Ухвала

03 квітня 2023 року

м. Київ

справа №759/1382/19

провадження № 22-ц/824/7883/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21 лютого 2023 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 лютого 2023 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, ОСОБА_1 23 березня 2023 року направила на електронну пошту Київського апеляційного суду апеляційну скаргу.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Отже, апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Безпосередньо в апеляційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції та зазначає, що копію ухвали отримала 27 лютого 2023 року, на підтвердження чого у матеріалах справи міститься відповідна розписка.

Разом з тим зауважує, що подати апеляційну скаргу у п`ятнадцятиденний термін з дати отримання копії ухвали вона не мала можливості за наявності поважних причин - перебування на лікуванні у зв`язку із захворюванням, що підтверджується відповідними медичними висновками, та подальшим перебуванням у відпустці для оздоровлення від наслідків коронавірусної інфекції та трьох тижнів лікування.

У подальшому не мала можливості підготувати та подати суду відповідну апеляційну скаргу у зв`язку із масованими обстрілами, повітряними тривогами та відключенням електроенергії.

Згідно доданих до апеляційної скарги медичних документів, ОСОБА_1 отримала Медичні висновки про тимчасову непрацездатність №РК46-3866-59НЗ-М26А від 16 лютого 2023 року, а також №МТМ6-АС2К-8ВЕР-2СХС від 27 лютого 2023 року. Дата обстеження 27 лютого 2023 року, діагноз вірусні захворювання.

Відповідно до Наказу №17-в/дск від 03 березня 2023 року ОСОБА_1 перебувала у відпустці тривалістю 12 календарних днів з 06 по 17 березня 2023 року на підставі рапорту ОСОБА_1 від 24 лютого 2023 року.

Разом з тим, як убачається з вищевказаних документів, ОСОБА_1 , перебуваючи на лікарняному, була особисто присутня у судовому засіданні та 27 лютого 2023 року отримала під особистий підпис копію оскаржуваної ухвали.

Перебування у відпустці не є поважною причиною не подання у передбачений законом строк апеляційної скарги.

Окрім того, ОСОБА_1 знала, що перебуватиме у відпустці ще 24 лютого 2023 року, відповідно до її рапорту.

Посилання апелянта на ракетні обстріли та відключення електроенергії є безпідставними та необґрунтованими, оскільки є загальновідомою та обставина, що у березні місяці були відсутні будь-які (стабілізаційні, аварійні або планові) відключення світла, а ракетні обстріли та повітряна тривога саме у березні місяці не перешкоджала звернутися до суду з апеляційною скаргою. До того ж апеляційну скаргу ОСОБА_1 подала засобом електронного зв`язку.

Отже, наведені заявником причини пропуску строку на апеляційне оскарження за період з 15 березня 2023 року по 23 березня 2023 року з вищевказаних підстав суд визнає неповажними з огляду на те, що апелянт отримала копію ухвали суду ще 27 лютого 2023 року та не навела жодних поважних причин не подання скарги у передбачений законом п`ятнадцятиденний термін.

Згідно частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (див. наприклад рішення Європейського суду прав людини у справі «Каракуця проти України»).

У пункті 6 постанови № 12 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року роз`яснено, що у клопотанні про поновлення строку мають бути зазначені причини пропущення строку на апеляційне оскарження та докази, що підтверджують наявність поважних причин його пропуску.

Виходячи з наведеного, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно навести інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції та надати суду відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, адже безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Визнати наведені ОСОБА_1 причини для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 21 лютого 2023 року неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21 лютого 2023 року- залишити без руху.

Надати апелянту строк до 03 травня 2023 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для наведення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та надання відповідних доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець