Справа № 442/6896/21 Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/811/115/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Назар Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Чехова Дениса Анатолійовича на заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном,-

в с т а н о в и в:

В серпні 2021 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном.

В обґрунтування позову вказував на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2019 року позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . До цієї квартири належить підвал, загальною площею 5,9 кв.м. Ним даний підвал використовувався для зберігання овочів та інших запасів на зиму. Відповідач без його згоди збила замки з дверей підвалу, захопила цей підвал та користується ним. Він звернувся з відповідною заявою до Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області, щоб відповідача зобов`язали звільнити підвал, який належить позивачу. На свою заяву отримав письмову відповідь від 08.07.2021 вих. У-72/52/01, де йому роз`яснили, що для вирішення порушених у заяві питань, котрі мають цивільно-правовий характер, йому необхідно звернутись до суду в порядку цивільного судочинства.

Заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 листопада 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням - задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у користуванні підвалом загальною площею 5,9 кв.м, який знаходиться під квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 908 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Чехов Денис Анатолійович.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним і необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи. Зокрема покликається на те, що звертаючись до суду позивач не надав суду достовірних доказів наявних у нього права власності на спірне підвальне приміщення літ. І площею 5,9 кв.м., за захистом якого він звертається до суду, а суд не встановив наявність таких документів, які надавали право позивачу звертатись до суду за захистом порушеного права з боку відповідача.

Звертає увагу на те, що обґрунтовуючи прийняте рішення суд зазначав, що Позивач є власником спірного підвального приміщення літ. І площею 5,9 кв.м. на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом 21.06.2019 року.

Судом не прийнято до уваги лист Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 05.12.2022 року за № 3-35/6692, відповідно до якого квартира АДРЕСА_1 складає з загальної площі 47,0 кв.м., житловою площею 28.2 кв. м. Викреслений на технічному паспорті квартири план підвального приміщення літ. І площею 5,9 кв. м. не увійшов у загальну площею квартири згідно даних технічної характеристики на вищевказану квартиру.

Майно, яке успадкував Позивач складалось лише з квартири АДРЕСА_2 , яка складається з двох житлових кімнат та однієї кухні, житловою площею 28,2 кв.м., загальною площею 47,0 кв. м.. Про спадкування Позивачем підвального приміщення літ. І площею - 5,9 кв. м. в Свідоцтві не містить.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким В задоволенні позову відмовити.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоч належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно з ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що таку слід задовольнити.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов про усунення перешкод у користуванні майном, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач чинить позивачу перешкоди у користуванні підвалом, збила замки з дверей підвалу та користується ним, та позивачем ОСОБА_2 надано достатньо доказів вчинення перешкод у користуванні підвальним приміщенням відповідачем.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про права на спадщину ОСОБА_2 , отримав у спадщину квартиру АДРЕСА_1 від громадянки ОСОБА_3 , яка володіла квартирою на підставі Свідоцтва на право власності на квартиру виданого 30.05.2006 року комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради, згідно протоколу від 30.05.2006 року № 9/26, зареєстрованого в Дрогобицькому ДК МБТІ за записом № 16335 в книзі №54, зареєстрований № 16923762.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 29.11.2005 року виданого Комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради власниками квартири АДРЕСА_3 являються окрім відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яким разом з відповідачем вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності.

Крім того, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.06.2007 року виданого державним нотаріусом Другої Дрогобицької державної нотаріальної контори Москалик Л.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 931 відповідач ОСОБА_1 є власником 1/3 ідеальної частини житлової квартири АДРЕСА_3 .

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Відповідно до абзацу 2 пункту 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

На підставі частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом частини 2 статті 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або ос пореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішення такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, сформульованих у постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном (частина 1 стаття 391 ЦК України).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Згідно з частиною 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

На підставі частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що відповідно до положень ст.ст.391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у абз.2 п.11 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до листа Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 05.12.2022 року за №3-35/6692, відповідно до якого квартира АДРЕСА_1 складає з загальної площі 47,0 кв.м., житловою площею 28,2 кв.м. Викреслений на технічному паспорті квартири план підвального приміщення літ. І площею 5,9 кв. м. не увійшов у загальну площею квартири згідно даних технічної характеристики на вищевказану квартиру.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №309573550 від 12 вересня 2022 року та № 309807475 від 14 вересня 2022 року, підвал літ. І площею 5,9 м. кв. як самостійний об`єкт не зареєстровано за адресою будинок АДРЕСА_4 , а також не зареєстрований за квартирою (Позивача) АДРЕСА_1 . При цьому відповідно до даної Інформації квартира Позивача АДРЕСА_2 складається лише з двох житлових кімнат та однієї кухні.

Відповідно до листа Комунального підприємства Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» за №1747 та № 1748 від 21.11.2022 року, квартира (Позивача) АДРЕСА_1 становить загальну площу 47,0 кв.м., житлова площа - 28,2 кв. м. Згідно Свідоцтва про право власності від 30.05.2006 року на квартиру на АДРЕСА_5 , виданого Комісією з питань приватизаці житла при виконкомі Дрогобицької міської ради, загальна площа квартири становила 47,0 кв.м. Спірний підвал не реконструювався та не вводився до експлуатації.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

На підставі частини 2 статті 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

За змістом частини 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року у справі № 4-рп/2004, щодо права власності на допоміжні приміщення та порядку його здійснення, допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і та ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Отже, сторонам по справі та власникам інших квартир будинку АДРЕСА_4 належить на праві спільної сумісної власності приміщення підвалу будинку.

Встановлення співвласниками будинку АДРЕСА_4 порядку користування допоміжним приміщенням підвалу не припиняє права спільної сумісної власності співвласників будинку на зазначені приміщення.

В ОСОБА_2 відсутнє право власності на спірний підвал, а відтак він не може звертатися до суду за захистом свого права власності.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що за обставинами даної справи відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні майном.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача з наведених вище мотивів.

Відповідно до статті 141 ЦПК України та враховуючи наслідки розгляду справи апеляційним судом відмову в задоволенні позовних вимог позивача, з позивача необхідно стягнути понесені відповідачем судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1362 грн.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п.2, 376, 381 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чехова Дениса Анатолійовича - задовольнити.

Заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05 листопада 2021 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 03.04.2023 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.