РІШЕННЯ

Іменем України

13.06.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

за участю секретаря судового засідання Савченко А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи - Першої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

встановив:

Заявник звернувся до Франківського районного суду м. Львова із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів в порядку окремого провадження. Заяву обгрунтовує тим, що він, заявник, є спадкоємцем за законом після смерті його, заявника, матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою він проживав та був зареєстрований за однією адресою на момент її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інших спадкоємців немає. На день смерті його, заявника, матері залишилось спадкове майно, а саме квартира АДРЕСА_1 та Першою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області відкрито спадкову справу №106/2018. 24.02.2023р. він, заявник, звернувся до Першої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно та надав наступні документи, однак нотаріальною конторою надано відповідь за вих. №104/02-14 від 24.02.2023р. про те, що у видачі свідоцтва про право на спадщину не відмовлено, проте роз`яснено необхідність подачі правовстановлюючих документів на майно, оскільки в наявних документах існують розбіжності в прізвищах спадкодавця, зокрема прізвище спадкодавця згідно свідоцтва про смерть " ОСОБА_3 ", а прізвище власника майна згідно правовстановлюючих документів " ОСОБА_4 ", жодних документів про зміну прізвища спадкодавця не надано. Зазначає, що наявність допущених технічних помилок в правовстановлюючих документах на спадкове майно перешкоджає заявнику реалізувати право на отримання свідоцтва про право на спадщину, відтак він змушений звернутися до суду в порядку окремого провадження за захистом свого права.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 16.03.2023р. відкрито провадження та призначено у справі судове засідання.

В судове засідання заявник не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить встановити факт належності правовстановлюючих документів.

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

За ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З копії паспорту серії НОМЕР_1 вбачається, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований з 09.07.1999р. за адресою АДРЕСА_2 .

Дана обставина також підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади №2023/001920496 від 03.03.2023р.

Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 24 лютого 2017 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територільного управління юстиції у Львівській області заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_2 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 мати заявника ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , дівоче прізвище - ОСОБА_6 .

Згідно відмітки копії паспорту серії НОМЕР_4 на ім"я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання зареєструвала шлюб з гр. ОСОБА_5 , 1949 р.н., який в подальшому розірвано 10.06.2000р., про що міститься відповідна відмітка в паспорті та наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 .

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , виданого 19 травня 2015 року Зубрянською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно зареєстрували шлюб 19.05.2015р.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 15 квітня 2016 року виконкомом Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, гр. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого 24 січня 2018 року Франківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Даними документами підтверджується факт народження та наявності родинного зв"язку заявника ОСОБА_1 з гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_2 , зокрема те, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , дівоче прізвище якої - ОСОБА_6 .

Відповідно до копії ордеру серії АБ №73034, підписаного 08 лютого 1974 року заступником голови виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих, ордер видано гр. ОСОБА_7 , сім"я якої складається з 2 (двох) осіб на право зайняття 2 кімнат та кухні з загальною жилою площею 27,28 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 , на підставі рішення Загалльних зборів ЖБК №100 від 19.01.1974р.

Згідно копії реєстраційного посвідчення, виданого 10 лютого 1992 року начальником Львівського міжміського Бюро технічної інвентаризації, кооперативна квартира АДРЕСА_3 , зареєстрована за ОСОБА_8 на праві особистої власності на підставі довідки, виданої 08.01.1992р. ЖБК №100 за №100 про остаточний розрахунок за квартиру, про що зроблено запис в реєстрову книгу №81 за реєстровим №10268.

Відповідно до довідки №2/4603, виданої 07.05.2018р. директором ОКП "БТІ та ЕО" Мартинишин Г.Й., станом на 29.12.2012р. квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_8 , на праві приватної власності, на підставі довідки, виданої ЖБК №100 від 08.01.1992р. за №118.

В матеріалах справи містяться інші копії документів, зокрема, копії довідок з місця проживання та копії поквартирної карточки, карточки прописки, які свідчать про те, що гр. ОСОБА_4 як основний квартиронаймач, а в поальшому власник, була зареєстрована та проживала в квартирі АДРЕСА_1 , зокрема зі своїм сином - заявником ОСОБА_1 .

З долучених до матеріалів справи документів, які містять подвійне (як дівоче, так і шлюбне) прізвище матері заявника, вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_8 .

З відповіді №104/02-14 в.о. завідувача Першої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області від 24.02.2023р. вбачається, що наявні розбіжності в прізвищах спадкодавця в свідоцтві про смерть та правовстановлюючих документах на квартиру є перешкодою для отримання заявником у справі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері.

Враховуючи досліджені копії документів, які долучені заявником до заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає встановленим, що гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена в ордері серії АБ №73034 від 08.02.1974 р.н. та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена в реєстраційному посвідченні від 10 лютого 1992 року, є однієї і тією ж особою, і ці документи належать одній і тій же особі.

За ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 № 5 зі змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заявники й залучені до участі у справі заінтересовані особи вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви про встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи, оскаржувати рішення і ухвали, вчиняти інші процесуальні дії.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про необґрунтованість заяви про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та спростовували б доводи, викладені заявником в заяві.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зроблено визначення, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

На підставі викладеного, керуючись статями 43 44, 49; 259, 263 - 265, 293-295, 315-316 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи - Першої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задоволити частково.

Вважати встановленим факт, що гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена в ордері серії НОМЕР_9 від 08.02.1974р. та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зазначена в реєстраційному посвідченні від 10 лютого 1992 року, та померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , є однієї і тією ж особою.

Вважати встановленим факт належності гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ордеру серії АБ №73034, підписаного 08 лютого 1974 року заступником голови виконкому Львівської міської ради депутатів трудящих на право зайняття квартири АДРЕСА_1 , що виданий на підставі рішення Загальних зборів Житлово - Будівельного Кооперативу №100 від 19.01.1974р. на ім"я ОСОБА_7 .

Вважати встановленим факт, що правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1 , видані на ім"я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра згідно паспорту серії НОМЕР_4 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та померла ІНФОРМАЦІЯ_7 . належать одній і тій ж особі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Заінтересована особа: Перша Львівська державна нотаріальна контора Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, юридична адреса: м. Львів, вул. Саксаганського, буд.6, .

Суддя В. Кузь