СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19095/22

пр. № 2/759/1606/23

25 травня 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді П`ятничук І.В.,

за участю секретаря Марус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_1 29.12.2022 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яким просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житлового квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.12.1999 року та договору дарування від 20.10.2022 року являється власником квартири АДРЕСА_2 . В спірній квартирі крім неї зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2 , який не проживає у спірній квартирі, та відповідно до законодавства України добровільно не знявся з реєстраційного обліку з квартири та не зареєстрував своє нове місце перебування, чим порушує право власності позивача, перешкоджає їй володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09 січня 2023 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в позовній заяві просить розгляд справи провести за відсутності позивача та її представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав.

Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, 27.12.1999 року Ленінградською районною радою народних депутатів м. Києва було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 являються співвласниками по 1/4 частині квартири АДРЕСА_2 (а.с. 13-14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , про що свідчить актовий запис № 6 Виконавчого комітету Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , про що свідчить актовий запис № 1436 Київського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 16).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 20.10.2022 року між ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування 1/4 частини квартири, відповідно до якого до останньої перейшло право власності на 1/4 частину спірної квартири (а.с. 18-19).

З акту ЖЕД № 3 від 05.09.2022 року вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_2 (а.с. 17).

Згідно ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому із змісту частини першої ст. 402 ЦК України вбачається, що право користування чужим майном може бути встановлене договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно положень ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача немає встановлених законом підстав користуватися житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 .

Приймаючи до уваги те, що реєстрація відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу, як власнику, в повній мірі розпоряджатися своїм майном, користуватися квартирою, суд вважає за можливе захистити його права, усунувши перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження власністю.

З викладеного, керуючись ст. 150 ЖК УРСР, ст.ст.383, 391, 402 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-89, 258, 259, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.В. П`ятничук