СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/32/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.

за участю секретаря судових засідань Вінцковської О.І.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_3 на дії приватного виконавця Яцишина Андрія Миколайовича,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Яцишина А.М., в якій просить визнати незаконними дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 та № НОМЕР_3 та зобов`язати його закрити виконавчі провадення № НОМЕР_4 та № НОМЕР_3.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що Святошинським районним судом м.Києва 21.02.2022 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу. 10.11.2022 року Київським апеляційним судом ухвалено постанову у справі №759/17745/18, а саме вступна та резолютивна частини. На його запит повний текст надіслано судом шляхом надсилання електронного листа на електронну пошту 28.11.2022 року. 26 грудня 2022 року він подав касаційну скаргу на рішення Київського апеляційного суду по справі №759/17745/18. 10.01.2023 року Касаційним цивільним судом Верховного Суду постановлено ухвалу про задоволення клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги та надання скаржнику строку для усунення помилок. Відповідно до інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження 16.01.2023 року приватним виконавцем Яцишиним А.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 та постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3.

Постановою про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4 приватний виконавець Яцишин А.М. постановив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 19.10.2016 року в розмірі 430123,48 грн, З % річних в розмірі 34750,95 грн, та судовий збір в розмірі 4416,86 грн, а всього стягнути 409291,29 грн.

Постановою про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 приватний виконавець Яцишин А.М. постановив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати на правову допомогу у розмірі 12 000,00 грн.

Враховуючи, що на виконанні у приватного виконавця перебуває декілька виконавчих документів, щодо одного боржника 16.01.2023 року приватним виконавцем було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень НОМЕР_1 та НОМЕР_2 у зведене виконавче провадження НОМЕР_5.

Приватним виконавцем було відкрито вказані виконавчі провадження незважаючи на той факт, що судовий розгляд спору між скаржником та стягувачем ще продовжується, зокрема в Касаційному цивільному суді Верховного Суду. Скаржником подано до Національної поліції заяву про вчинення кримінального правопорушення та відкрито кримінальне розслідування, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0002527 від 19.09.2022 року. Судове провадження по справі між скаржником та стягувачем триває, тому виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, не може бути розпочата до використання скаржником права на судових захист та на справедливий суд.

16.01.2023 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та постанову про арешт коштів боржника. Проте, до остаточного завершення судової справи приваина власність скаржника є непорушною та захищеною законом. Скаржник не погоджується з ухваленими рішеннями у справі №759/17745/18, вважає, що правочин. який є предметом спору є нікчемним. Тому дії приватного виконавця Яцишина А.М. в межах виконавчих проваджень НОМЕР_1 та НОМЕР_2 є прямим та грубим порушенням конституційного права приватної власності скаржника.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2023 року визначено суддю Твердохліб Ю.О.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 10.03.2023 року поновлено ОСОБА_1 строк на звернення зі скаргою та прийнято до провадження його скаргу.

24.03.2023 року до суду від приватного виконавця Яцишина А.М. надійшли належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 скаргу підтримали та просили задовольнити з підстав, зазначених в ній. Крім того, надали суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме вказав, що провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу, ще триває у касаційній інстанції, а тому рішення не підлягає процедурі виконання до винесення Верховним Судом постанови за результатами розгляду. Кримінальне розслідування щодо встановлення складу кримінального злочину, вчиненого ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 у межах кримінального провадження № 0002527 від 19.09.2022 року триває, а тому виконавче провадження, як завершальна стадія судового процесу, не може бути розпочата.

Стягувач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності не подав.

Приватний виконавець Яцишин А.М. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності не подав.

З огляду на викладене, керуючись приписами ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд ухвалив розглянути скаргу за відсутності представника органу виконавчої служби та стягувача, оскільки це не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Так, відповідно до ст. 447 ЦПК, ч. 1 ст. 19, ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 21.02.2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 10.11.2022 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення суми боргу (а.с.54-61).

04.01.2023 року Святошинським районним судом м.Києва видано виконавчі листи у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та судових витрат на правову допомогу (а.с.91).

16.01.2023 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Яцишиним А.М. відкрито виконавчі провадження ВП № НОМЕР_4 та ВП № НОМЕР_3.

16.01.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Яцишиним А.М. винесена постанова про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_4 та № НОМЕР_3.

16.01.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Яцишиним А.М. винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадення № НОМЕР_4 та № НОМЕР_3.

16.01.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Яцишиним А.М. винесена постанова про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадення № НОМЕР_4 та № НОМЕР_3.

16.01.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Яцишиним А.М. винесена постанова про об`єднання виконавчих проваджень № НОМЕР_4 та № НОМЕР_3 у зведене виконавче провадження № 70761493.

16.01.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Яцишиним А.М. винесена постанова про арешт коштів боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_4.

16.01.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Яцишиним А.М. винесена постанова про арешт майна боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_4.

07.02.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Яцишиним А.М. винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_4.

07.03.2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Яцишиним А.М. винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № НОМЕР_4.

Приписами ст. 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Розділом VII ЦПК України унормований судовий контроль за виконаннями рішень.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відтак, ЦПК України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю за виконанням судових рішень виключно шляхом розгляду скарг на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця та за результатами розгляду, у разі встановлення обґрунтованості скарги, постановлення ухвали, якою поновлюється порушене право заявника, шляхом визнання оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності неправомірними і зобов`язання державного виконавця або іншої посадової особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду, частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Судом встановлено, що приватний виконавець діяв в межах наданих йому повноважень, відкривши виконавчі провадження на підставі виконавчих листів, виданих судом після набрання рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 21.02.2022 року законної сили.

Доводи скаржника про відсутність остаточного рішення суду, оскільки ним подана касаційна скарга, яка розглядається судом касаційної інстанції не заслуговують на увагу, оскільки незгода скаржника з судовим рішенням, що набрало законної сили та підлягає виконанню, не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст. 436 ЦПК України, суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Таким чином законодавець визначив порядок захисту прав учасника справи до закінчення перегляду судового рішення в касаційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про залишення скарги без задоволення.

Керуючись ст. 259, 260, 450-452 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_3 на дії приватного виконавця Яцишина Андрія Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 03.04.2023 року.

Суддя Ю.О. Твердохліб