465/5870/23
2-н/465/2228/23
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

06.09.2023 року Суддя Франківського районного суду м.Львова Мартьянова С.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Львівгаз збут» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості.

Дослідивши заяву ТзОВ «Львівгаз збут» про видачу судового наказу та додані до неї копії документів на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, приходжу висновку про наявність передбачених законом підстав для відмови у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно положень п.1 ч.2, ч.3 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема, у порядку наказного провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до п.3 частини 1 ст.161ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних нарахованих заявником на суму заборгованості.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у ст.163 ЦПК України.

Зі змісту ч.5 ст.165 ЦПК України вбачається, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимог ч.5 ст.165 ЦПК України, судом направлено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області для встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання боржника.

На адресу суду 01.09.2023 року надійшла відповідь з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання боржника, відповідно до якої, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , не значиться.

Таким чином, у видачі судового наказу за заявою ТзОВ «Львівгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги в сумі 4277,20 грн. та 268,40 грн. судових витрат у виді сплаченого заявником судового збору слід відмовити.

Роз`яснити заявнику, що у відповідності до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.161-166 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу та стягнення боргу за надання послуг.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.2 ст.164ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Мартьянова С.М.