ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3643/23 Справа № 209/2679/22 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О.О. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів: Деркач Н.М., Куценко Т.Р.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу адвоката Буртового Миколи Васильовича, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року про зупинення провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року зупинено провадження по справі та надано подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення терміном п`ять місяців, а саме, до 11 липня 2023 року 09.30 години.

Ухвала суду мотивована тим, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 2021 року, мають від шлюбних відносин малолітню дитину, а тому суд вважав, що для збереження сім`ї можливо надати сторонам строк для примирення 5 місяців.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_1 ,. посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу скасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції проігнорував клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, що потягнуло подальші порушення процесуальних прав позивача на участь у судовому засіданні. Крім того, апелянт зазначає, що внаслідок неповідомлення його та позивача про розгляд справи, вони не змогли донести до суду свої заперечення, пояснення, доводи та обґрунтування щодо заяви відповідачки про надання строку на примирення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки апеляційні скарги на ухвали суду про зупинення провадження розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що сторони з 17 червня 2021 року перебувають у шлюбі.

Сторони мають малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У листопаді 2022 року позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу, так як він не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить його інтересам.

14 лютого 2023 року відповідачка звернулася до суду із заявою про надання строку на примирення.

Вказана заява обґрунтована тим, що сторони, починаючи з 2013 року проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, від якого у них народився син. Відповідачка вказує, що збереження сім`ї необхідне задля інтересів дитини.

Цього ж дня від адвоката Буртового Миколи Васильовича, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_1 , надійшли заперечення на заяву про надання строку на примирення, в якій зазначено, що вказаною заявою відповідачка лише затягує розгляд справи та не має на меті вживати спроби для примирення. На переконання позивача, задоволення заяви про надання строку на примирення суперечитиме моральним засадам суспільства, оскільки свідчитиме про примушування до перебування у шлюбі.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з відсутності згоди жінки на розірвання шлюбу, від якого сторони мають спільну дитину, та її намірів на збереження сім`ї.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частина 1 ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

В силу ч. 3 ст. 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Частиною 7 ст. 240 ЦПК України передбачено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

У п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2017 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в ст.16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в п.п.«с» ч.1, «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

У правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц зазначено, що тлумачення статті 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти російської федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справа «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду.

У разі, якщо суд приходить до висновку про необхідність надання подружжю строку для примирення, він відповідно до імперативної вказівки п.4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що врахувавши заяву відповідачки про надання строку для примирення, яка бажає зберегти шлюб з позивачем, наявність у сторін дитини, суд першої інстанції обґрунтовано вжив заходів для примирення та надав сторонам строк для примирення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції проігнорував клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, що потягнуло подальші порушення процесуальних прав позивача на участь у судовому засіданні, та внаслідок неповідомлення його та позивача про розгляд справи, вони не змогли донести до суду свої заперечення, пояснення, доводи та обґрунтування щодо заяви відповідачки про надання строку на примирення, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не впливають на законність оскаржуваної ухвали, оскільки адвокат Буртовий Микола Васильович, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_1 , надав заперечення на заяву про надання строку на примирення.

Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що зупиняючи провадження у справі з підстав надання сторонам строку для примирення, суд першої інстанції дотримався вимог процесуального права, а тому, в силу ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Буртового Миколи Васильовича, який діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови суду складений 06 квітня 2023 року.

Головуючий суддя А.П. Барильська

Судді: Н.М. Деркач

Т.Р. Куценко