Справа № 367/8212/21
Провадження № 2/367/1986/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04 квітня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Мерзлому Л.В.,
при секретарі судових засідань Валюх В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , треті особи: державний нотаріус Ірпінської міської державної нотаріальної контори Пласконь А.Ю., нотаріус Яковлєвського нотаріального округу Бєлгородської області Пузанова Л.М., про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-
До Ірпінського міського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до Ірпінської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , треті особи: державний нотаріус Ірпінської міської державної нотаріальної контори Пласконь А.Ю., нотаріус Яковлєвського нотаріального округу Бєлгородської області Пузанова Л.М., про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Свої вимоги обґрунтовує наступним.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 , місце смерті - хутір Кандарево, Яковлєвський район, Бєлгородської області, Російська Федерація. У спадкодавця ОСОБА_3 є двоє дітей - позивач та Відповідач 2 - ОСОБА_2 . Спадкодавцю за життя на території України належало наступне майно: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , та на території Російської Федерації грошові вклади, житловий будинок, земельна ділянка.Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їймайно. ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 .У встановлений законом шестимісячний строк, ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори за місцем смерті та останньої реєстрації спадкодавця у Російській Федерації із заявою про прийняття спадщини.Спадкова справа № 216/2018 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зареєстрованої на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 , була заведена у нотаріуса Яковлєвського нотаріального округу Бєлгородської області Пузанової Любові Миколаївни та видано доньці ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом від11.06.2019 року, на 1/2 частини грошових вкладів з усіма належними відсотками, що зберігаються в ПАО КБ «Восточний» на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.06.2019 року на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ; свідоцтво про право на спадщину за законом від11.06.2019 року на земельну ділянку площею 2620 кв.м, з кадастровим номером 31:10:1102001:5, за адресою: АДРЕСА_2 .
29 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу на її ім`я Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері - громадянки Російської Федерації - ОСОБА_3 .Однак, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що коло спадкоємців, які прийняли спадщину на території України та на території Російської Федерації є різним.
Враховуючи, що ОСОБА_3 померла на території Російської Федерації (Бєлгородська область, Яковлєвський район) і останнім зареєстрованим місцем проживання її було: АДРЕСА_2 , тому місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є Бєлгородська область, Яковлєвський район, Російської Федерації.
Таким чином, Позивач зазначає проте, що вона у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори за місцем смерті та останнього місця проживання і реєстрації спадкодавця у Російській Федерації із заявою про прийняття спадщини, а чинне законодавство не змушує спадкоємця одночасно звертатись із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори на території України та до нотаріальної контори на території Російської Федерації.
З урахуванням викладеного, просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 на нерухоме майно, яке складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлена. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідач по справі ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час судового розгляду, що стверджується оголошеннями про виклик до суду на сайті «Судова влада України» та зворотними повідомленнями про вручення судової кореспонденції, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Представник відповідача Ірпінської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, до суду направили заяву про розгляд справи у їх відсутність.
Третя особа - державний нотаріус Ірпінської міської державної нотаріальної контори Пласконь А.Ю. в судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву про розгляд справи у її відсутність.
Третя особа - нотаріус Яковлєвського нотаріального округу Бєлгородської області Пузанова Л.М. в судове засідання не з`явилась.
Інших заяв чи клопотань до суду не надходило.
У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам частини 4 статті 223 та статей 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.
У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.
За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178, статтею 181 ЦПК України.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, виходив з наступного.
Відповідно до ч. 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.3 статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
В ч.1 статті 5 ЦПК України, зазначено про те, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Так, статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Нормами спадкового права регулюються суспільні відносини правонаступництва, тобто наступництва одних суб`єктів (спадкоємців) в правах та обов`язках фізичної особи, яка померла (спадкодавця). Об`єктом спадкового наступництва є спадщина (спадкове майно, спадкова маса), тобто вся сукупність прав та обов`язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою не є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб (статті 1218, 1219 ЦК України).
Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.
Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у розі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 , місце смерті - хутір Кандарево, Яковлєвський район, Бєлгородської області, Російська Федерація, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 26.09.2018 року.
Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно зі статтею 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі, житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Спадкодавцю ОСОБА_3 за життя на території України належало наступне майно: на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.01.2016 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , та на території Російської Федерації грошові вклади, житловий будинок, земельна ділянка.Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їймайно. ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 .
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (стаття 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (стаття 1221 ЦК України).
Оскільки, ОСОБА_3 померла на території Російської Федерації (Бєлгородська область, Яковлєвський район) і останнім зареєстрованим місцем проживання її було: АДРЕСА_2 , тому місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є Бєлгородська область, Яковлєвський район, Російської Федерації.
Право власності на рухоме та нерухоме майно, яке належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, є таким, що не припинилося внаслідок його смерті та входить до складу спадщини.
Як вбачається з матеріалів справи, у встановлений законом шестимісячний строк, ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори за місцем смерті та останньої реєстрації спадкодавця у Російській Федерації із заявою про прийняття спадщини.Спадкова справа № 216/2018 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зареєстрованої на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 , була заведена у нотаріуса Яковлєвського нотаріального округу Бєлгородської області Пузанової Любові Миколаївни та видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом від11.06.2019 року, на 1/2 частини грошових вкладів з усіма належними відсотками, що зберігаються в ПАО КБ «Восточний» на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.06.2019 року на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ; свідоцтво про право на спадщину за законом від11.06.2019 року на земельну ділянку площею 2620 кв.м, з кадастровим номером 31:10:1102001:5, за адресою: АДРЕСА_2 .
Так, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право па спадщину на нерухоме майно (частина перша статті 1297 ПК України).
Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
29 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу на її ім`я Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері - громадянки Російської Федерації - ОСОБА_3 .
31.10.2018 Ірпінською міською державною нотаріальною конторою Київської області було заведено спадкову справу №388/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
Як вбачається з матеріалів спадкової справи №388/2018, ОСОБА_2 до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не звертався.
Постановою державного нотаріуса Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Пласконь А.Ю. від 29.07.2021 №790/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що коло спадкоємців, які прийняли спадщину на території України та на території Російської Федерації є різним.
Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 ЦК України, передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. ст. 316,321 Цивільного кодексу України правом власності єправо особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею,незалежно волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням викладеного, суд, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності, достовірності та допустимості, а в сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 357, 368, 370, 372, 1216-1219, 1258, 1270, 1298 Цивільного кодексу України, 12, 13, 81, 206, 247, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , треті особи: Державний нотаріус Ірпінської міської державної нотаріальної контори Пласконь А.Ю., нотаріус Яковлєвського нотаріального округу Бєлгородської області Пузанова Л.М., про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 на нерухоме майно, яке складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланнямhttp://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В.Мерзлий