Справа № 638/7104/22
Провадження № 2/638/1926/23
22 травня 2023 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Щепіхіної В.В.,
при секретарі Рєзнік І.П.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-
Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (далі позивач) звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 (далі відповідач) заборгованості за кредитним договором позики у розмірі 88 280,46 грн., судового збору у розмірі 2 481,00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 9 000,00 грн..
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 23.03.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем укладено Договір позики №1962222. Договір позики укладений в електронній формі шляхом підписання електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора. Підписавши Договір позики відповідач також підтвердив, що він вивчив та повністю погодився з умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІФОЮ», які є невід`ємною частиною договору Відповідно п. 2.3 Договору сума позики склала 12 000,00 грн., строк позики до 25.03.2021 року, в подальшому строк дії позики було неодноразово продовжено відповідними додатковими угодами. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором позики, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору позики. Станом на сьогодні строк повернення коштів наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 29.12.2021 між ТОВ "МАНІФОЮ" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено Договір факторингу №29/12-2021, згідно з яким первісний кредитор відступив права грошової вимоги вторинному кредитору до боржників за Договорами позики, в тому чеслі за Договором позики №1962222 від 23.03.2021.
Ухвалою суду від 19.01.2023 року відкрито провадження в цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Направив до суду заяву про те, що ТОВ "Вердикт Капітал" позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Позивач також просив розглянути справу без його участі на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.
Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`являлася, про наявність поважних причин своєї неявки в суд не повідомила, заяви про відкладення судового засідання відповідач не надала, відзиву на позов не направила.
Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання без поважних причини, не направив до суду відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статті 280 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи.
На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно з ч.4 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне.
Відповідно до п. 2.6. Договору позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської кратки, зазначеної позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства протягом 3 робочих днів з дати підписання Договору.
Згідно з копією довідки №5777-ВП від 02.02.2022 року відповідно до умов Договору з ТОВ "ФК"ВЕЙ ФОР ПЕЙ" ВП-220319-6 від 22.03.2019 було здійснено за дорученням ТОВ «МАНІФОЮ» переказ коштів відповідачу 23.03.2021 року на суму 12 000,00 грн..
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за користування. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. Відповідач, всупереч умов кредитного договору, не здійснює належним чином платежів для погашення суми заборгованості по кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання.
Судом встановлено, що ТОВ «МАНІФОЮ» взяті на себе зобов`язання за Договором позики №1962222 від 23.03.2021 року виконала в повному обсязі, надала у власність відповідачу грошові кошти у розмірі 12 000,00 грн.
Згідно з розрахунку заборгованості за Договором позики станом на 29.12.2021 сформованого ТОВ «МАНІФОЮ», заборгованість за позикою склала 10 364,00 грн.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з статтями 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
29.12.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» уклало з ТОВ «МАНІФОЮ» договір факторингу №29/12-2021, відповідно до умов якого та згідно з реєстром боржників до договору факторингу, позивач набув право грошової вимоги за договором позики №1962222 від 23.03.2021 на загальну суму заборгованості у розмірі 34 491,30 грн., яка відповідно до разрахунку ТОВ "МАНІФОЮ" складається з яких: 10 364,00 грн. - заборгованість за позикою; 24 127,30 грн. - заборгованість за процентами.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з розрахунком заборгованості станом на 17.11.2022 року сформованого позивачем, заборгованість відповідача склала 88 280,46 грн. з яких: 10 364,00 грн заборгованість за позикою; 18 127,30 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 6 000,00 грн. - заборгованість за комісією; 35 680,14 грн. - нарахування процентів за користування позикою з 30.12.2021; 18 109,02 грн. нараховані проценти на прострочену позику з 30.12.2021 року.
Суд не може погодитись з розрахунком позивача в частині нарахування процентів за користування позикою з 30.12.2021 та нарахування процентів на прострочену позику з 30.12.2021 року, з наступних підстав.
Пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором обумовлює зміну строку виконання зобов`язання та початок перебігу позовної давності.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Як зазначалось вище, позивач придбав права вимоги до боржниці - відповідачки у справі на суму 34 491,30 грн.
Згідно зі статями 512, 514 ЦК України первісний кредитор має право відступити свої права вимоги новому кредитору лише в тому обсязі, які існували у первісного кредитора. При цьому, право вимоги має бути дійсним та існуючим станом на момент такого відступлення.
Майбутня вимога (вимога, що може виникнути в майбутньому) не може бути предметом договору про відступлення права вимоги.
Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.
Натомість в матеріалах справи містяться копії додаткових угод а саме: Додаткової угоди №1 від 26.03.2021 до Договору позики №1962222 від 23.03.2021 року, строк дії позики сторони погодили до 25.04.2021; Додаткової угоди №2 від 16.04.2021 до Договору позики №1962222 від 23.03.2021 року строк, дії позики сторони погодили до 16.05.2021; Додаткової угоди №3 від 27.05.2021 до Договору позики №1962222 від 23.03.2021 року, строк дії позики сторони погодили до 26.06.2021; Додаткової угоди №4 від 27.06.2021 до Договору позики №1962222 від 23.03.2021 року, строк дії позики сторони погодили до 27.07.2021; Додаткової угоди №5 від 16.07.2021 до Договору позики №1962222 від 23.03.2021 року, строк дії позики сторони погодили до 26.08.2021; Додаткової угоди №6 від 23.03.2021 до Договору позики №1962222 від 23.03.2021 року, строк дії позики сторони погодили до 25.09.2021.
Таким, чином нарахування позивача процентів за користування позикою є безпідставною після спливу строку кредитування.
Відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на те, що на території України запроваджено воєнний стан на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 та в подальшому неодноразово продовжувалась дія такого стану відповідними Указами, (в останній раз Указом № 254/2023 від 01.05.2023 року строком на 90 днів) суд вважає, що нарахування процентів на прострочену суму позики в розумінні ст. 625 ЦК України є безпідставним.
На підставі зазначеного суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості у розмірі 34 491,30 з яких: заборгованість за сумою позики у розмірі 10 364,00 грн., заборгованість за процентами у розмірі 24 127,30 грн..
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Положеннями частин 1 та 3 статті 83 ЦПК України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Проте, відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого ухвалою суду строку. В матеріалах справи також відсутні докази неможливості подання відповідачем доказів з об`єктивних причин, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження строк.
Суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 ЦПК України).
Відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої-шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
В позовній заяві міститься вимога про стягнення витрат на правничу допомогу. Позивач в підтвердження понесених витрат додає до позовної заяви: Договір про надання правової допомоги від 07.10.2022 року, укладений між ТОВ «Вердикт Капіта» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассастанс»; заявка на надання юридичної допомоги №25 від 01.11.2022 року; витяг з Акту №3 про надання юридичної допомоги від 07.11.2022 року; платіжне доручення №343550030 від 10.11.2022 року на суму 56 000,00 грн.. Інших доказів, які б підтверджували розмір понесених витрат на правову допомогу матеріали справи не містять.
Згідно з п. 4.1 Договору про надання правової допомоги від 07.10.2022 року розмір винагороди за надану допомогу, а також компенсація фактичних витрат адвокатського об`єднання, пов`язаних з використанням доручень клієнта, визначається у додаткових угодах до цього договору.
З заявки на надання юридичної допомоги №25 від 01.11.2022 вбачається, що сторони погодили надання правових послуг по супроводу примусового стягнення боргу з ОСОБА_1 адвокатським об`єднанням, а саме: надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти вартістю - 3000,00 грн.; складання позовної заяви про стягнення боргу, підготовка та друк необхідних матеріалів вартістю - 6 000,00 грн..
Згідно з п. 4.3 Договору про надання правової допомоги від 07.10.2022 року одночасно з передачею результатів за цим договором адвокатське об`єднання складає та передає клієнту для підписання акт приймання-передачі правової допомоги, який клієнт за відсутності зауважень зобов`язаний підписати в той же день.
Натомість в витягу акті про надання юридичних послуг від 01.11.2022 не містяться відомості про те, за яким саме цивільним спором сторони погодили надання правових послуг.
Згідно з платіжним дорученням №343550030 від 10.11.2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» перерахувало АО «Лігал Ассістанс» суму коштів у розмірі 56 000,00 грн. відповідно до договору про надання правової допомоги №07-10/2022 від 07.10.2022 року.
Зважаючи на те, що позивачем не підтверджено виконання та прийняття послуг з надання правової допомоги у сумі 9 000,00 грн. суд не може прийняти до уваги відповідне платіжне доручення.
Таким чином, на підставі зазначеного, суд доходить висновку про відмову у стягненні судових витрат у вигляді правової допомоги у сумі 9 000,00 грн.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог суд покладає судовий збір на відповідача в розмірі 969,32 грн.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610,612, 634, 1049, 1050, 1054, 1066, 1069 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 83, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 26.05.2023.

Суддя В. В. Щепіхіна