Справа №949/51/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді Отупор К.М.,
при секретарі судового засідання Катюха К.В.,
за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 серпня 2020 року, було розірвано. Вказане рішення суду набрало законної сили 17 вересня 2020 року. Від шлюбу у них народилася дитина: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина перебуває на повному її утриманні та потребує повноцінного харчування, оздоровлення і відпочинку, культурного розвитку, придбання їй одягу та ліків. Проте забезпечити самостійно дитину усім необхідним вона не може, а відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому просить суд стягувати із відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила суд його задовольнити. Позивачка просила суд стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Зокрема, в судовому засіданні позивачка зазначила, що відповідач останні три роки належної участі в утриманні дитини та її вихованні не бере, попри те, що син потребує його постійної уваги, підтримки та спілкування. Окрім того, син потребує значних матеріальних витрат на духовний, фізичний та культурний розвиток, оскільки відвідує гурток "Акварелька". Також позивачка зазначила, що син часто хворіє та потребує додаткових коштів на оздоровлення, а тому просила суд позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання 05 квітня 2023 року не з`явився.

Відповідачем 16 березня 2023 року було подано відзив на позовну заяву, в якому він позов визнав частково.

Позивачкою 21 березня 2023 року було подано заперечення на відзив.

Відповідачем ОСОБА_2 27 березня 2023 року було подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

З поданих суду 16 березня 2023 року відзиву на позовну заяву та 27 березня 2023 року заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, просив суд стягувати з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сином повноліття. Визнання позову частково мотивує тим, що на даний час він проживає разом із ОСОБА_4 у незареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які так само потребують його фінансової підтримки. Також відповідач суду повідомив, що на даний час він працює санітарним інструктором медичого пункту військової частини НОМЕР_1 та отримує заробітну плату, і утримання з нього 1/5 частини його заробітку, що еквівалентна близько десяти тисячам гривень, буде достатнім для забезпечення фізичного, духовного та культурного розвитку сина ОСОБА_3 . Окрім того відповідач зазначив, що він є студентом заочного відділення спеціальності "Агроінженерія" Тилігульського аграрного фахового коледжу, у зв"язку з чим також несе додаткові витрати.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 17 серпня 2020 року, було розірвано. Вказане рішення суду набрало законної сили 17 вересня 2020 року (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають дитину: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4).

Як вбачається із акту обстеження матеріально-побутових умов від 10 січня 2023 року, неповнолітня дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 . Зі слів ОСОБА_1 , вона сама виховує та опіковується дитиною, а батько дитини ОСОБА_2 участі у вихованні дитини дитини не приймає та матеріальної допомоги не надає (а.с.9).

Частиною 2 статті 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України чітко визначено загальний обов`язком батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Частиною 2 статті 179 Сімейного кодексу України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини.

Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 1 статті 182 Сімейного кодексу України вказує на обставини, які мають враховуватися при визначені розміру аліментів:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

З оглянутих в судовому засіданні копії свідоцтва про народження дитини ОСОБА_5 (а.с.28) , вбачається, що батьком дитини є відповідач ОСОБА_2 .

Копією витягу №31 із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.01.2023 року стверджується, що відповідач ОСОБА_2 призначений із 31 січня 2023 року санітарним інструктором медичого пункту військової частини НОМЕР_1 , із зазначенням посадового окладу в розмірі 2910 гривень та щомісячних премій та надбавок (а.с.59).

Копією довідки (а.с.60), виданої ОСОБА_2 стверджується той факт, що він є студентом заочного відділення спеціальності "Агроінженерія" Тилігульського аграрного фахового коледжу, термін закінчення навчального закладу: червень 2024 року.

Як зазначено у частині 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 Сімейного кодексу України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності до статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік", встановлено у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривні.

З огляду на положення Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік", в 2023 році щомісячна сума аліментів не може бути менше: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1416,50 грн.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII) передбачено, що, дитина враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дитини суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Беручи до уваги обставини справи та те, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд приходить до переконання, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини до її повноліття слід задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно вимог частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 12, 81, 141, 247, 264, 265, 352, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.
Стягувати із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, а саме з 11 січня 2023 року та проводити стягнення до досягнення дитиною повноліття з проведенням індексації відповідно до Закону.

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106;

код за ;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

рахунок отримувача: UA0026001;

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 06 квітня 2023 року.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького
районного суду К.М. Отупор