ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1054/23 Справа № 710/1956/21
Шполянський районний суд Черкаської області
УХВАЛА

про відвід суддів

21 червня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі суддів Новікова О.М., Фетісової Т.Л., Сіренка Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Фетісової Тетяни Леонідівни та Сіренка Юрія Володимировича у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Черкаського апеляційного суду знаходиться вказана цивільна справа.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначено колегію суддів: Новіков О.М. - суддя-доповідач і судді Фетісової Т.Л., Сіренко Ю.В.

06 червня 2023 року ухвалою Черкаського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 24 травня 2023 року, та ухвалою суду від 13 червня 2023 року призначено справу до розгляду на 27 червня 2023 року на 08 год. 30 хв.

21 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відвід суддів Фетісової Т.Л. та Сіренка Ю.В. мотивуючи її тим, що постановою Верховного Суду від 08.02.2023 року у даній справі (№710/1956/21), було скасовано рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, розгляд справи направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Наразі, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, надійшла суддям, які входили до складу колегії суддів, які уже розглядали вказану справу та прийняте ними судове рішення скасовано судом касаційної інстанції, а тому їх повторна участь у розгляді справи є недопустимою у силу частини 3 статті 37 ЦПК України.

Перевіривши вказані доводи, судова колегія доходить наступних висновків.

Згідно статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

З положень частини 2 статті 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» вбачається, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Частина 7 пункт 1 статті 56 цього Закону передбачає, що суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Однією із гарантій права на незалежний, безсторонній і справедливий суд є право учасника справи на відвід судді (колегії суддів). Проте, право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені в ст. 36 ЦПК України.

Відповідно положень цієї статті, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

У статті 37 ЦПК України наведений перелік обставин, за яких не допускається повторна участь судді в розгляді справи.

Відповідно ч. 3 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

За приписами частини 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно положень статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.

У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистою поведінки, не є безстороннім.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, параграф 48).

Крім того, пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Згідно з роз`ясненнями ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії» в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому, кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

У своїй Рекомендації № R (94) 12 щодо незалежності, ефективності та ролі суддів (Принцип І (2) (d) Комітет Міністрів Ради Європи визначив, що судді повинні мати необмежену свободу вирішувати справи безсторонньо, у відповідності із своїм сумлінням та тлумаченням фактів згідно з чинними правовими нормами.

Європейська Хартія про статус суддів передбачає, що закон для суддів повинен гарантувати безсторонність, якої члени суспільства мають право очікувати від суддів (пункт 1.1).

Безсторонність визначається Європейським судом відповідно до суб`єктивного підходу, який бере до уваги особисте переконання або інтереси конкретного судді в певній ситуації, а також, відповідно до об`єктивного підходу, що передбачає надання суддею гарантій, достатніх для усунення будь-якого правомірного сумніву у цьому відношенні. Судді повинні за всіх обставин діяти безсторонньо з тим, щоб забезпечити відсутність правомірних підстав у громадян підозрювати якусь упередженість. У цьому відношенні безсторонність повинна бути очевидною як під час виконання суддею судових функцій, так і інших дій.

Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності (рішення Європейського суду з прав людини в справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року, в справі «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року).

Матеріалами справи установлено, що постановою Верховного Суду від 08 лютого 2023 року у справі №710/1956/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, скасовано рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 19 травня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду складі колегії суддів Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л. від 04 жовтня 2022 року. Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 24 травня 2023 року зупинено провадження у справі.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд колегії суддів Черкаського апеляційного суду у складі головуючого судді Новікова О.М., суддів: Фетісової Т.Л., Сіренка Ю.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06 червня 2023 року у вищевказаній справі відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , справу призначено до розгляду.

До вирішення справи по суті позовних вимог, ОСОБА_1 подав заяву про відвід суддів Фетісової Т.Л. та Сіренка Ю.В. з підстав ч. 3 ст. 37 ЦПК України, оскільки з матеріалів справи вбачається, що дані судді раніше брали участь у перегляді цієї справи в суді апеляційної інстанції.

З огляду на вищевикладені обставини, колегія суддів враховуючи ту обставину, щоб у стороннього спостерігача не виникали сумніви в неупередженості суддів, а також вимоги частини 3 статті 37 ЦПК України, вважає доцільним задовольнити заяву про відвід ввказаних суддів.

Керуючись ст.ст. 33, 37, 40 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Фетісової Тетяни Леонідівни та Сіренка Юрія Володимировича у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, задовольнити.

Відвести суддів Фетісову Тетяну Леонідівну та ОСОБА_4 від участі у розгляді цивільної справи № 710/1956/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого.

Матеріали цивільної справи № 710/1956/21 передати у відділ забезпечення діяльності судової палати з розгляду цивільних справ Черкаського апеляційного суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи щодо визначення складу суду для розгляду вказаної справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді