Справа №333/821/22
Провадження №2/333/322/23
рішення

Іменем України

07 квітня 2023 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого - судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу №333/821/22 за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату комунальних послуг (послуг з централізованого опалення і гарячого водопостачання), -

В С Т А Н О В И В:

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 20 559,55 гривень, посилаючись на те, що у період з 01.04.2014 року по 31.10.2021 року позивач надав відповідачам послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання за адресою їхнього проживання: АДРЕСА_1 . На теперішній час ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не здійснили повну оплату за надані послуги, тому позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 20 559,55 гривень, а також понесені ним при пред`явленні позову судові витрати у розмірі 2270,00 гривень.

Згідно ухвали суду про відкриття провадження у справі від 08 лютого 2022 року за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в частині вимог до ОСОБА_2 - відмовлено у зв`язку з його смертю, відкрито провадження у цивільній справі №333/821/22 за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води).

15 вересня 2022 року через канцелярію Комунарського районного суду м.Запоріжжя від відповідачки ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву. відповідно до якого відповідачка, вважає, що позовна заява не може бути задоволена у повному обсязі, виходячи з наступного. Період який зазначає позивач в позові про стягнення боргу, а саме: з 01.04.2014 року по 31.10.2021 року, що є більшим за строк загальної позовної давності який визначений в 3 роки. У зв`язку з чим просить суд застосувати позовну давність в цивільній справі. Крім цього, вказує, що відповідачка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 28.11.2018 року та фактично не проживала за цією адресою в період часу з 21.11.2018 року по 28.04.2021 року. За такого просить суд врахувати вище зазначені обставини при ухваленні рішення.

06 жовтня 2022 року через канцелярію Комунарського районного суду м.Запоріжжя від представника позивача надійшла відповідь на відзив згідно якого позивач зазначає наступне. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов`язаний з певними юридичними фактами. Позивач вважає, що межі трирічного строку позовної давності входить останнє щомісячне нарахування датоване березнем 2017 року, та періодом який входить в межі позовної давності є проміжок часу з березня 2017 року до 31 жовтня 2021 року в межах якого повинен бути стягнутий борг за комунальні послуги.

19 жовтня 2022 року через канцелярію Комунарського районного суду м.Запоріжжя від відповідачки надійшли письмові заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості. Відповідно до яких відповідачка не погоджується з розрахунком представника позивача про період застосування строку позивної давності, а саме: з березня 2017 року по 31 жовтня 2021 року, оскільки вона фактично не проживала за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21.11.2018 року по 28.04.2021 року, що підтверджується довідкою голови ОСББ «Медик-8» та актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 31.08.2022 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився був повідомлений судом своєчасно та належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його участі.

Відповідачка, будучи повідомленою судом своєчасно та належним чином про час та місце проведення слухання справи, в судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву про слухання справи за її відсутності з сумою заборгованості з урахуванням строку позовної давності у розмірі 13 784 гривні 80 копійок згодна.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків.

Концерн «Міські теплові мережі» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Основним видом його економічної діяльності є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно розрахунку заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 за період часу з 01.04.2014 року по 31.10.2021 рік заборгованість складає 20 559 гривень 55 копійок (а.с.5-6).

Згідно виписки з КП ЦУІТ Клієнт за адресою: АДРЕСА_1 , датованої від 16.11.2021 року, за вище вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_1 , дата реєстрації якої зазначена 21.11.2018 рік. Крім цього, за вище вказаною адресою були зареєстровані ОСОБА_3 , 1953 року народження, за період з 19.04.1982 року по 30.10.2003 року та ОСОБА_2 , 1975 року народження, за період з 21.11.2018 року по 01.09.2020 року (а.с.7).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником майна, квартири за адресою: АДРЕСА_1 , від 04.02.2008 року є ОСОБА_2 , яка належала йому на праві приватної власності (а.с.8).

Згідно витягу з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

В судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що власником квартири АДРЕСА_2 був ОСОБА_2 відповідно до рішення про державну реєстрацію від 04.02.2008 року.

Отже між позивачем та власником квартири ОСОБА_2 виникли правовідносини саме з моменту державної реєстрації нерухомого майна за останнім, позивач надає мешканцям зазначеної квартири послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води).

Відповідно зі ст.11 ч.1 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За правилами ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. На підставі п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься щомісячно.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню.

Суд враховує обставину, що власник нерухомого майна, квартири за адресою: АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і на час розгляду справи суду не надано інформації про можливих спадкоємців померлого.

У зв`язку з чим, ухвалою суду від 08 лютого 2022 року в частині вимог до ОСОБА_2 - відмовлено у відкритті провадження, відкрито провадження лише в частині вимог до відповідачки ОСОБА_1 .

Суд вивчивши матеріали справи, встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за вказаною адресою, лише з 21.11.2018 року, що підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачкою, хоча остання зазначає не мешкала за вказаною адресою в період часу з 21.11.2018 року по 28.04.2021 року.

Згідно з розрахунку заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , наданого через канцелярію суду представником позивача від 02.12.2022 року, за період з 01.11.2018 року по 31.10.2021 року, тобто з моменту, реєстрації за зазначеною адресою відповідачки ОСОБА_1 , заборгованість складає 13 784,80 гривні. Суд вбачає, що саме з цього часу в неї виник обов`язок щодо сплати комунальних послуг як споживача.

Даний розрахунок основного боргу за період з 01.11.2018 року по 31.10.2021 року на суму 13 784,80 гривні, відповідачка визнає, про, що вона вказує в своїй заяві від 09.03.2023 року.

Суд розглянувши заяву відповідачки про застосування строку позовної приходить до висновку про неможливість її застосування виходячи з такого.

У відповідності зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач звернувся до суду 07 лютого 2022 року, таким чином початок перебігу загальної позовної давності відповідно до ст.261 ЦК України має рахуваться з 07 лютого 2019 року.

Згідно зі ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У відповідності зі ст. 264 ч.2, 3 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості з 01.04.2014 року по 31.10.2021 року, а саме: з червня 2021 року по жовтень 2021 року включно було здійснено оплату за надані комунальні послуги на загальну суму яка складає 3 681,23 гривня. Суд вважає, що відбулося переривання позовної давності. За такого суд не може застосувати строк позовної давності про який вказує відповідачка.

Суд дослідивши всі обставини справи, вивчивши докази надані сторонами по справі, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача Концерн «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 а саме, визнає їх доведеними та обґрунтованими лише в частині несплати комунальних послуг за період з 01.11.2018 року по 31.10.2021 року на суму 13 784,80 гривні.

У відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового зборупропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 521,99 гривню.

Керуючись ст.ст.257, 261, 264, 267, 526, 610, 611, 625 ЦК України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, ч.4 ст.223, ст.ст.10-13, 77-80, 141, 263-265, 289 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату комунальних послуг (послуг з централізованого опалення і гарячого водопостачання) - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» (, м.Запоріжжя, бул.Гвардійський, буд.137) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання за період з 01.11.2018 року по 31.10.2021 року у розмірі 13 784 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Концерну «Міські теплові мережі» (, м.Запоріжжя, бул.Гвардійський, буд.137) витрати на оплату судового збору у розмірі 1 521 (одна тисяча п`ятсот двадцять одна) гривня 99 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 07 квітня 2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя С.С. Тучков