Житомирський апеляційний суд
Справа №285/5482/22 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А.В.
Категорія 70 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М., Талько О.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №285/5482/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 грудня 2022 року, яке ухвалено під головуванням судді Михайловської А.В.

встановив:
У жовтні 2022 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на свою користь на її утримання у розмірі частини від доходу щомісячно, починаючи з дати подання позову до закінчення навчання чи досягнення нею 23-річного віку, в залежності від того, яка з цих обставин настане першою.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що з вересня 2019 року вона навчається у Київському національному лінгвістичному університеті за освітньої програмою японська мова і література та переклад, має необхідність сплачувати за навчання щороку по 37 390,00 грн., що підтверджується Договорами №6528-0118-1 про навчання в закладі вищої освіти від 12.08.2021 року та від 01.02.2022 року. Навчання тимчасово проходить у дистанційному режимі із 08:00 год. до 15(16):00 год, тому навчання є основним заняттям, можливості додатково працювати не має, стипендії не отримує. Батько допомагає фінансово, але забезпечити усі витрати на утримання і навчання не має можливості. Вказує, що проживає у квартирі своїх баби та діда. Мати вкрай рідко і несистематично допомагає матеріально, є працездатною, проходить військову службу у м. Бориспіль, нікому аліментів не сплачує, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тому має змогу утримувати свою дочку в період її навчання та надавати допомогу на витрати, пов`язані із навчанням.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 грудня 2022 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь дочки ОСОБА_1 , яка продовжує навчання, аліменти на її утримання у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, починаючи з 19.10.2022 року, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивач ніколи з батьком не проживала, ніякої допомоги дочці останній надавати не може і не надавав. Вона добровільно матеріально допомагає дочці шляхом направлення на її рахунок коштів як на навчання, так і на проживання. Вказує, що є військовослужбовцем, розривається між місцем роботи та місцем проживання, де також мешкають її батьки, які потребують допомоги.

Позивач подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. На спростування доводів апеляційної скарги зазначає, що батько сплачував за навчання та у міру своїх можливостей допомагав матеріально додатково, будь-яких претензій до нього з приводу розуміння ним усієї важливості виконання батьківських обов`язків не має. У зв`язку з постійними конфліктними ситуаціями, непорозумінням, періодичним і вкрай нерегулярним наданням допомоги з боку відповідача, вона змушена була просити кошти на проживання, що принижувало її людську гідність. Позивач за весь час розгляду ні разу не стверджувала, що проживає з батьком, а змінила місце проживання через те, що апелянт, виправдовуючись ремонтом, створювала несприятливі умови для життя. Наразі зареєстрована та проживає із бабусею зі сторони батька.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом під час розгляду справи встановлено, що, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.07.2022 року (видане повторно) батьками ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка змінила прізвище на « ОСОБА_6 » та згодом на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_2 від 24.06.2020 року та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 31.08.2022 року (а.с.6, 31-32).
Відповідно до довідки №264/15-06 від 09.09.2022 року, яка видана деканом факультету східної і слов`янської філології Київського національного лінгвістичного університету, ОСОБА_1 є студенткою ІІ курсу факультету східної і слов`янської філології, навчається за кошти фізичних, юридичних осіб за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти, денна форма здобуття освіти. Дата початку навчання 01.09.2021 року, дата закінчення навчання 30.06.2025 року (а.с.10).
Із Договору про навчання у закладі вищої освіти № 6528-0118-1 від 12.08.2021 року, Договору про надання освітніх послуг № 6528-0118-1 від 12.08.2021 року, Договору про навчання у закладі вищої освіти № 6528-0118-1 від 01.02.2022 року та Договору про надання освітніх послуг № 6528-0118-1 від 01.02.2022 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 навчається в Київському національному лінгвістичному університеті на денній формі навчання за спеціальністю: філологія, спеціалізацією: східні мови та літератури (переклад включно), перша японська. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 149 560, 00 грн. (а.с.15-22).

Із довідки Київського національного лінгвістичного університету про доходи №337/15-06 від 27.09.2022 року за період 01.09.2021 року по 30.09.2022 року, відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків №0615-22-04026 від 05.09.2022 року за період з І кварталу 2022 року по ІІ квартал 2022 року, довідки Управління соціального захисту населення Новоград-Волинської міської ради про отримання (неотримання) допомоги №888 від 05.09.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 доходу не має, стипендії та соціальних виплат не отримує (а.с.11-12,14).

Відповідач ОСОБА_2 займає посаду в Окремому контрольно-пропускному пункті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Державної прикордонної служби України, що підтверджується службовим посвідченням НОМЕР_4 від 26.11.2021 року та зареєстрована за адресою: в/ч1492, м. Бориспіль, Київська область, відповідно до витягу із реєстру територіальної громади №2022/001067631 від 09.11.2022 року (а.с.33-34).

На підставі витягу з Реєстру територіальної громади №2023/002485467 від 24.03.2023 року встановлено, що ОСОБА_1 із 02.12.2022 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.173).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач потребує матеріальної допомоги від своїх батьків, оскільки навчається та самостійного заробітку немає, а відповідач в змозі сплачувати аліменти на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, саме у розмірі частки від усіх видів доходу щомісячно.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для покладення на відповідача обов`язку зі сплати аліментів на утримання своєї повнолітньої доньки, на період її навчання, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.
Разом з тим, із висновками суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів, який підлягає стягненню в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), погодитись не можна з огляду на наступне.
Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Аналогічний висновок по застосуванню ст.199 СК України міститься і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17.
З матеріалів справи вбачається, що донька відповідача навчається на ІІ курсі факультету східної і слов`янської філології Київського національного лінгвістичного університету, за кошти фізичних, юридичних осіб за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти на денній формі навчання, термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року.
Отже, повнолітня ОСОБА_8 продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказів на підтвердження вартості інших витрат, пов`язаних з навчанням (вартості підручників, посібників для навчання, вартості іншого приладдя, проїзду до навчального закладу, вартості проживання в гуртожитку, тощо), позивач не надала.

Таким чином доводи позовної заяви в частині присудження аліментів в розмірі частини, є безпідставними, оскільки належних та допустимих доказів, які б підтверджували необхідність стягнення аліментів саме в такому розмірі, позивачем представлено не було.

Враховуючи, що донька відповідача є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач спроможна надавати таку матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, колегія суддів з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен призводити до її збагачення, вважає, що аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відповідатиме реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач періодично у добровільному порядку надавала фінансову допомогу є необґрунтованими, оскільки добровільне надання фінансової допомоги не позбавляє обов`язку сплачувати аліменти на утримання повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, а згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 грудня 2022 року змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_1 у зв`язку з навчанням, з 1/4 до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 06 квітня 2023 року.

Головуючий Судді