Єдиний унікальний номер судової справи 462/6003/20
Номер провадження 2-о/462/1/23
УХВАЛА

про повернення заяви

07 вересня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуном,

встановив:

Рух справи.

ОСОБА_1 , 30.09.2020 року (вх. № 22774) звернулася у Залізничний районний суд м. Львова із письмовою заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуном, у якій просить суд:

-визнати її сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 недієздатною особою;

-встановити опіку над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити йому опікунів: матір - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , та батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2020 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Румілову Н. М.

Протоколом попереднього відбору присяжних від 30.09.2020 року відібрано присяжних Колос А. Я. та Осиповська Н. І.

Протоколом автоматичного визначення присяжних від 30.09.2020 року основними присяжними визначено ОСОБА_4 та Осиповська Н. І.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.10.2020 року заяву було залишено без руху, у зв`язку з її істотними недоліками.

27.10.2020 року (вх. № 25169) від ОСОБА_1 надійшла письмова заява про усунення недоліків заяви.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 28.10.2020 року постановлено відкрити провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01.12.2020 року постановлено призначити по справі з судово-психіатричну експертизу. Провадження по цивільній справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03.12.2020 року постановлено виправити описку допущену в ухвалі Залізничного районного суду міста Львова від 01.12.2020 року по справі, та у вступній і резолютивній її частині при зазначенні прізвище, ім`я, по батькові присяжної замість « ОСОБА_5 » вказати « ОСОБА_6 ».

Актом Залізничного районного суду м. Львова 30.05.2023 року стверджується, що при проведенні інвентаризації цивільних справ, було виявлено зазначену справу, однак у матеріалах такої відсутній супровідний лист та відмітка про надсилання справи експерту, з огляду на вказане справу невідкладно направлено для проведення судово-психіатричної експертизи.

17.08.2023 року (вх. № 17077) згідно Супровідного листа Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «ІПСПЕМН» МОЗ України матеріали цивільної справи повернуто без виконання.

На підставі Розпорядження керівника апарату Залізничного районного суду м. Львова щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи № 115/23/В від 22.08.2023 року, згідно Розділу ІІ п. 2.3.50 Положення «Про автоматизовану систему документообігу суду», призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2023 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Галайко Н. М.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.08.2023 року заяву було залишено без руху, у зв`язку з її істотними недоліками.

На усунення недоліків заявнику надавався п`ятиденний строк.

Як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься у матеріалах справи, лист із копією зазначеної ухвали, який скеровувався заявнику, був отриманий нею 01.09.2023 року.

Відповідно, ухвала про залишення заяви без руху станом на 07.09.2023 року не була виконана.

Так, суд дійшов висновку, що заявником не було усунуто недоліки заяви, вказані в ухвалі суду.

Щодо неусунення недоліків заяви.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з поданої заяви та доданих до неї документів, заявник посилається на п. 9 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», як на підставу звільнення від сплати судового збору.

Однак суд зазначає, що з 01.09.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» відповідно до якого виключено п. 9 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», згідно якого судовий збір не справлявся за подання до суду заяви про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 2 ст. 299 ЦПК України на рахунок держави у справах про визнання фізичної особи недієздатною відносяться саме витрати пов`язані із розглядом справи.

Натомість Законом України «Про судовий збір» не передбачено звільнення від сплати судового збору за подання до суду заяви про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна.

Таким чином за подання до суду заяви у порядку окремого провадження про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна підлягає сплаті судовий збір у розмірі, передбаченому ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0, 2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (536 грн. 80 коп.).

Окрім цього, суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Нормами чинного законодавства передбачено чіткий порядок призначення опікуна або піклувальника, а саме - за поданням відповідного органу. Так, фізична особа може бути призначена опікуном (піклувальником) лише за її згодою, що повинно бути виражено в письмовій заяві. Особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном (піклувальником). До заяви додається медичний висновок про те, що за станом здоров`я заявник може бути опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна (піклувальника).

Із матеріалів заяви вбачається, що заявником є ОСОБА_1 , у той час, як остання просить встановити опіку над ОСОБА_2 та призначити йому опікунів, окрім себе, також опікуном просить призначити і батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак такий не залучений у справі як сторона та не виступає заявником, відсутня також його письмова заява (згода) бути опікуном.

Також, у матеріалах заяви ОСОБА_1 подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення піклувальниками відсутнє, як і не надано доказів звернення заявника до органу опіки та піклування із відповідною заявою, а у випадку відмови органу опіки та піклування у наданні такого у досудовому порядку, доказів такої відмови.

Підсумки.

Слід зазначити, що вказані в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Так, згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

У зв`язку з тим, що заявник не усунув вказані в ухвалі суду недоліки у встановлений строк, суд дійшов висновку, що заяву - слід повернути заявнику.

На підставі наведеного та керуючись ст. 185 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , Заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуном - вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко