Справа № 2-6230/2003
Провадження № 6/344/45/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Шамотайла О.В.,

секретаря судових засідань Устинської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Сметанніков А.В. про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання по справі №2-6230/03 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Сметанніков А.В. звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання. Обґрунтовує заяву тим, що на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 23 липня 2003 року в справі №2-6230/03 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 19758 грн., 1185,48 грн. річних, 30 грн. судових витрат по справі та в користь держави 209, 43 грн. держмита .На виконання рішення суду від 23.07.2003 по даній справі стягувачу було видано виконавчий лист, а ухвалою суду від 03.08.2010 поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Згідно з листом Івано-Франківського ВДВС від 17.01.2023, сягувачу стало відомо про те, що виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа в справі №2-6230, було закінчено 28.09.2015 на підставаі а.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV. Звертає увагу суду на те, що стягував повернуто не було, як то передбачено нормою , на підставі якої провадження було закінчено, у зв`язку з чим пропустив термін для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Оскільки рішення суду не виконано, а звернутись до ДВС заявник не може у зв`язку з втратою виконавчого листа, тому просить видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання.

Заявник заяву про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання по справі №2-6230/03 підтримав, просив задоволити, а справу розглянути у його відсутності про що подав заяву.

Неявка сторін, в силу ст. 433 ЦПК України, не перешкоджає розгляду питання про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання здійснюється судом, за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 23 липня 2003 року в справі №2-6230/03 задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 19758 грн. боргу по договору позики, 1185,48 грн. річних, 30 грн. судових витрат по справі та в користь держави 209, 43 грн. держмита по справі (а.с.16).

На виконання рішення у справі Івано-Франківським міським судом 22.09.2003 було видано виконавчий лист про що свідчить його копія , яка міститься в матеріалах справи ( а.с. 25).

21.01.2004 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа (а.с. 24).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 03.08.2010 поновлено ОСОБА_1 строк для пред`явлення виконавчого листа по даній справі до виконання (стягнення) (а.с. 51).

Із змісту інформаційної довідки наданої 17.01.2023 за №02-19/В-5-974 заступником начальника Відділу ДВС у м. Івано-Франківськ Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що «згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у Відділі ДВС у м. Івано-Франківську Західного міжрегіонального управлінь Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження № 29934014 з виконання виконавчого листа № 2-6230 від 22.09.2003 р. виданого Івано- Франківським міським судом про стягненря з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 20973,48 грн. боргу. 28.09.2015 р. державним виконавцем Гуменяком A.C. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження керуючись п.2 ч.І ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 01 січня року, наступної за роком завершення їх діловодством (наприклад, обчислення строку зберігання виконавчого провадження, яке завершене (виконавчий документ повернуто без прийняття до виконання) у 2016 році, починається з 01 січня 2017 року. У зв`язку з вище наведеним повідомляємо про неможливість надання копій документів виконавчого провадження №29934014» (а.с. 66).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Діючим законодавством визначено, що дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Дублікат видається судом, який ухвалив рішення, після розгляду заяви про видачу дубліката. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа суд повинен перевірити, чи не було воно виконано за втраченим документом, адже за повністю виконаним рішенням дублікат виконавчого документа не видається.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» визначено, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Положеннями ч. 1 ст. 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виходячи з системного аналізу вказаних вище цивільних процесуальних норм, суд дійшла висновку про те, що дублікат виконавчого листа може бути виданий судом лише у разі втрати отриманого раніше оригіналу виконавчого листа. Будь-які інші підстави для видачі судом дублікату виконавчого листа, законодавець не передбачив.

Таким чином, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Саме заявник зобов`язаний довести зазначений локальний предмет доказування.

Суд звертає увагу, що заявник ОСОБА_1 , який є стягувачем у виконавчому провадженні зобов`язаний здійснювати контролю за судовим та виконавчим документами при їх виконанні в органах ДВС.

Доводи заяви свідчать лише про те, що ОСОБА_1 фактично не цікавився ходом виконання судового рішення.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав суду.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

Даної правової позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 16.08.2018 р. у справі №6/275-08, від 15.08.2018 р. у справі №6/256, від 26.04.2018 р. у справі №922/6111/15 та від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г)

Окрім того, згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Окрім того, законом обумовлено строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого провадження.

Судом встановлено, що із заявою про поновлення пропущених строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання, стягувач звернувся через 19 років після ухвалення рішення у дані справі (а.с. 16) та після 12 років постановлення судом ухвали про поновлення йому строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання (а.с. 51).

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні заяви в частині видачі дубліката виконавчого листа.

Щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання суд приходить до наступних висновків.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.

В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Заявником не наведено причин, які є поважними та давали підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надано таких доказів. А посилання заявника на ту обставину, що стягувач не звертався з метою виконання рішення суду, не обґрунтовує пропущення строку стягувачем.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 пропустили строк пред`явлення виконавчого листа для виконання без поважних причин, тому у останнього відсутні поважні причини для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, крім того суд не вбачає підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

На підставі вищевикладеного, у задоволенні заяви ОСОБА_1 , про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 259, 260, 433, 442, п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Сметанніков А.В. про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання по справі №2-6230/03 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу- відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням вимог п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя: Шамотайло О.В.