ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/26500/22

Провадження № 22-ц/4820/745/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2023 року (суддя Мазурок О.В.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У грудні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що у 2019 році між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час сторони проживають окремо, подано до суду позов про розірвання шлюбу. Їх спільна дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

В добровільному порядку відповідач аліменти на свою дитину сплачувати не хоче. ОСОБА_1 має постійний дохід, працевлаштований, інших осіб на утриманні та неповнолітніх дітей не має.

У зв`язку з цим позивач просила суд стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2023 року, з врахуванням ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2023 року про виправлення описки, позовну заяву задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 грудня 2022 року і до досягнення ним повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Компенсовано судові витрати за рахунок держави у порядку, визначеному КМУ.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про неї та утримувати її. Суд враховував матеріальне становище відповідача, з урахуванням чого дійшов висновку, що стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно з відповідача будуть достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, відповідно до наданих суду сторонами доказів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, формальний розгляд справи, просить рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) щомісячно, але на менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування скарги зазначає, що судом не наведено у рішенні жодного обґрунтування стягнутого розміру аліментів 1/4 частки від всіх доходів відповідача.

Апелянт зазначає, що розмір аліментів, визначений судом, буде перевищувати в десятки разів мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину відповідного віку, що призведе до того, що кошти будуть йти на утримання самої позивачки та її батьків, оскільки реальна потреба дитини в такому віці не перевищує 5000 грн., про що відповідач вже зазначав у відзиві на позовну заяву.

Ухвалюючи рішення судом не було враховано пояснення відповідача щодо його матеріального стану та доходів, які він отримує як військовослужбовець, що додаткова винагорода у 100 000 грн. йому буде виплачуватись лише на період лікування (реабілітації) та в подальшому чи при поверненні на фронт в тилове забезпечення додаткова винагорода його буде складати 30 000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2023 року залишити без змін. Вважає рішення суду законним та справедливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 4).

Згідно довідок Г-18582, Г-03.45857 відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради малолітній ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а. с. 6, 9).

ОСОБА_1 військовослужбовець, лейтенант м/с, ординатор хірургічного відділення військової частини НОМЕР_1 .

За виписним епікризом з медичної карти стаціонарного хворого №247 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділені фізичної терапії, реабілітації та відновного лікування з 13.12.2022 року по 27.12.2022 року, продовжує хворіти (а. с. 56-57).

Як вбачається із копій квитанцій Приватбанку наданих відповідачем , ОСОБА_4 (мама ОСОБА_1 ) та ОСОБА_5 (брат ОСОБА_1 ) направляли ОСОБА_2 , у період з 29.01.2022 року по 28.05.2022 року, кошти в межах від 1000 до 3000 грн. (а. с. 24-46).

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У силу положень статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Зважаючи на наведене, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції правильно врахував задовільний стан здоров`я дитини, стан здоров`я відповідача, матеріальний стан платника аліментів, який інших дітей та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, офіційно працює, та рівність прав та обов`язків батьків по утриманню своєї малолітньої дитини.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, врахувавши обставини справи, дійшов правильного висновку про стягнення із відповідача аліментів на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Твердження ОСОБА_1 про те, що стягнення аліментів в розмірі визначеному судом першої інстанції є завеликим, не спростують зазначених висновків суду, оскільки законодавством визначено тільки мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначений законом (ст.182 СК України). Однак, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновком суду стосовно встановленого розміру аліментів на утримання малолітньої дитини, який судом першої інстанції визначено правильно, з урахуванням всіх обставин, які мають значення для справи, та містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено підстави для перерозподілу судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк