29.03.2023 227/5111/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 березня 2023 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.,

при секретарі Круговій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля в порядку заочного розгляду та спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія" до ОСОБА_1 , третя особа Кредитна спілка "Українська кредитна спілка", про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ПАТ "Українська страхова компанія" до ОСОБА_1 , третя особа Кредитна спілка "Українська кредитна спілка" про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування. В обґрунтування заявленого позову зазначено, що 19.03.2014 року між КС "Українська кредитна спілка" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 12499с, згідно якого відповідачу було надано у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимоги їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у загальному розмірі 10000,00 грн. строком на 24 місяці з 19.03.2014 року по 09.03.2016 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних. Після цього, 25.03.2014 року між ПАТ "Українська страхова компанія" та КС "Українська кредитна спілка" було укладено договір добровільного страхування кредитів № 02-01, відповідно до умов якого предметом вказаного договору є майнові інтереси Кредитної спілки "Українська кредитна спілка", що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані останній внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів. Згідно додатку № 1 до договору добровільного страхування кредитів № 02-01 від 25.03.2014 року, кредитний договір, укладений з відповідачем, було віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 19400,00 грн. Згідно умов вказаного договору страхування страховим випадком є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту. Відповідальність страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених кредитним договором протягом 10 днів після настання строку сплати третього платежу. Представник позивача зазначає, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, і передбачені кредитним договором щомісячні платежі не сплачувала. У відповідності до вимог договору добровільного страхування кредитів № 02-01 від 25.03.2014 року КС "Українська кредитна спілка" повинна повідомити про настання страхових випадків та направити позивачу заяву про виплату страхового відшкодування з додаванням відповідних документів, що і було зроблено кредитодавцем. На виконання вказаних вимог позивачем 10.09.2021 року було виплачено кредитору страхові виплати за кредитним договором № 12499с від 19.03.2014 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 в розмірі 19396,36 грн. Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ "Українська страхова компанія" суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 19396,36 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 10.02.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву, третій особі - для подання пояснень.

В строк, встановлений судом, відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву, від представника третьої особи також не надходило будь-яких пояснень на позовну заяву.

В судове засідання сторони повторно не з`явилися, про дату, час і місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином. Представник позивача надав до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Від інших учасників справи жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави для заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши зміст позовних вимог та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

З матеріалів справи вбачається, що 19.03.2014 року між КС "Українська кредитна спілка" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 12499с (а.с. 14), відповідно до умов якого кредитодавець на підставі рішення кредитного комітету № 1031 від 18.03.2014р. надає позичальнику, а позичальник приймає у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі на умовах, встановлених цим кредитним договором, з дотриманням вимоги повернення коштів та сплати процентів у визначені договором строки, у розмірі 10000,00 грн. строком на 24 місяці з 19.03.2014 року по 18.03.2016 року включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних. Проценти (відсотки, плата за користування кредитом) є фіксованими та нараховуються кожний день на первісну суму кредиту, зазначену в п. 1.1.

Згідно п. 3.1 кредитного договору видача кредиту проводиться в національній валюті України (гривня) в безготівковій формі з поточного рахунку кредитодавця. За дорученням позичальника суму кредиту, зазначену в п.1.1, кредитодавець: 10000,00 грн. перераховує на рахунок, відкритий в ПАТ «Ощадбанк» ТВБВ № 10004/0178 (Зугрес), на користь позичальника ОСОБА_1 .

Факт перерахування грошових коштів відповідачу в розмірі 10000,00 грн. підтверджується копією платіжного доручення № 30598 від 19 березня 2014 року (а.с. 16).

Пунктами 3.3, 3.4 кредитного договору встановлено, що моментом повернення кредиту вважається день зарахування на поточний рахунок кредитодавця суми кредиту та нарахованих відсотків. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється в національній валюті за фактичну кількість днів в періоді (28-29-30-31/365-366). Нарахування процентів за договорами кредиту відбувається за кожний фактичний строк користування кредитом і починається з наступного дня після отримання кредиту (дати списання з рахунку кредитодавця), а припиняється в день остаточного розрахунку за кредитом. Для цілей розрахунку процентів за кредитом використовується календарний рік.

Згідно п. 4.1 кредитного договору кредит забезпечується всім належним позичальнику рухомим та нерухомим майном та коштами, майновими правами позичальника (по контрактам, депозитним договорам), гарантією чи фінансовою порукою третіх осіб, та іншим майном, на яке можу бути звернене стягнення в порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до п.п. 5.1.1 кредитного договору кредитодавець зобов`язаний не пізніше 3 робочих днів з дня, зазначеного в п. 1.1. як день укладення кредиту, за дорученням позичальника суму кредиту, зазначену в п. 1.1, перерахувати на визначений позичальником рахунок. Згідно п.п. 5.2.6 кредитодавець має право у разі істотного порушення позичальником умов даного договору, в т.ч. затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, виконання інших зобов`язань за договором у повному обсязі шляхом направлення повідомлення.

Згідно п.п. 5.3.2 кредитного договору позичальник зобов`язаний забезпечити повернення одержаного кредиту з нарахованими відсотками за фактичний час його використання відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 8.2 кредитного договору цей договір набуває чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Представником позивача надано до суду також копію графіку повернення кредиту, який є додатком до кредитного договору, відповідно до якого сторони узгодили повернення коштів шляхом внесення щомісячних платежів в період з 18.04.2014 року по 18.03.2016 року (а.с.15), загальний розмір кредиту разом з нарахованими відсотками складає 15760,00 грн. У вказаному графіку зазначено, що зазначена сукупна вартість кредиту для позичальника залишається незмінною у разі дотримання позичальником графіку розрахунків.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_1 , останню сплату по кредитному договору відповідач здійснила 11.07.2014 року і залишок заборгованості по кредиту складає 8271 грн. 46 копійки (а.с. 26 зв. бік ). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач до 11.07.2014 року виконувала свої зобов`язання за кредитним договором та сплачувала обов`язкові платежі, але після цього погашення кредиту та відсотків за користування ним не здійснювала.

З матеріалів справи вбачається, що 25 березня 2014 року між Кредитною спілкою "Українська кредитна спілка" та Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія" було укладено договір добровільного страхування кредитів № 02-01 (а.с. 20,21), відповідно до умов якого страховик на підставі правил добровільного страхування кредитів та ліцензії на страхову діяльність здійснює страхування ризику невиконання позичальником своїх зобов`язань по кредитних договорах, укладених між страхувальником та фізичними особами (позичальниками). Предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані із матеріальними збитками, які завдані страхувальнику внаслідок повного або часткового неповернення позичальником страхувальнику суми кредиту (позики) та (або) відсотків за користування кредитом у встановлені терміни у відповідності до кредитних договорів. Згідно п. 2.1 вказаного договору страховим випадком за цим договором по відношенню до кожного конкретного кредитного договору, що внесений до реєстру наданих кредитів, є факт збитків кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та порядку, передбачених укладеними між ними кредитним договором, внаслідок будь-яких подій ("З відповідальністю за усі ризики"). Відповідальність страховика за страховим випадком виникає у разі: якщо кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених кредитним договором протягом 10 (десяти) днів після настання строку сплати третього платежу; якщо кредитор не одержав обумовлений кредитним договором останній за графіком платіж протягом 3 (трьох) днів після настання строку сплати останнього платежу, передбаченого кредитним договором; смерті позичальника.

Відповідно до п. 5.1 страхувальник повинен повідомити про настання страхового випадку та направити страховику заяву про виплату страхового відшкодування не пізніше 30 числа поточного календарного кварталу відповідного року, в якому настав страховий випадок з додаванням документів згідно з переліком, визначеними цим договором. Згідно п. 5.3 страхове відшкодування по страховому випадку за п. 2.1.1-2.1.2 сплачується вигодонабувачу (кредитору) по кредитному договору у розмірі: суми прострочених платежів (відповідно до п. 2.1.1-2.1.2) на погашення заборгованості позичальника по кредиту перед банком на дату подання заяви на страхову виплату; у разі наявності попередньо здійсненого страхового відшкодування по відповідному позичальнику - у розмірі загальної заборгованості позичальника перед кредитором.

Згідно п. 154 Реєстру кредитних договорів, які підлягають страхуванню № 2, було застраховано, зокрема, кредитний договір № 012499с, укладений 19.03.2014 року з ОСОБА_1 , сума наданого кредиту становить 10000,00 грн., страхова сума складає 19400,00 грн. (а.с. 23 зв. бік).

Позивач в позовній заяві зазначає про те, що відповідач свої зобов`язання по кредитному договору не виконувала, в зв`язку із чим виникла заборгованість в розмірі 19396,36 грн і саме цю суму було відшкодовано позивачем КС "Українська кредитна спілка", що підтверджується довідкою та платіжним дорученням від 10.09.2021 року (а.с. 30,31). Як вбачається з копії акту прийому-передачі документації по ОСОБА_1 . Кредитною спілкою "Українська кредитна спілка" було передано Приватному акціонерному товариству "Українська страхова компанія" документацію по кредитному договору № 12499с від 19.03.2014 року (а.с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що кредитна спілка повністю виконала умови кредитного договору, перерахувавши на зазначений у кредитному договорі рахунок відповідача грошові кошти в сумі 10000,00 грн, а відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, в повному обсязі кредит нею не було повернуто, тобто відповідач порушила порядок погашення кредит, що підтверджується також розрахунком заборгованості відповідача, наданого позивачем до суду (а.с. 26-28).

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України зазначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Згідно із статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст.1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ст.ст.5, 6 зазначеного закону страхування може бути добровільним або обов`язковим. Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно ст.8 Закону України "Про страхування" страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст.16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Договори страхування укладаються відповідно до правил страхування. Договір страхування повинен містити: назву документа; назву та адресу страховика; прізвище, ім`я, по батькові або назву страхувальника та застрахованої особи, їх адреси та дати народження; прізвище, ім`я, по батькові, дату народження або назву вигодонабувача та його адресу;зазначення предмета договору страхування; розмір страхової суми за договором страхування іншим, ніж договір страхування життя;розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат за договором страхування життя;перелік страхових випадків;розміри страхових внесків (платежів, премій) і строки їх сплати;страховий тариф (страховий тариф не визначається для страхових випадків, для яких не встановлюється страхова сума); строк дії договору;порядок зміни і припинення дії договору;умови здійснення страхової виплати; причини відмови у страховій виплаті;права та обов`язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору;інші умови за згодою сторін;підписи сторін.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто, в даних правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація), нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість страхувальника у договірному зобов`язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора договірне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за заподіяний збиток особа свій обов`язок із його відшкодування не виконала.

Таким чином, оскільки ПрАТ «Українська страхова компанія» виконало обов`язки покладені Законом України «Про страхування» та умовами договору добровільного страхування кредитів № 02-01 від 25.03.2014 року, до позивача перейшло право вимоги у порядку суброгації на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування.

Зі змісту кредитного договору від №12499с від 19.03.2014 року вбачається, що нарахування процентів за договором відбувається за кожний фактичний строк користування кредитом і починається з наступного дня після отримання кредиту, а припиняється в день остаточного розрахунку за кредитом. Прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку надання кредиту, так і після закінчення цього строку протягом подальшого користування позичальником наданими грошовими коштами (п.п. 3.4, 3.6) (а.с. 14).

Разом з тим, згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в п. 91 постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З розрахунку заборгованості позичальника вбачається, що ОСОБА_1 до 11.07.2014 року погашала суму нарахованих процентів у відповідності з умовами договору, всього нею погашено 899,46 грн., окрім того, відповідачем частково погашено тіло кредиту в загальному розмірі 1728,54 грн. З графіку повернення кредиту, який є додатком до кредитного договору, вбачається, що загальна сума наданого відповідачу кредиту складає 10000,00 грн., сума нарахованих відсотків за весь термін користування кредитними коштами з 18.04.2014 року по 18.03.2016 року складає 5760,00 грн., загальна вартість кредиту становить 15760,00 грн. (а.с. 15).

З наведеного позивачем розрахунку вбачається, що залишок заборгованості по тілу кредиту складає 8271,46 грн., сума нарахованих відсотків станом на 10.09.2021 року становить 11124,90 грн. (а.с. 28 зв. бік). В той же час, згідно виписки, наданої позивачем, сума процентів, нарахованих та невиплачених відповідачем до закінчення строку дії кредитного договору, тобто до 18.03.2016 року, склала 4718,22 грн. Тобто, сума процентів в розмірі 6406,68 грн. нараховувалася відповідачу вже після спливу строку дії кредитного договору, а саме з 19.03.2016 року до 10.09.2021 року, що суперечить закону (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладеними в п. 91 постанови від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12).

Таким чином, судом встановлено, що на момент закінчення строку дії кредитного договору (18.03.2016 року) сума заборгованості відповідача за наданим кредитом становила в загальному розмірі 12989,68 грн., яка складається з: 8271,46 грн. - залишок заборгованості за наданим кредитом, 4718,22 грн. - залишок заборгованості за процентами за наданим кредитом, нарахованими до закінчення строку дії кредитного договору, тобто до 18.03.2016 року.

Враховуючи, що ПрАТ"Українська страхова компанія" з врахуванням вищезазначеного набуло право вимоги лише на ту суму заборгованості, на яку мав право кредитор КС "Українська кредитна спілка", тобто на суму заборгованості в розмірі 12989,68 грн., суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 12989,68 грн., в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 2270,00 грн. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1520,21 грн. пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 512,514, 516,526, 530, 553, 554, 543, 611,933, 1054 ЦК України, Законом України "Про страхування", ст.ст. 5, 12, 13, 76- 81, 89, 141,263-265, 280, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія" до ОСОБА_1 , третя особа Кредитна спілка "Українська кредитна спілка", про стягнення матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія», , матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування за договором добровільного страхування кредитів № 02-01 від 25.03.2014 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія" та Кредитною спілкою"Українська кредитна спілка", в розмірі 12989 гривень 68 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія», , витрати по сплаті судового збору в розмірі 1520 гривень 21 копійок.

Іншу частину понесених позивачем судових витрат - залишити за позивачем.

Направити відповідачу копію заочного рішення суду в порядку, передбаченому ст. 272 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони по справі:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія», адреса фактичного місцезнаходження: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Незалежності, 35/7, ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

третя особа - Кредитна спілка «Українська кредитна спілка», адреса: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Маяковського, 20, .

Суддя В.В.Корнєєва

29.03.2023