Провадження № 22-ц/4820/1255/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Гвардійська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2023 року про закриття провадження у справі,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Гвардійська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей.

ОСОБА_1 зазначив, що з 5 березня 2016 року він перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До грудня 2021 року сторони разом із дітьми проживали у житловому будинку матері позивача по АДРЕСА_1 . Відтоді вони не підтримують шлюбні стосунки та не проживають разом, а спір про розірвання шлюбу вирішують в суді.

Діти залишаються з позивачем, який опікується ними, займається їхнім вихованням і розвитком, турбується про їхнє здоров`я та матеріальне забезпечення. ОСОБА_2 усунулася від виконання своїх материнських обов`язків у зв`язку з намаганням працевлаштуватися за кордоном.

8 лютого 2023 року сторони уклали нотаріальний договір між батьками щодо визначення місця проживання дітей та здійснення батьківських прав, за умовами якого діти будуть проживати з батьком за вищевказаною адресою, а матір надавати їм утримання. Водночас цей договір не забезпечує у повній мірі права позивача як батька, а також права дітей на безпечне виховання, навчання, відпочинок, безпеку здоров`я та життя в умовах збройної агресії. Повноцінний захист цих прав має відбуватися у судовому порядку.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом із ним, їх батьком, за місцем його тимчасового або постійного проживання, перебування чи реєстрації.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2023 року провадження у справі закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Суд керувався тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено нотаріальний договір щодо визначення місця проживання дітей та здійснення батьківських прав, а тому справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 не визнає умови укладеного сторонами договору щодо визначення місця проживання дітей та здійснення батьківських прав, а спір між ними залишається невирішеним.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 і Гвардійська сільська рада Хмельницького району Хмельницької області не подали відзив на апеляційну скаргу.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами першою, другою, п`ятою статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Заслухавши учасника судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції не з`ясував у повній мірі обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, і не дотримався приписів статей 4, 255 ЦПК України.

У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм процесуального права оскаржувану ухвалу слід скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Між сторонами виник спір щодо місця проживання дітей.

8 лютого 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали нотаріально посвідчений договір щодо визначення місця проживання дітей та здійснення батьківських прав, за умовами якого діти будуть проживати з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , -, а матір буде зустрічатися з ними, приймати участь в їх вихованні та утриманні.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Частиною першою статті 160 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до частини першої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

В силу статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як передбачено частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Згідно пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що спір між батьками щодо місця проживання малолітніх дітей може бути вирішений у суді.

Право на звернення до суду гарантується чинним законодавством і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право порушується, не визнається або оспорюється. У разі доведеності в установленому законом порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, особа має суб`єктивне матеріальне право на їх задоволення.

Водночас чинний процесуальний закон визначає підстави для закриття провадження у справі.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з яким закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Однією з підстав закриття провадження цивільної справи є відсутність предмету спору, тобто об`єкту спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом спору розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти рішення.

За відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань, суд зобов`язаний закрити провадження у справі незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судом та учасниками судового процесу під час розгляду справи. При цьому, закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №13/51-04).

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20.

Із матеріалів справи слідує, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує спір щодо місця проживання дітей.

Укладений 8 лютого 2023 року сторонами договір між батьками щодо визначення місця проживання дітей та здійснення батьківських прав не в повній мірі регулює спірні правовідносини, оскільки у ньому не визначено право позивача та дітей на зміну місця проживання.

У зв`язку з цим підстави для закриття провадження у справі згідно пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України відсутні.

Суд першої інстанції не врахував указані обставини та норми процесуального закону, не з`ясував, чи досягнуто подружжям згоди про те, з ким із них будуть проживати малолітні діти, і дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі.

3. Висновки суду апеляційної інстанції

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам процесуального закону та перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому в силу частини першої статті 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Щодо судових витрат

Відповідно до статті 141 ЦПК України питання щодо понесених ОСОБА_1 витрат із сплати судового збору за подання апеляційної скарги (536 грн 80 коп.) має бути вирішено судом першої інстанції при ухваленні судового рішення по суті спору (пункт 37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»).

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2023 року про закриття провадження у справі скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 23 червня 2023 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Козак О.В.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 48