Справа № 309/2923/22
Провадження № 2/309/576/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Савицький С.А.

за участю секретаря судових засідань Мацунич В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог Вишківська селищна рада , приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Король Надія Іванівна про визнання особистою приватною власністю нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особистою приватною власністю ОСОБА_3 житлового будинку в АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 26.09.2000 року та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення особистого селянського господарства площею 0,589 га в с.Велятино Хустського району Закарпатської області , які належали ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія Р3 №177972 виданого Велятинською сільською радою 26.06.2003 року .

Позов мотивовано тим , що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки - ОСОБА_3 та після її смерті відкрилася спадщина за заповітом. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, за яким все належне їй майно заповіла позивачці ОСОБА_1 .У визначені законом строки позивачка подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Король Н.І. і прийняла належно спадщину після смерті ОСОБА_3 і є спадкоємцем за заповітом .

Позивачкою ОСОБА_1 було подано до приватного нотаріуса правовстановлюючі документи на спадкове майно , яке належало її бабусі ОСОБА_3 на момент смерті , а саме: свідоцтво про право власності на жилий будинок в АДРЕСА_1 видане 26.09.2000 року за №447 та державний акт про право приватної власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та ведення особистого селянського господарства серія Р3 №1777972 , який був виданий Велятинською сільською радою 26.06.2003 року. При вивченні вище вказаних правовстановлюючих документів , приватним нотаріусом було встановлено , що ОСОБА_3 отримала їх у період шлюбу з ОСОБА_2 , однак з яким вона не проживала з 1954 року і до моменту розірвання шлюбу .

Бабуся позивачки - ОСОБА_3 уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Велятино Хустського району за актовим записом №14 . У жовтні 1952 року відповідач був засуджений та до 1954 року перебував в місцях позбавлення волі . На початку 1954 року відповідач повернувся , однак вони спільно прожили лише декілька місяців . ІНФОРМАЦІЯ_3 народився у них син ОСОБА_4 , однак на момент його народження ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спільно вже не проживали . Відповідач проживав у будинку свого батька в АДРЕСА_2 .

З середини 1954 року бабуся позивачки - ОСОБА_3 з відповідачем ОСОБА_2 не проживали як подружжя , вони припинили будь-які зв`язки , з 1954 року вони не вели спільного господарства та проживали окремо . Спільне їх проживання було не можливе по причині поведінки відповідача , він часто дебоширив , скандалив , зловживав алкоголем , дитиною не піклувався . З 1954 року ОСОБА_3 з відповідачем припинили будь-яке спілкування та позивачці ОСОБА_1 та її бабусі ОСОБА_3 не відомо про подальше життя відповідача . У 1958 році відповідач повернувся в село Велятино до будинку свого батька після завершення військової строкової служби. З 1960 року відповідач ОСОБА_2 виїхав із села і місце його перебування на сьогоднішній час не відомо. Вказані обставини встановлені рішенням Хустського районного суду від 30.06.2020 року про розірвання шлюбу між бабусею ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 справа №309/705/20 .

За життя бабусі позивачка ОСОБА_1 зверталася до приватного нотаріуса Король Н.І. та хотіла укласти договір дарування належного їй майна , однак тоді з"ясувалося , що вона не може укласти такий договір так як перебувала у шлюбі із відповідачем , хоч фактично вони припинили шлюбні відносини та спільне проживання ще у 1954 році . Тому їй було рекомендовано звернутися до суду із позовом про розірвання шлюбу , що вона і зробила та було винесено рішення Хустського районного суду від 30.06.2020 року .

Однак за своє життя бабуся позивачки - ОСОБА_3 після розірвання шлюбу не встигла укласти на користь позивачки ОСОБА_1 договір дарування майна , оскільки її стан здоров`я погіршився та 25.05.2021 року вона померла .

У зв`язку з такою ситуацією приватний нотаріус Король Н.І. не може видати позивачці ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину на все майно , що належало ОСОБА_3 на момент смерті , оскільки правовстановлюючі документи на дане майно було видано на ім"я ОСОБА_3 у період шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 . Однак відповідач ОСОБА_2 не приймав участі у будівництві житлового будинку в АДРЕСА_1 , оскільки з 1954 року взагалі не проживав у селі Велятино та бабуся позивачки - ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 припинили спільне проживання у 1954 році не вели спільного господарства та ОСОБА_2 не приймав ніякої участі у будівництві даного житлового будинку та утриманні сімї взагалі .

Позивачка ОСОБА_1 вважає , що відповідності до ч.2 ст.28 Кодексу про шлюбу та сім`ю України в редакції станом на 2000 та 2003 рік , яка діяла на момент видачі правовстановлюючих документів на майно ОСОБА_3 , суд може визнати майно , нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу , власністю кожного з них .Оскільки бабуся позивачки - ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 фактично припинили шлюб у 1954 році то житловий будинок в АДРЕСА_1 та земельна ділянка призначена для його обслуговування та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства , які набуті ОСОБА_3 можуть бути визнані особистою приватною власністю ОСОБА_3 .

Сторони в судове засідання не з`явилися .

Позивачем ОСОБА_1 подано заяву про розгляду справи у відсутності позивача та про те , що вона підтримує повністю позовні вимоги та просить позов задоволити .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Вишківської селищної ради подав заяву про розгляду справи у їх відсутності , заявлені позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову .

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Хустського нотаріального округу Король Н.І. також подала заяву про розгляд справи у її відсутності , проти задоволення позову ОСОБА_1 не заперечує .

Відповідно до ч.3 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з поданими письмовими заявами сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши в судовому засідання письмові докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, і позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог, що ставляться ним у даній справі.

В судовому засіданні встановлено , що з 1954 року бабуся позивачки - ОСОБА_3 з відповідачем ОСОБА_2 не проживали як подружжя , вони припинили будь-які зв`язки , з 1954 року , вони не вели спільного господарства та проживали окремо . З 1954 року ОСОБА_3 з відповідачем ОСОБА_2 припинили будь-яке спілкування та позивачці ОСОБА_1 та її бабусі ОСОБА_3 не відомо про подальше життя відповідача . З 1960 року відповідач ОСОБА_2 виїхав із села і місце його перебування на сьогоднішній час не відомо.

Вказані обставини встановлені рішенням Хустського районного суду від 30.06.2020 року про розірвання шлюбу між бабусею позивачки - ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 справа №309/705/20 і не підлягають доказуванню відповідно до ст. 82 ч.4 ЦПК України .

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській , цивільній або адміністративній справі , що набрало законної сили , не доказуються при розгляді іншої справи , проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою , яка не брала участі у справі , в якій такі обставини були встановлені .

Також відповідно до довідки Вишківської селищної ради від 20.02.2021 року №464 підтверджено , що відповідач ОСОБА_2 з 1954 року по 2021 рік за адресою АДРЕСА_1 не проживає .

З огляду на вище наведене суд робить висновки про обґрунтованість та правомірність вимог позивача, оскільки відповідності до ч.2 ст.28 Кодексу про шлюбу та сім"ю України в редакції 1969 року станом на 2000 та 2003 рік , яка діяла на момент видачі правовстановлюючих документів на майно ОСОБА_3 - свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 26.09.2000 року та державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ №177972 виданого Велятинською сільською радою 26.06.2003 року , суд може визнати майно , нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу , власністю кожного з них .

Оскільки належними доказами підтверджено , що бабуся позивачки ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 фактично припинили шлюб у 1954 році , роздільно проживали - житловий будинок в АДРЕСА_1 та земельна ділянка призначена для його обслуговування та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства набуті ОСОБА_3 одноособово під час роздільного проживання та фактичного припинення шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , то вказане нерухоме майно може бути визнано особистою приватною власністю ОСОБА_3 , а тому позов підлягає до задоволення

Питання про стягнення судових витрат по справі сторони в судовому засіданні не ставили.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України ст.28 Кодексу про шлюб та сім`ю України в редакції 1969 року , суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити .

Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_3 житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 26.09.2000 року та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та ведення особистого селянського господарства площею 0,589 га в с.Велятино Хустського району Закарпатської області , які належали ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія Р3 №177972 виданого Велятинською сільською радою 26.06.2003 року .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Савицький С.А.