Справа № 127/2017/23
Провадження № 2-др/127/78/23
21.06.2023 Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Сичука М.М.,
за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» про визнання звільнення протиправним, поновлення на роботі і стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,-
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.06.2023 року позов ОСОБА_1 до КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» про визнання звільнення протиправним, поновлення на роботі і стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено. Визнано протиправним та скасовано п. 2 наказу № 164 від 22.12.2022 року КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» та поновлено ОСОБА_1 на посаді кухара харчоблоку 4 розряду. Стягнуто з КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.04.2022 року по день винесення судового рішення у розмірі 86069,96 грн. з наступним відрахуванням (утриманням) при виплаті податків, обов`язкових платежів та зборів, передбачених законодавством України. Рішення суду в частині стягнення із КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у межах стягнення за один місяць у розмірі 6313,20 грн. допущено до негайного виконання. Стягнути з КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Стягнуто з КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

13.06.2023 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення, у якій просить суд стягнути з КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» на користь ОСОБА_1 6000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Представник КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» заперечила в ухваленні додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. у зв`язку із необгрунтовністю, не заперечила щодо допущення рішення суду до негайного виконання в частині поновлення на роботі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, докази на підтвердження понесених судових витрат, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Між ОСОБА_1 та адвокатом Зубань О.О. 20.01.2023 року укладено договір про надання правової допомоги. Згідно п. 1.1 Договору, адвокат приймає на себе доручення клієнта надавати останньому в його інтересах правову допомогу, на умовах, визначених цим Договором, з таких питань: підготовка позовної заяви ОСОБА_1 до Вінницького міського суду про визнання звільнення незаконним, скасування наказу № 164 від 22.12.2022 року та стягнення середнього заробітку.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, у ній наявний ордер, серії АВ № 1074810 на надання правової допомоги ОСОБА_1 . Ордер, який видано відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

Відповідно до акту приймання передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги по справі адвокат надав, а клієнт прийняв наступні юридичні послуги: консультація, вивчення документів клієнта, складання позовної зави і клопотань, відповіді на відзив на позовну заяву і інших процесуальних документів по справі, участь адвоката в судових засіданнях. Сторони узгодили, що вартість 1 години роботи адвоката становить 1000,00 грн. Загальна вартість наданих адвокатом послуг складає 6000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги адвокатом Зубань О.О. надано квитанцію до прибуткового касового ордера № 6 від 08.06.2023 року на суму 6000,00 грн.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, № 33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, № 37246/04).

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд враховує критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Як вбачається з рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява № 19336/04, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; за рішенням ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Але, як вбачається з Постанови ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, у розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Верховний Суд у постановах від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17 від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18 зазначив, що якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відтак, ураховуючи засади виваженості, розумності та справедливості, судом підстав для зменшення вказаних витрат не встановлено, а тому суд приходить до висновку задоволення вимоги про стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача у розмірі в розмірі 6000,00 грн.

Згідно з рішенням суду позивача поновлено на посаді кухара харчоблоку 4 розряду КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради».

Проте судом не допущено негайне виконання рішення суду в цій частині.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення з власної ініціативи, яким рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді кухара харчоблоку 4 розряду в КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 264, 265, 268, 270, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» на користь ОСОБА_1 6000 гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді кухара харчоблоку 4 розряду в Комунальному некомерційному підприємстві «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради» допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач Комунальне некомерційне підприємство «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради», місцезнаходження: вул. Пирогова, 46, м. Вінниця, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 02011031.

Суддя