Справа № 305/170/23
Номер провадження 2/305/166/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 року м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: судді Попової О.М., при секретарі судового засідання Вербещуку В.А., за участі: позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки адвоката Мігалі І.В., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Кохман М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Рахівського районного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою від 02.02.2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Разом із тим, 23.02.2023 року на адресу Рахівського районного суду Закарпатської області надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 , в якому останній просить надати шестимісячний строк для примирення із позивачкою, також у відзиві відповідач зазначив, що двоє дітей, які народженні у шлюбі, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають то з ним то з відповідачкою.

Представник позивачки адвокат Мігалі І.В., подала до суду акт обстеження матеріально побутових умов від 03.04.2023 № 196, згідно якого позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, позивачка категорично наполягала на розірванні шлюбу, фактичне перебування у шлюбі суперечить її інтересам, оскільки вона не може подати заяву на шлюб з чоловіком з яким позивачка мешкає на теперішній час, категорично просила відмовити у наданні строку на примирення. Також пояснила, що на теперішній час у неї з відповідачем не має будь-яких інших спорів, а саме з приводу місця мешкання та виховання дітей та спорів майнового характеру.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні заперечували проти розірвання шлюбу, підтримали відзив на позов та просили надати строк на примирення до 6 місяців.

Розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання шестимісячного строку для примирення, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа №442/6319/16-ц,/ постанова від 30.05.2019р.

Беручи до уваги категоричне заперечення позивачки щодо надання строку на примирення подружжю, оскільки протягом строку з дня відкриття провадження по справі по день судового засідання на протязі двох місяців відповідачем не вживались істотні заходи щодо примирення між подружжям, заява про надання строку на примирення є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню. При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст.24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивачки на примирення, суд вважає що надання такого строку на примирення буде суперечити ст.24 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст.ст.24, 55, 56, 11 СК України, ст.ст.258, 259, 260, 268, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання строку для примирення сторін відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя О.М. Попова