_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/3076/23
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову

21.06.2023 року

Київський районний суд м. Одеси,

головуючий суддя Куриленко О.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

15 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на: - земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0053, площею 3,3326 га; - житловий будинок, з господарськими будівлями, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 32140206; - 1/2 однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер майна 34475558.

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони органам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією прав та їх обтяжень на: - земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0053, площею 3,3326 га; - житловий будинок, з господарськими будівлями, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 32140206; - однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер майна 34475558.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 19 жовтня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу, предметом якого була квартира АДРЕСА_3 .

Зазначив, що 06 червня 2022 року заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси у справі №947/39244/21, було витребувано у ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради вищезазначену квартиру.

Стверджує, що заявник був позбавлений права власності на квартиру, що була предметом Договору купівлі-продажу, за продаж якої ОСОБА_2 отримав грошові кошти у розмірі 772 100,00 грн., у зв`язку з чим заявник має намір подати позовну заяву про розірвання Договору купівлі-продажу та стягнення 772 100,00 грн. з ОСОБА_2 .

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Судом встановлено, що майбутній позов ОСОБА_1 стосується визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, а від так підсудність даної справи слід визначати за правилами частини ч. 1 ст. 30 ЦПК України згідно якої - позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Враховуючи те, що спір по справі стосується нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_3 , яка територіально відносяться до Київського районну м. Одеси, а від так вказана цивільна справа підсудна Київському районному суду м.Одеси.

Відповідно до п.1 ч.1 та ч.4 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається, зокрема, до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, п.2 та п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб ; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З поданих документів вбачається, що дійсно 19 жовтня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу, предметом якого була квартира АДРЕСА_3 .

06 червня 2022 року заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси у справі №947/39244/21, було витребувано у ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради вищезазначену квартиру.

Підставою для звернення Одеської міської ради в Київський районний суд м. Одеси з віндикаційним позовом стали обставини, що пов`язані із привласненням Квартири ще у 2008 році на підставі підроблених документів та подальше неодноразове відчуження цієї Квартири іншим особам, зокрема ОСОБА_2 .

Відповідно до інформаційної довідки 335692216 від 14.06.2023 року ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , є власником: земельної ділянки, кадастровий номер :02:002:0053, площею 3,3326 га; житлового будинку, з господарськими будівлями, за адресою АДРЕСА_1 ; 1/2 однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до відповіді на адвокатський запит ТОВ «Незалежна судова експертиза і оцінка» вих. № 52 від 07.04.2023 року, середня ринкова вартість усього вищевказаного майна ОСОБА_2 складає 658 000,00 грн., з яких середня ринкова вартість житлового будинку - 140 000,00 гривень; однокімнатної квартири - 380 000,00 гривень; земельної ділянки - 138 000,00 гривень.

У заяві про забезпечення позову заявник стверджує те, що з метою запобігання ускладненню/неможливості ефективного захисту поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, а також враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може фактично унеможливити захист порушених прав і інтересів в обраний заявником спосіб, слід дійти висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

З урахуванням викладеного, враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006року, приймаючи до уваги викладені обставини у заяві про забезпечення позову, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, а також співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.76, 77, 81, 84 149-154, 157, 353 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу задовольнити.

Вжити заходи зебезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- на земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0053, площею 3,3326 га;

- житловий будинок, з господарськими будівлями, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 32140206;

- 1/2 однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер майна 34475558.

Заборонити органам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією прав та їх обтяжень на:

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0053, площею 3,3326 га;

- житловий будинок, з господарськими будівлями, за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 32140206;

- однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер майна 34475558.

Зобов`язати ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову подати позов до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Куриленко О. М.