Провадження № 22-ц/802/337/23 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Власюк О.С.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки із спільного майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка подана в її інтересах представником ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 та земельних ділянок.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.12.2012, визнано за позивачем право власності на спадкове та самочинне майно житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_2 . Виділено ОСОБА_2 на праві власності такі приміщення з житлового будинку АДРЕСА_1 : 1-4 площею 8,9 кв.м., 1-5 площею 15,0 кв.м., добудова (а-2), в тому числі приміщення 1-7 пл. 6,4кв.м., 1-8 пл. 6,5 кв.м., 1-9 пл. 14,0 кв.м.,1-10 площею 9,9 кв.м., 1-11 площею 13,1 кв.м., добудова (а-1) (літня кухня В-1), в тому числі приміщення 1-12 пл. 1,0 кв.м., 1-13 пл.6,0 кв.м., 1-14 пл.2,3 кв.м., 7/25 частин сараю (Б-1) (права частина), сарай (б1), Ѕ огорожі (1), погріб з шийкою (Є). Виділено ОСОБА_3 на праві власності такі приміщення з житлового будинку АДРЕСА_1 : 1-1 площею 13,4 кв.м., запроектоване приміщення 1-2* площею 14,0кв.м., 1-3 площею 12,7 кв.м., 1-6 площею 15,6 кв.м., 18/25 частин сараю (Б-1) (ліва частина), сарай (б), погріб з шийкою (Е), вбиральня (Г) Ѕ огорожі (1). В спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено колодязь (Д).

Відповідним рішенням суду здійснено розподіл спадкового майна між сторонами. Проте, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 успадкували після смерті своє матері по 1/2 земельної ділянки площею 0,2500 га, що знаходиться на території с. Піддубці, Луцького району Волинської області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер: :01:001:1347, а також по 1/2 земельної ділянки площею 0,0263 га, що знаходиться на території с. Піддубці, Луцького району Волинської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:001:1348 та по 1/2 земельної ділянки площею 0,1040 га, що знаходиться на території с. Піддубці, Луцького району Волинської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:001:1351, по 1/2 земельної ділянки площею 0,1199 га, що знаходиться на території с. Піддубці, Луцького району Волинської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:001:1352.

Зазначає, що відповідач не оформила право власності на вказані земельні ділянки, однак прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріуса з заявою про її прийняття, проте відповідних свідоцтв не отримувала.

Оскільки між ним та відповідачем виникають непорозуміння щодо користування земельними ділянками, вважає за необхідне провести їх розподіл в судовому порядку.

Просить суд, виділити йому в натурі 1/2 частку земельної ділянки, що становить 0,1250 га із земельної ділянки площею 0,2500 га, що знаходиться на території с. Піддубці, Луцького району Волинської області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер: :01:001:1347, 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0131 га із земельної ділянки площею 0,0263 га, що знаходиться на території с. Піддубці, Луцького району Волинської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:001:1348, 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0520 га із земельної ділянки площею 0,1040 га, що знаходиться на території с. Піддубці, Луцького району Волинської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:001:1351 та 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0599 га із земельної ділянки площею 0,1199 га, що знаходиться на території с. Піддубці, Луцького району Волинської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:001:1352.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2023 року позов задоволено.

Ухвалено виділити ОСОБА_2 в натурі земельну ділянку площею 0,1242 га з земельної ділянки площею 0,2500 га /кадастровий номер :01:001:1347/, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , з поворотними точками згідно плану розподілу земельної ділянки відповідно до додатку № 2 до висновку № 10/22 судової земельно-технічної експертизи від 05 вересня 2022 року (синій колір на план-схемі розподілу земельної ділянки відповідно до додатку № 2 до висновку № 10/22 від 05 вересня 2022 року).

Виділено ОСОБА_3 в натурі земельну ділянку площею 0,1242 га з земельної ділянки площею 0,2500 га /кадастровий номер :01:001:1347/, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , з поворотними точками згідно плану розподілу земельної ділянки відповідно до додатку № 2 до висновку № 10/22 судової земельно-технічної експертизи від 05 вересня 2022 року (зелений колір на план-схемі розподілу земельної ділянки відповідно до додатку № 2 до висновку № 10/22 від 05 вересня 2022 року).

Залишено в спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0016 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , з поворотними точками згідно плану розподілу земельної ділянки відповідно до додатку № 2 до висновку № 10/22 судової земельно-технічної експертизи від 05 вересня 2022 року (заштриховано на план-схемі розподілу земельної ділянки відповідно до додатку № 2 до висновку № 10/22 від 05 вересня 2022 року).

Виділено ОСОБА_2 в натурі земельну ділянку площею 0,0131 га з земельної ділянки площею 0,0263 га /кадастровий номер :01:001:1348/, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Піддубці, Луцького району, Волинської області, згідно плану розподілу, виконаного підприємцем ОСОБА_5 , який міститься на а.с. 43 цивільної справи № 161/15942/20 (провадження № 3/161/471/23).

Виділено ОСОБА_2 в натурі земельну ділянку площею 0,0520 га з земельної ділянки площею 0,1040 га /кадастровий номер :01:001:1351/, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Піддубці, Луцького району, Волинської області, згідно плану розподілу, виконаного підприємцем ОСОБА_5 , який міститься на а.с. 44 цивільної справи № 161/15942/20 (провадження № 3/161/471/23).

Виділено ОСОБА_2 в натурі земельну ділянку площею 0,0599 га з земельної ділянки площею 0,1199 га /кадастровий номер :01:001:1352/, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Піддубці, Луцького району, Волинської області, згідно плану розподілу, виконаного підприємцем ОСОБА_5 , який міститься на а.с. 45 цивільної справи № 161/15942/20 (провадження № 3/161/471/23).

Не погоджуючись з вказаними рішеннями суду, відповідач через свого представника подала апеляційну скаргу в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.12.2012, визнано за ОСОБА_2 право власності на спадкове та самочинне майно житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_2 . Виділено ОСОБА_2 на праві власності такі приміщення з житлового будинку АДРЕСА_1 : 1-4 площею 8,9 кв.м., 1-5 площею 15,0 кв.м., добудова (а-2), в тому числі приміщення 1-7 пл. 6,4 кв.м., 1-8 пл. 6,5 кв.м., 1-9 пл. 14,0 кв.м.,1-10 площею 9,9 кв.м., 1-11 площею 13,1 кв.м., добудова (а-1) (літня кухня В-1), в тому числі приміщення 1-12 пл. 1,0 кв.м., 1-13 пл.6,0 кв.м., 1-14 пл.2,3 кв.м., 7/25 частин сараю (Б-1) (права частина), сарай (б1), Ѕ огорожі (1), погріб з шийкою (Є). Виділено ОСОБА_3 на праві власності такі приміщення з житлового будинку АДРЕСА_1 : 1-1 площею 13,4 кв.м., запроектоване приміщення 1-2* площею 14,0 кв.м., 1-3 площею 12,7 кв.м., 1-6 площею 15,6 кв.м., 18/25 частин сараю (Б-1) (ліва частина), сарай (б), погріб з шийкою (Е), вбиральня (Г) Ѕ огорожі (1). В спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено колодязь (Д)

ОСОБА_2 на праві власності належить 1/2 земельної ділянки площею 0,2500 га, що знаходиться на території с. Піддубці, Луцького району Волинської області для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номера: :01:001:1347, 1/2 земельної ділянки площею 0,0263 га, що знаходиться на території с. Піддубці, Луцького району Волинської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номера: :01:001:1348, 1/2 земельної ділянки площею 0,1040 га, що знаходиться на території с. Піддубці, Луцького району Волинської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номера: :01:001:1351, 1/2 земельної ділянки площею 0,1199 га , що знаходиться на території с. Піддубці, Луцького району Волинської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номера: :01:001:1352, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину № 319, 320, 321, 322 від 02.06.2020 (а.с. 07, 10, 13, 16).

Також встановлено, що інша 1/2 зазначених земельних ділянок належить відповідачу ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , подавши заяву до нотаріуса, але не отримала свідоцтво про право власності на спадкове майно.

Згідно з висновком № 10/22 судової земельно-технічної експертизи від 05.09.2022, враховуючи фактичне користування співвласниками будівлями та спорудами, існуючі межі суміжних земельних ділянок, внаслідок співставлення даних правовстановлюючих документів, фактичного розміщення будівель та споруд з графічним відображенням на кадастрових планах, з метою дотримання вимог ДБН Б.2.2-2:2019 «Планування і забудова територій», та з врахуванням заяви ОСОБА_2 про передачу у власність ОСОБА_3 колодязя, запропоновано один варіант поділу. А саме: виділити ОСОБА_2 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з земельної ділянки площею 0,2500 га /кадастровий номер :01:001:1347/, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,1242 га з поворотними точками згідно плану розподілу земельної ділянки відповідно до додатку № 2 до висновку (синій колір на план-схемі розподілу земельної ділянки). Виділити ОСОБА_3 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з земельної ділянки площею 0,2500 га /кадастровий номер :01:001:1347/, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,1242 га з поворотними точками згідно плану розподілу земельної ділянки відповідно до додатку № 2 до висновку (зелений колір на план-схемі розподілу земельної ділянки). Залишити в спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0016 га з поворотними точками згідно плану розподілу земельної ділянки відповідно до додатку № 2 до висновку (заштриховано на план-схемі розподілу земельної ділянки).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач просив про виділ його частки із земель, які є спільною власністю разом з відповідачем.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок - один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок - два співвласники); (б) єдність об`єкта. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно з частинами першою, другою статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.

Розглядаючи справу, суд першої інстанцій на наведене уваги не звернув, не врахував, що спірне майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється.

У справі, що переглядається, ОСОБА_2 пред`явив позовні вимоги саме про виділ належної йому частки в праві спільної часткової власності на земельні ділянки за правилами статті 364 ЦК України. Позовних вимог про поділ вказаного майна в натурі між сторонами в порядку статті 367 ЦК України ОСОБА_2 не заявляв.

Установивши, що земельні ділянки належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, суд першої інстанції не врахував, що виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, у зв`язку з чим зробив помилковий висновок про наявність правових підстав для задоволення позову.

Позивач не позбавлений можливості у передбачений закон порядок звернутись до суду з вимогами про поділ майна, що є у спільній частковій власності на підставі ст. 367 ЦК України.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з порушенням норм матеріального права то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 367, 368, 376, 382,384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана в її інтересах представником ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки із спільного майна відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: