Справа № 581/159/23
Провадження № 2/581/71/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2023 року селище Липова Долина

Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Сізов Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У лютому 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 16 липня 2010 року, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому збільшився до 75000 грн.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Вказує, що вказані договірні відносини між банком та відповідачем виникли в силу ч. 1 ст. 634 ЦК України, шляхом приєднання ОСОБА_1 до розроблених банком формулярів та стандартних форм у вигляді «Умов та правил надання банківських послуг» і «Тарифів банку».

Зазначає, що заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.

На підставі п. 2.1.1.2.3 договору відповідач дала згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою банку.

Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав шляхом надання останній кредиту, а відповідач у порушення своїх зобов`язань своєчасно не погашала заборгованість за кредитом та відсотками відповідно до умов договору.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх кредитних зобов`язань, станом на 18 січня 2023 року виникла заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 88314 грн 79 коп., з яких: 72242 грн 28 коп. заборгованість за кредитом, 16072 грн 51 коп. заборгованість за відсотками за користування кредитом, які банк просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь разом із судовим збором у розмірі 2684 грн.

Ухвалою суду від 2 березня 2023 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи провести у спрощеному порядку без виклику та повідомлення сторін.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частина 5 статті 279 ЦПК України вказує, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи те, що справа не належить до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, позивачем 2 березня 2023 року, відповідачем 14 березня 2023 року отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі, а останньою і копію позовної заяви з доданими до неї документами.

У відзиві на позов представник відповідача адвокат Воробцов Р. зазначив, що відповідач визнає борг за тілом кредиту. Разом з цим, відповідач не визнає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом у зв`язку з тим, що у самій анкеті-заяві процентна ставка за користування кредитними коштами не зазначена, крім того витяг з тарифів обслуговування кредитних карток, які надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначає умови кредитування за різними видами цих карток, проте, позовна заява не містить підтверджень, яку саме картку отримав відповідач, а також, що саме з цим витягом з тарифів ознайомився і погодився відповідач. Вказав, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови кредитного договору, за відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком витяг з тарифів та умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як складова укладено з відповідачем кредитного договору. У зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Крім того, із розрахунку заборгованості вбачається, що первісний розмір процентної ставки, яку застосовує позивач, значно менший ніж на останню розрахункову дату та має тенденцію до її збільшення. Стверджує, що відповідач не був проінформований належним чином про збільшена відсотків за вказаним договором.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

16 липня 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, згідно з умовами якого остання отримала кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку.

У заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

16 липня 2010 року ОСОБА_1 також підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», у якій викладені основні умови кредитування, зокрема базова процентна ставка за користування кредитом у розмірі 2,5 % в місяць.

Із наданої АТ КБ «ПриватБанк» інформації вбачається, що ОСОБА_1 за кредитним договором видавались кредитні картки, строк дії останньої якої встановлено до вересня 2023 року включно.

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 14 грудня 2021 року розмір кредитного ліміту було збільшено до 75000 грн.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 18 січня 2023 року становить 88314 грн 79 коп., з яких: 72242 грн 28 коп. заборгованість за тілом кредиту, 16072 грн 51 коп. заборгованість за простроченими відсотками.

Також із наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що за час користування кредитом відповідач використала 562894,7грн кредитних коштів, а сплатила банку в рахунок погашення заборгованості 512326,95 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна вважати частиною кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви.

Крім довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» позивачем не надано інших доказів, які б вказували на те, що відповідач була ознайомлена з Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна», зміни до яких у подальшому, на думку банку, розповсюджувалися зокрема і на неї.

У зв`язку з викладеним, сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами, зазначеними у довідці про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та становили 2,5 % в місяць (30 % на рік).

Таким чином, підписавши анкету-заяву та довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка містить процентну ставку за користування кредитом, ОСОБА_1 шляхом приєднання до розробленого банком публічного договору уклала кредитний договір на викладених у цих документах умовах.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що з вересня 2017 року відповідач користується кредитними коштами, 30 квітня 2022 року востаннє вносила кошти на погашення заборгованості та станом на 18 січня 2023 року має заборгованість.

Із вказаного розрахунку заборгованості також вбачається, що у період з 23 липня 2010 року по 31 серпня 2014 року банк застосовував проценти за користування кредитними коштами, виходячи з базової процентної ставки, яка визначена в умовах кредитного договору та становить 2,5 % в місяць або 30 % на рік. Починаючи з 1 вересня 2014 року банк застосував інший розмір процентної ставки за користування коштами, який по 31 березня 2015 року становив 34,8 % річних (2,9 % в місяць), а з 1 квітня 2015 року по 31 травня 2015 року 43,2 % річних (3,6 % на місяць). У період із 1 червня 2015 року по 18 січня 2023 року процентна ставка за користування кредитом також змінювалася та у різні дні місяця становила 3,4%, 3,5 %, 3,6 % на місяць.

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що з відповідачкою було погоджено підвищення процентної ставки до вказаних розмірів АТ КБ «ПриватБанк» всупереч положеннями ст. 81 ЦПК України суду не надано.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість по процентам, яка є предметом позову, виникла під час дії підвищених процентних ставок, які в установленому законом порядку з відповідачем не були погоджені. Розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, виходячи з базової процентної ставки 2,5 % на місяць, погодженої сторонами, за відповідний період позивачем не надано.

Оскільки наданий банком розрахунок заборгованості не відповідає умовам укладеного сторонами кредитного договору, відтак відсутні підстави для стягнення заборгованості по простроченим процентам у заявлених позивачем розмірах та порядку нарахування.

Також АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 72242 грн 28 коп.

Із наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що банк нараховував відсотки за користування кредитними коштами. А починаючи з 1 квітня 2018 року погашав відсотки за рахунок тіла кредиту, збільшуючи таким чином тіло кредиту за рахунок відсотків. Такі дії банку не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти за своєю суттю є платою за користування кредитними коштами.

Доказів погодження сторонами договору в письмовій формі такого порядку погашення відсотків позивачем не надано. Такі дії банку не відповідають суті кредитних правовідносин, оскільки проценти за своєю суттю є платою за користування кредитними коштами.

Отже, шляхом погашення відсотків за рахунок тіла кредиту банк безпідставно збільшив тіло кредиту на загальну суму 12288,13 грн, яку погашав за рахунок внесених відповідачем коштів.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що наданий банком до позовної заяви розрахунок заборгованості відповідача є необґрунтованим, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»; вул. Грушевського, 1Д, м. Київ; .

Відповідач: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Д. В. Сізов