Постанова

Іменем України

03 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 2-1137/10

провадження № 61-1393 св 22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - акціонерне товаристве «УкрСиббанк»;

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» на постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року у складі колегії суддів: Немировської О. В., Махлай Л. Д., Ящук Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У березні 2019 року акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - АТ «УкрСиббанк») звернулося до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на пред`явлення їх до виконання у справі за позовом акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Заява мотивована тим, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25 січня 2010 року у справі 2-1137/10 позов АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь банку суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 31 839 доларів 98 центів США, Вирішено питання розподілу судових витрат.

Зазначало, що боржниками добровільно судове рішення виконане не було, у зв`язку з чим стягувач 06 квітня 2010 року звернувся до органів державної виконавчої служби із заявами про відкриття виконавчого провадження.

Зокрема, по боржнику ОСОБА_1 два виконавчі листи (на основну суму заборгованості та на суму судових витрат) було пред`явлено до виконання до Ірпінського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (далі - ДВС ГТУЮ) у Київській області.

Постановами державного виконавця Ірпінського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області були відкриті два виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих Подільським районним судом м. Києва 17 березня 2010 року на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 січня 2010 у справі № 2-1137/10.

Постановами від 13 травня 2011 року та від 14 листопада 2011 року державного виконавця Ірпінського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області виконавчі листи було повернуто стягувачу.

Банк неодноразово звертався до Ірпінського міського відділу ДВС м. Києва ГТУЮ в Київській області із запитами про рух виконавчого провадження та надання доказів про повернення виконавчих документів стягувачу, зокрема із заявами від 03 листопада 2017 року, 12 жовтня 2018 року, 09 січня 2019 року.

Зазначало, що на адресу АТ «УкрСиббанк» надійшов лист від 18 січня 2019 року з Ірпінського міського відділу ДВС ГТУЮ в Київській області, зі змісту якого стало відомо, що оригінали виконавчих листів було втрачено при пересилці. Посилалось на те, що до банку з відділу ДВС не надходили постанови від 13 травня 2011 року та від 14 листопада 2011 року про повернення виконавчих документів, а оригінали виконавчих листів втрачено, що позбавляє стягувача законного права звернутись до державної виконавчої служби для продовження примусового стягнення боргу з ОСОБА_1 .

Ураховуючи викладене, АТ «УкрСиббанк» просило суд видати дублікати виконавчих листів у справі № 2-1137/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 суми кредитної заборгованості та поновити строк на пред`явлення їх до виконання.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року у складі судді Войтенко Т. В. заяву АТ «УкрСиббанк» задоволено. Видано дублікати виконавчих листів та поновлено строк для їх пред`явлення до виконання.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оригінали виконавчих листів було втрачено та строки пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущені заявником з поважних причин, а саме у зв`язку з втратою оригіналів виконавчих документів органом виконавчої служби. Тому наявні підстави для видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - задоволено. Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви АТ «УкрСиббанк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на пред`явлення їх до виконання відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що виконавчі документи були повернуті з підстав перешкоджання стягувача виконавчому провадження або нездійснення авансування, тобто з вини самого стягувача.

При зверненні до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання заявником не було наведено підстав, за яких він був позбавлений можливості дізнатись про хід виконавчого провадження з моменту його відкриття і до листопада 2017 року. Банком також не було обґрунтовано причин невжиття заходів, спрямованих на отримання інформації щодо здійснення виконавчих дій протягом семи років.

Також матеріали справи свідчать про те, що заявник, не отримавши відповіді на запит щодо ходу здійснення виконавчого провадження, повторно звернувся до виконавчої служби лише через рік - у жовтні 2018 року.

Сам по собі факт втрати виконавчих документів при пересилці їх стягувачу у 2011 році разом з постановами про їх повернення не свідчить про поважність причин пропуску строку для їх повторного пред`явлення до виконання.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2022 року АТ «УкрСиббанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просило оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/18590/17, від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-2053/10, від 09 жовтня 2021 року № 2-6471/06, що відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2022 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «УкрСиббанк» на постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року в частині поновлення строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено. Відкрито касаційне провадження в указаній справі в частині видачі дублікатів виконавчих листіві витребувано цивільну справу № 2-1137/10 з Подільського районного суду м. Києва.

У червні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що оригінал виконавчого документу було втрачено саме з вини Ірпінського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області. Банк не отримував постанову про повернення виконавчого документу стягувачу та оригінал виконавчого документу.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Подільського районного суду від 25 січня 2010 року позов АКІБ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 31 839 доларів 98 центів США. Вирішено питання розподілу судових витрат.

На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчі листи.

У матеріалах справи наявні копії заяв від 06 квітня 2010 року, якими ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до ВДВС Подільського районного управління юстиції в м. Києві із проханням про відкриття виконавчого провадження зі стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та судових витрат (а.с. 15-18).

У листопаді 2017 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до Ірпінського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області із запитами щодо руху виконавчого провадження (а.с. 19).

З наданих у жовтні 2018 року до Ірпінським міським відділом ДВС ГТУЮ у Київській області відповідей вбачається, що 14 листопада 2011 року та 13 травня 2011 року було винесено постанови про повернення виконавчого провадження на підставі пункту 4 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 21-22).

Довідкою від 18 січня 2019 року Ірпінського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області підтверджено втрату виконавчих листів (а.с. 25).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 400 ЦПК України Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

На час ухвалення рішення Подільського районного суду від 25 січня 2010 року діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, у статті 22 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом одного року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII), згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

За частиною першою, другою, пунктом 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пунктом 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Схожі за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10.

У постанові від 21 серпня 2019 року Суду у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) Велика Палата Верховного зробила висновок, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц, від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Верховний Суд зазначає, що він не перевіряє законність і обґрунтованість постанови Київського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року в частині відмови у поновленні строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2022 року в цій частині відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Так як у справі, що переглядається, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив і суд його не поновив, за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні цієї заяви.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення апеляційного суду не впливають, а направлені виключно на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара