Справа № 127/9661/23
Провадження 2/127/1164/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» про поділ спільного майна подружжя та поділ боргових зобов`язань,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Пенькас В.М., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ АТ «Укргазбанк» про поділ спільного майна подружжя та поділ боргових зобов`язань, в якому просить в порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за нею та відповідачем ОСОБА_2 право власності на частку в квартирі АДРЕСА_1 , за кожним з них; також просить поділити боргові зобов`язання подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках, які виникли на підставі кредитного договору №80-Ф/2012 від 20.08.2012, що укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Украгазбанк».

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову (яка визначається дійсною вартістю нерухомого майна), якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п.п.2,9 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Пред`являючи позов з вимогою майнового характеру про визнання права власності на частку в квартирі позивач зазначив ціну позову у розмірі 256 375,00 гривень, що, згідно доводів позовної заяви, є вартістю квартири АДРЕСА_1 , на час її придбання.

Поряд з цим відповідно до представленої суду копії Договору № А3/33-1/234 від 26.07.2012 вартість спірної квартири на момент придбання становила 341 834 грн., ринкова вартість квартири на момент пред`явлення позову жодними доказами не підтверджується.

Згідно з п.16 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування, визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Суд зазначає, що у випадку, якщо у позивача виникають труднощі з визначенням ціни позову, що відповідає дійсній вартості спірного майна на момент пред`явлення позову, позивач не позбавлена можливості провести експертну оцінку такого майна, за результатами якої позивач може визначити вірну ціну позову та, відповідно, сплатити судовий збір в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

При цьому суд ні зі змісту позовної заяви, ні з матеріалів, доданих до неї не вбачає, що позивач вживав будь-яких заходів для проведення експертного дослідження (оцінки) з метою встановлення дійсної (реальної) ринкової вартості спірної квартири.

Визначення ринкової вартості квартири на рівні кредитного зобов`язання за кредитним договором № 80-Ф/2012 від 20.08.2012 є невірним, а тому позивач має вжити заходів для проведення експертної оцінки/дослідження ринкової вартості спірної квартири на момент пред`явлення позову, з урахуванням чого визначити реальну ціну позову, з якої сплатити встановлений законом розмір судового збору за вимогу майнового характеру.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивач в позовній заяві заявив також вимогу немайнового характеру - про поділ кредитного зобов`язання подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто за немайнову позовну вимогу позивачем має бути сплачено судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Оскільки суд позбавлений можливості встановити дійсну ринкову вартість спірної квартири на день подання позову, суд вважає за необхідне надати можливість позивачу провести експертну оцінку ринкової вартості спірного майна (організувати проведення відповідного дослідження) та сплатити судовий збір в розмірі, що визначено Законом України «Про судовий збір».

Вищевикладене є недоліками позовної заяви, які повинні бути усунуті позивачем шляхом зазначення реальної ціни позову за вимогою майнового характеру на момент звернення до суду з позовною заявою, виходячи з дійсної (ринкової) вартості спірної квартири, з наданням суду доказів такої вартості (дослідження/експертизи), доказів сплати судового збору, враховуючи вірну ціну позову та шляхом сплати судового збору за вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, про що повідомити позивача/її представника та надати п`ять днів для усунення наведених недоліків з дня отримання позивачем/її представником ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 175,177, 185, 258-261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» про поділ спільного майна подружжя та поділ боргових зобов`язань залишити без руху та надати позивачу/її представнику п`ятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, з дня отримання позивачем даної ухвали суду.

Роз`яснити позивачу, що в разі, якщо у встановлений строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, вона вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу, що не перешкоджатиме повторному зверненню до суду з позовною заявою.

Ухвала суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: