Провадження № 2/727/21/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Терещенко О.Є.

при секретарі Аниськовій К.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Снігура С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

встановив:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» 08.12.2022 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідно до укладеного договору №CV HMGA00000093 від 27.09.2007 року, ОСОБА_2 27.09.2007 року от-римав кредит у розмірі 36440,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кін-цевим терміном повернення 23.09.2027 року.

Вказує, що у порушення зазначених умов договору, відповідач ОСОБА_2 зо-бов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача.

Разом з тим, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачі 27.09.2007 року уклали договір іпотеки №CVH MGA00000093. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 54,70 кв.м., житловою площею 30,80 кв.м., яка роз-ташована за адресою: АДРЕСА_1 . Майно належить відповідачам на праві власності на підставі свідоцтва про право власності. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 217150,00 грн.

У зв`язку з вищевикладеним, оскільки відповідач не виконує зобов`язання за кре-дитним договором, позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №CVHMGA00000093 від 27.09.2007 року, в розмірі 57 006,31 доларів США, що за курсом 36,56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.10.2022 року складає 2084150,69 грн. (23577,15 доларів США за кредитом (тілом кредиту); 16388,54 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 4182,90 доларів США заборгованість по комісії за користуванням креди-том; 12857,72 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за дого-вором) звернути стягнення на квартиру загальною площею 54,70 кв.м., житловою пло-щею 30,80 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеку на при-людних торгах та виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або прожи-вають у квартирі загальною площею 54,70 кв.м., житловою площею 30,80 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.01.2023 року відкри-то провадження та призначено справу до підготовчого розгляду.

14.03.2023 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги під-тримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Снігур С.В., в судовому засіданні заперечував проти заявлених вимог та просив відмовити у задоволенні позову в пов-ному обсязі.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`я-сувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення, виходячи з на-ступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи закон-них інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за звернен-ням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої осо-би може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та про-токолів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обо-в`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку не-залежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і за-перечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які ма-ють значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які право-відносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові від-мовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити не-гайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забез-печення позову.

Судом належними та допустимими доказами встановлено, що 27.09.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» з однієї сторони та ОСОБА_2 з іншої було укладено кредитний договір № CVHMGA00000093, згідно якого ОСОБА_2 27.09.2007 року отримав кредит у розмірі 36440,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 23.09.2027 року (а.с.13-15).

В забезпечення виконання зобов`язань боржником, між позивачем та відповіда-чами 27.09.2007 року укладено договір іпотеки №CVHMGA00000093. Вказаним до-говором відповідач ОСОБА_2 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру за-гальною площею 54,70 кв.м., житловою площею 30,80 кв.м., яка розташована за адре-сою: АДРЕСА_1 . При цьому, відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є майновими поручителями ОСОБА_2 за вищевказаним договором (а.с.20-23).

Через неналежне виконання позичальником кредитних зобов`язань, станом на 05.10.2022 утворилась заборгованість 57006,31 доларів США, яка складається з: 23 577,15 доларів США заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 16388,54 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 4182,90 доларів США заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 12857,72 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, у рахунок погашення якої банк просив звернути стягнення на квартиру, яка є предметом іпотеки.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фі-нансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) пози-чальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язу-ється повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Ко-дексу).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чи-ном відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного зако-нодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обо-роту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» (далі - Закон) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у во-лодінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стяг-нення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, передбачених стат-тею 12 вказаного Закону.

Згідно статті 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору мо-жуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом поза-судового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпо-течному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпоте-кодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачити: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені про-дати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що сторони у договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно вимог ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення ос-новного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпо-текодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобо-в`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиден-ний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі неви-конання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звер-нення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

При цьому, ч.2 ст.35 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Разом з цим, п.22 Договору іпотеки №CVHMGA00000093 від 27.03.2009 року визначено, що «У випадку порушення Кредитного договору Позичальником або цього договору Іпотекодавцем Іпотекодержатель направляє Іпотекодавцю і Позичальнику письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом тридцятиденного строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі по-чати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до цього договору. Звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених п.п.16.7.1, 16.7.2, 16.9 цього договору, відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застере-женням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі…»

Так, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сто-рін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного за-конодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, сторонами у Договорі іпотеки було узгоджено порядок виникнення права позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, який передбачає обов`язкове направлення письмової вимоги про усунення порушення незалежно від обраного іпоте-кодержателем в подальшому способу захисту порушеного права.

Проаналізувавши зміст позовної заяви, судом встановлено, що позивачем не на-правлялось будь-яких претензій іпотекодавцю перед зверненням до суду з позовними вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Також, позивачем не надано жодних підтверджень щодо направлення відповідачам будь-яких письмових вимог щодо усунення порушень пов`язаних з невиконанням майнових зобов`язань.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що іпотекодержатель ухилився від виконання свого обов`язку, передбаченого Договором іпотеки №CVHMGA00000093 від 27.09.2007 року щодо надіслання іпотекодавцю повідомлення про порушення забез-печеного обтяженням зобов`язання, зокрема вимоги про усунення порушення кредит-ного договору, а тому у позовні вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають залишенню без задоволення.

З огляду на відсутність підстав для задоволення позовних вимог банку про звер-нення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку із порушеннями умов іпотечного дого-вору, допущеними з боку позивача, відсутні й підстави для задоволення вимог про ви-селення.

Як передбачено ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим суд вважає необхід-ним стягнути судові витрати саме з позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-282 Цивільного про-цесуального кодексу України, -

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеля-ційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення су-дового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отри-мання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16 червня 2023 року.

Суддя: О.Є.Терещенко