МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа №521/7897/22
Пр. №2-др/521/21/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Замниборщ А.С., за участю:

представника позивача Кірічек С.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву представника відповідача про компенсацію судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про заперечення запису про батьківство,

встановив:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування МРА ОМР, Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ПМУ МЮ (м. Одеса), про заперечення запису про батьківство.

Ухвалою суду від 27 лютого 2023 року за заявою позивача позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування МРА ОМР, Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ПМУ МЮ (м. Одеса) було залишено без розгляду.

28 березня 2023 року представник відповідача, діюча на підставі ордеру від 28 грудня 2022 року надала до суду заяву про компенсацію судових витрат, згідно якої просила суд стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на правничу допомогу адвоката, понесені у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 3500,00 грн. та судовий збір у розмірі 496,20 грн. а також витрати на правничу допомогу адвоката у першій інстанції у розмірі 3000,00 грн.

В обгрунтування поданого клопотання зазначила, що ухвалою суду від 27 лютого 2023 року було постановлено без участі відповідача та її представника у зв`язку із відсутністю технічної можливості суду провести судове засідання в режимі відеоконференції.

Вказувала, що позивач зловживав своїми правами, оскільки звернувся до суду не маючи на меті захисту своїх порушених прав, використовував судову справу для вчинення морального тиску на відповідача, не виконував своїх процесуальних обов`язків.

Зазначила, що за умовами п. 3.1 договору про надання правової допомоги №7/22 від 01 червня 2022 року, укладеного між відповідачем та адвокатом Зудовою В.В., розмір гонорару, розмір гонорару складає 500 грн. за одну годину роботи адвоката та оплачується протягом п`яти днів з моменту виставлення рахунку.

Згідно рахунку №7/22/3 від 26 грудня 2022 року витрачений час на консультації клієнта, роз`яснення прав та обов`язків склав 1 год. вартістю 500 грн., на складання відзиву на позовну заяву склав 4 год. вартістю 2000,00 грн, на участь адвоката у судовому засіданні 26 січня 2023 року склав 1 год. вартістю 500 грн., загалом 6 год. вартістю 3000,00 грн., які було сплачено відповідачем 27 грудня 2022 року (а.с. 203-205).

Позивач та його представник, діючий на підставі довіреності від 08 серпня 2022 року в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданої заяви, оскільки представник відповідача жодного разу не з`являлась на засідання, а в суді апеляційної інстанції їм було відмовлено у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідач та її представник, в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду надали заяву, згідно якої підтримали подану заяву та просили суд розглянути справу за їх відсутності (а.с. 212).

Суд, розглянувши заяву представника відповідача про компенсацію судових витрат, вважає, що воно підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 127 суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 14 червня 2022 року було задоволено клопотання позивача про призначення судово-генетичної експертизи та зупинено провадження у даній справі на час проведення експертизи (а.с. 48-49).

Постановою Одеського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Малиновського районного суду від 14 червня 2022 року залишено без задоволення (а.с. 119-121).

Ухвалою суду від 27 лютого 2023 року за заявою позивача позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування МРА ОМР, Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ПМУ МЮ (м. Одеса) було залишено без розгляду (а.с. 194).

Вищевказану ухвалу позивач отримав 13 березня 2023 року, а відповідач 10 березня 2023 року, що підтверджується підписами останніх на рекомендованих поштових повідомленнях (а.с. 213, 214).

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 вказаного Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно ст. 30 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лиш за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту ст.ст. 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження своїх повноважень та понесених витрат відповідача на правничу допомогу, представник ОСОБА_3 надала до суду копії: ордеру від 28 грудня 2022 року, договору про надання правової допомоги №7/22 від 01 червня 2022 року, меморіальний ордер №399853782 від 27 грудня 2022 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 154, 155, 156, 157-160).

На підставі викладеного, оскільки ухвалою суду від 27 лютого 2023 року за заявою позивача позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування МРА ОМР, Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ПМУ МЮ (м. Одеса) було залишено без розгляду, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Малиновського районного суду від 14 червня 2022 року залишено без задоволення постановою Одеського апеляційного суду від 28 вересня 2022 року, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідачавитрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 260, 261 ЦПКУкраїни, суд

ухвалив:

Заяву представника відповідача про компенсацію судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про заперечення запису про батьківство задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України з електронним носієм № НОМЕР_2 , виданого 03 грудня 2018 року, орган що видав 5112, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України з електронним носієм № НОМЕР_4 , виданого 11 листопада 2020 року, орган що видав 5114, витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

В інший частині заяви про компенсацію судових витрат відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.М. Сегеда