Справа № 314/348/23
Провадження № 2/314/300/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023 м. Вільнянськ

Справа № 314/348/23;

провадження № 2/314/300/2023;

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 ;

-відповідач ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вільнянськ в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

стислий виклад позицій сторін.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що з відповідачем ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2005. Від вказаного шлюбу у сторін народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачкою. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.12.2013 шлюб між сторонами розірвано. У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 не надавав позивачу ОСОБА_1 матеріальної допомоги на утримання доньки добровільно, остання була змушена звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.12.2013 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.11.2013 і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття. Після набрання рішенням суду законної сили, ОСОБА_2 сплатив аліменти на утримання доньки лише два рази в 2014 році, а саме 300 грн. та 50,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості від 05.01.2023 № 4831 виданого Комунарським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), станом на 31.12.2022 включно, загальна сума заборгованості зі сплати аліментів за викав чим документом становить 215905,26 грн. За розрахунком позивача загальна сума пені за порушення ОСОБА_2 аліментних зобов`язань з листопада 2020 року по грудень 2022 року включно складає 362207,02 грн. Разом з тим, у відповідно до ст. 196 СК України, з ОСОБА_2 може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 215905,26 грн., що є не більше 100 відсотків заборгованості, у зв`язку з чим, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

01.06.2023 від представника позивача адвоката Мельнікової А.А. до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів для їх дослідження та доведення їх перед судом, тому з метою уникнення затягування розгляду справи, суд приходить до висновку, що учасники справи мали достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав щодо подання доказів. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі тих доказів, які містяться в матеріалах справи.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

27.01.2023 до суду надійшла позовна заява про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Ухвалою суду від 10.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням осіб, у якій роз`яснено права сторін.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилалася як на підставу своїх вимог, дослідивши надані докази, суд

встановив

з відповідачем ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2005. Від вказаного шлюбу у сторін народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачкою. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.12.2013 шлюб між сторонами розірвано. У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 не надавав позивачу ОСОБА_1 матеріальної допомоги на утримання доньки добровільно, остання була змушена звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.12.2013 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.11.2013 і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття. Після набрання рішенням суду законної сили, ОСОБА_2 сплатив аліменти на утримання доньки лише два рази в 2014 році, а саме 300 грн. та 50,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості від 05.01.2023 № 4831 виданого Комунарським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), станом на 31.12.2022 включно, загальна сума заборгованості зі сплати аліментів за викав чим документом становить 215905,26 грн.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91р., в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ст.ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно дост. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 180 Сімейного кодексу України (даліСК України) встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Частиною 3 статті 195 СК України визначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Згідно з ч. 4ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до зазначеного, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Саме така правова позиція 25 квітня 2018 року висловлена у постанові Верховного Суду України у справі № 572/1762/15-ц та постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16-ц.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?р=(А1?1%?Q1)+(А2?1%?Q2)+........(An?1%?Qn), де:

?р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 19.12.2013 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.11.2013 і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

На підставі вищевказаного рішення суду видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Комунарському відділі державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Судом встановлено, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, однак рішення суду про стягнення аліментів не виконує, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів станом на 31.12.2022, складеним державнимвиконавцем Комунарським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) А.Г. Аксьоновою. Заборгованість зі сплати аліментів складає 215905,26 грн.

Положення ч. 1 ст. 196 СК України не передбачає права одержувача аліментів на стягнення неустойки (пені) більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 196 СК України та виходячи із того, що сума неустойки (пені) за порушення відповідачем аліментних зобов`язань станом на 31.12.2022 складає 215905,26 грн., стягненню підлягає неустойка (пеня) в межах наявної заборгованості за аліментами на дитину у розмірі 215905,26 грн.

На основі всебічно з`ясованих обставин, оцінивши належність та допустимість наданих доказів, а також достатність та взаємозв`язок у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про стягнення пені за несплату аліментів підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Згідно з пунктом 1 частини другоїстатті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі даного позову до суду на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.180, 181, 182, 194,195, 196 СК України, ст.ст.2, 4, 12, 13, 76,81,141,258-259,263-265,280-284 ЦПК України, суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 215905 (двісті п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ять) гривень 26 копійок.

3. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 07.06.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

07.06.2023