03.04.2023 Справа № 756/9295/22
Справа № 756/9295/22
Провадження 2/756/1287/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -Тихої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Кренджеляк А.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору, поновлення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору, поновлення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Представником відповідача подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та відсутністю предмету спору, з огляду на те що позивачем не дотримано процедуру досудового врегулювання спору шляхом звернення зі скаргою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю або його територіального органу - Державної служби України з питань праці, як визначено ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», норми якої на період воєнного стану повинні бути застосовані до спірних правовідносин.

Крім того, з позивачем у січні 2023 року припинено трудові відносини, відтак відсутні матеріально-правові та процесуальні підстави для поновлення дії трудового договору з ОСОБА_1 , який розірвано, а тому, на думку представника відповідача, між сторонами відсутній предмет спору.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав заявлені клопотання з викладених у них підстав, наголошуючи на неможливості поновлення дії трудового договору між позивачем та відповідачем, який наразі припинений у зв`язку зі звільненням позивача з посади, та не дотриманні позивачем процедури досудового врегулювання спору, передбаченої на час воєнного стану.

Позивач у судовому засіданні заперечував проти закриття провадження у справі з огляду на те, що спір між ним та відповідачем щодо незаконного, на його думку, призупинення з 30.08.2022 дії трудового договору, укладеного з ним, продовжує існувати, оскільки наказ ДП "Адміністрація морських портів України" від 09.01.2023 про його звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, з яким він не згоден та про скасування якого вже подав до суду позов, жодним чином не спростовує факт видання відповідачем-роботодавцем незаконного наказу про призупинення дії трудового договору і не може стояти на заваді для перевірки судом законності такого наказу. Крім того, у зв`язку з виданням роботодавцем наказу про призупинення з ним дії трудового договору, з серпня 2022 року йому не виплачувалася заробітна плата, у зв`язку з чим ним заявлено позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У разі задоволення клопотання представника відповідача та закриття провадження у справі він буде позбавлений можливості стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди за час незаконного призупинення дії трудового договору, а видання наказу про звільнення не завадить роботодавцю, у разі задоволення позову, виконати рішення в частині виплати сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Щодо обов`язкового досудового врегулювання спору зазначив, з посиланням на ст. 55 Конституції України, що він не позбавлений права на звернення до суду з позовом про захист порушеного права і таке право не може бути обмежене навіть в умовах воєнного стану. Крім того, станом на час звернення його до суду з позовом Державною службою України з питань праці не затверджена форма припису про скасування відповідного наказу (розпорядження) або про усунення порушення законодавства про працю іншим шляхом, передбаченого ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», а тому проведення відповідної перевірки зі сторони Держпраці є неможливим.

Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; відсутній предмет спору.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами, у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Правова позиція Верховного Суду викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 638/3792/20, провадження № 61-3438сво21 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19.

З урахування того, що предмет спору на час розгляду справи у суді не припинився та між сторонами залишилися неврегульовані спірні відносини з приводу виданого роботодавцем - ДП "Адміністрація морських портів України" наказу від 30.08.2022 за № 239-к про призупинення з позивачем ОСОБА_1 з 30 серпня 2022 року дії трудового договору до відновлення можливості виконувати ним роботу, але не пізніше наступного дня після припинення або скасування воєнного стану в Україні, та стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, як похідних вимог від вимоги про скасування наказу про призупинення дії трудового договору, а подальше звільнення позивача з посади та припинення трудових відносин з відповідачем не є перешкодою для надання оцінки судом оспорюваного позивачем наказу роботодавця на предмет його законності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

Стаття 55 Конституції України проголошує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено, що делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист. Частину другу статті 124 Конституції України необхідно розуміти так, що юрисдикція судів, тобто їх повноваження вирішувати спори про право та інші правові питання, поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (Рішення Конституційного Суду № 9-зп від 25.12.1997).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вказане право закріплено також у ст. ст. 232, 233 КЗпП України.

Таким чином, працівник має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, зокрема й трудових, без попереднього звернення до будь-яких посадових осіб, органів чи інстанції.

Крім того, у ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» передбачено саме право працівника звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю або його територіального органу, зі скаргою на наказ (розпорядження) роботодавця про призупинення дії трудового договору, а не обов`язок, а тому визначений данною нормою порядок оскарження наказу роботодавця жодним чином не нівелює право працівника звернутися безпосередньо до суду за захистом порушенного трудового права.

З урахуванням викладеного відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

За наведених обставин клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 255, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача - ОСОБА_2 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору, поновлення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту ухвали - 03.04.2023.

Суддя О.О. Тиха