Провадження № 2/537/402/2023
Справа № 537/494/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2023 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Фадєєвої С.О.,

за участю секретаря судового засідання Супруненко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 06.08.2016 у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 485; після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_3 » та стягнути з відповідача на її користь витрати зі сплати судового збору у сумі 1073 грн. 60 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 2200 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона з 06.08.2016 перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі дітей не мають. Вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаємоповаги, взаємодовіри, що породили в сім`ї непорозуміння та конфлікти, які негативно вплинули на взаємовідносини. Фактично шлюбі відносини припинили у червні 2022 року та з того часу спільно не проживають.Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. З урахуванням викладеного просила позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Глушко З.В. у судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В заяві просила розгляд справи проводити у її відсутність та у відсутність позивача.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, просив розгляд справи проводити у його відсутність. Також вказав, що не погоджується із запропонованим позивачкою порядком розподілу судових витрат. Вважає, що витрати на правничу допомогу занадто завищені, оскільки позовна заява невеликої складності, є стандартною і для її складання адвокату не потрібно було додатково вивчати законодавство та судову практику, також не потрібно було витрачати час на збирання доказів, оскільки єдиним письмовим доказом є свідоцтво про укладення шлюбу. З урахуванням викладеного просив шлюб розірвати, судовий збір стягнути порівну з нього та позивачки та відмовити позивачу в задоволені вимог щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 06.08.2016 у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 485, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 . Відомості про наявність у подружжя неповнолітніх дітей відсутні, в позові ОСОБА_1 зазначила, що спільних дітей сторони не мають.

В судовому засіданні встановлено, що з червня 2022 року сторони припинили шлюбні відносини, у них відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки ні позивач, ні відповідач не мають.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися.

Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають; відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що позивач не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, набуте внаслідок укладення шлюбу.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу, ОСОБА_1 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду, а також стягнути на її користь з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з ч.ч.1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частинами 3,4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз чинного цивільного процесуального законодавства дає підстави стверджувати, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат за наявності заперечень учасника справи, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги адвокатом від 07.02.2023; розрахунок суми гонорару за надану правничу (правову) допомогу на суму 2200 грн., акт виконаних робіт на суму 2200 грн. та копію квитанції про сплату гонорару у вказаній сумі.

В розрахунку зазначено, що вартість 1 години послуги у вигляді консультації та ознайомлення з документами та послуги із сканування документів, створення і подачі позовної заяви з додатками в підсистемі «Електронний суд» складає по 300 грн. кожна, адвокатом витрачено по 1 годині на кожну послугу. Вартість 1 години послуги зі складання позовної заяви про розірвання шлюбу, копіювання та формування копій документів, направлення копій відповідачу через АТ «Укрпошта» у розрахунку зазначена в сумі 400 грн., витрачено адвокатом 4 години.

Суд вважає, що заявлені позивачем витрати на правову допомогу неспівмірно завищені, зважаючи на складність відповідної роботи, її обсяг та час, витрачений на її виконання. Так, позовна заява про розірвання шлюбу є стандартною, невеликою за обсягом, не потребувала додаткового опрацювання законодавства, при її складенні не використовувалися будь-які правові позиції. До позовної заяви долучено копії п`яти письмових документів, що надавалися адвокату позивачем та докази надання послуг з правничої допомоги, що не потребувало значного часу для їх копіювання та сканування. Доказів того, що будь-які копії позову чи доказів надсилалися відповідачу адвокатом суду не надано взагалі, більш того, як вбачається з матеріалів справи копії позову з додатками надсилалися відповідачу безпосередньо судом разом з ухвалою про відкриття провадження у справі (а.с.19). Участі в судовому засіданні адвокат не брав.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи та беручи до уваги ринкові ціни адвокатських послуг, наявність клопотання відповідача щодо відмови у стягненні витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 1000 грн. витрат на правову допомогу, що відповідатиме принципам співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських послуг, а також критерію розумності їхнього розміру.

Керуючись ст.5, 10, 13, 19, 76, 77, 81,133,137,141, 265 ЦПК України, ч. 3 ст.105, ст.110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 06.08.2016 у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 485 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище, набуте у шлюбі, « ОСОБА_3 ».

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у місті Кременчуці Полтавської області повернути ОСОБА_1 із державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду 08.02.2023 згідно квитанції про спалу № 88310, що складає 536 грн. 80 коп.

Квитанція про сплату № 88310 від 08.02.2023 на суму 1073 грн. 60 коп., здійснена за допомогою порталу «Судова влада», зберігається в матеріалах справи № 537/494/23 (провадження № 2/537/402/2023).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С.О.Фадєєва

Повний текст рішення складено 06.04.2023