Справа № 591/1707/22
Провадження № 2/591/1572/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Северинової А.С.,

з участю секретаря судового засідання Рудь В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 591/1707/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про збільшення розміру стягнутих аліментів, стягнення додаткових витрат на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, та

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

13 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 08 серпня 2003 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 . Від шлюбу вони мають двох дітей: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 січня 2019 року шлюб між ними розірвано та відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на двох дітей. Проте, постановою Сумського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 січня 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 донька ОСОБА_5 досягла повноліття, що є підставою для припинення стягнення аліментів згідно рішення суду.

Позовну вимогу щодо збільшення розміру аліментів на сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачка обґрунтовує наступним.

На сьогоднішній день при врахуванні утримання дитини одним із батьків та визначенні розміру аліментів у частці від доходу, розмір 1/4 від доходу платника аліментів є безспірним та стягується на підставі судового наказу, тому розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а рекомендований розмір дорівнює прожитковому мінімуму на дитину відповідного віку, у разі достатності заробітку платника аліментів.

Вказує, що вона працює на посаді головного спеціаліста Сумського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області та в середньому отримує заробітну плату в розмірі 12000 грн щомісячно. Після розірвання шлюбу з відповідачем вона, починаючи з 2019 року разом з двома дітьми переїхала та проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що є однокімнатною квартирою. Інших доходів для життя, а також свого житла вона не має.

У свою чергу, відповідач працює в Сумській обласній прокуратурі, наразі сам проживає в чотирикімнатній квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , інших дітей на утриманні не має. Так, квартира, в якій постійно проживає відповідач фактично належить йому, він в ній постійно проживає з 2010 року, хоча й оформлена юридично на його батька ОСОБА_7 , який в свою чергу має свою квартиру, у якій постійно проживає.

За спільною домовленістю зазначена квартира в 2010 році була придбана та оформлена 1/2 частка права власності на батька відповідача ОСОБА_7 та частка в праві власності на її матір ОСОБА_8 . Після розірвання шлюбу відповідач з батьком, що є співвласником та має переважне право в купівлі, викупив частину квартири у її матері, уклавши договір купівлі-продажу частки квартири від 02 жовтня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_7 придбав у ОСОБА_8 її 1/2 частину квартири, сплативши 283 258 грн, що свідчить про наявність фінансової забезпеченості відповідача та можливість придбавати нерухоме майно після ухвалення рішення про стягнення аліментів. Також зазначає, що після ухвалення рішення в 2019 році про стягнення аліментів у 2020 році відповідач придбав новий коштовний автомобіль-позашляховик Ford Escape та знову оформив юридично власність на автомобіль на свого батька ОСОБА_7 .

Стягнення додаткових витрат на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачка обґрунтовує тим, що їх малолітній син ОСОБА_6 перебуває на її утриманні, навчається в КУ Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 23 та додатково виявив бажання та здібності до заняття спортом, а саме відвідування басейну та плавання. Вартість такого навчання становить 120 грн за одне заняття, тренування відбуваються 4 рази на тиждень. Сукупна вартість відвідування басейну ОСОБА_6 становить 1920 грн, тому половину коштів з розвитку особливих здібностей сина, а саме в розмірі 960 грн щомісячно, слід стягувати з відповідача до досягнення дитиною повноліття.

Щодо стягнення аліментів на повнолітню доньку ОСОБА_5 , що продовжує навчання, позивачка зазначає наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 донька сторін ОСОБА_5 досягла повноліття та продовжує навчання в вищому навчальному закладі Київський національний торговельно-економічний університет за спеціальністю політологія факультету Міжнародної торгівлі та права на заочній формі навчання. Термін навчання складає 4 роки 6 місяців. Згідно умов договору №3524з/6к-2021 від 20 серпня 2021 року вартість навчання становить 15500 грн за рік (курс) та оплата розбивається на 2 етапи, тобто по 7750 грн за кожні пів року. Загальна вартість освіти становить 69 750 грн. Відповідно до графіку освітнього процесу у зв`язку з навчанням на заочній формі навчання ОСОБА_5 двічі на рік повинна їздити до м. Києва для здачі залікових іспитів. У зв`язку з навчанням ОСОБА_5 необхідно винаймати житло протягом 2 місяців на рік, харчуватися, витрачати кошти на проїзд, придбання підручників, зошитів, тощо. На період дії воєнного стану ВУЗ скоротив сесії до 2 тижнів з метою забезпечення безпеки. Зазначає, що у зв`язку з заочною формою навчання університет не забезпечує студентів гуртожитком, а також стипендією. Сукупні витрати за рік навчання ОСОБА_5 становлять 47500 грн. Вважає, що половину з цих коштів, що витрачаються на навчання доньки слід стягнути з відповідача, що становитиме 23750 грн на рік, тобто 1979 грн на місяць.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить:

- збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на підставі постанови Сумського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року № 591/3056/18 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши розмір аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття;

- стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши розмір додаткових витрат в твердій грошовій сумі 960 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття;

- стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, на час навчання доньки, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку, за умови продовження навчання.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 травня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 30 червня 2022 року.

30 червня 2022 року протокольною ухвалою суду підготовче судове засідання відкладено на 05 серпня 2022 року у зв`язку із залученням до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить позов задовольнити частково та стягнути з нього на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу); в задоволенні позову про стягнення додаткових витрат і утримання ОСОБА_9 в сумі 960 грн, щомісячно, та до повноліття відмовити за необґрунтованістю; в задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) на час навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку просить відмовити за необґрунтованістю. Також просить суд стягнути з відповідача безпосередньо на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчатись на її особовий рахунок аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) на час навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку; позов ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнувши суму понесених витрат за оплату навчання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 7750 грн.

Відповідач зазначає, що позивачка на сьогодні є співвласником 3-кімнатної квартири та одноособовим власником ще однієї квартири. При цьому, звертає увагу на те, що при зазначеній у позові зарплаті в сумі 12000 грн на місяць позивачка сплатила готівкою до каси ТОВ «Фінансова компанія «Сумбуд-Інвест» 587 000 грн протягом 7 днів. А загалом, ОСОБА_1 сплачено готівкою за 8 місяців суму 815 000 грн, що перевершує сукупний офіційний дохід позивачки майже за 6 років зі сплаченими відповідачем аліментами. Зазначені у позові ОСОБА_1 факти відсутності житла та інших доходів, крім заробітної плати є неправдивими і такими, що не відповідають дійсності та фактичним обставинам. Позивачка ОСОБА_1 є також і власницею приватної перукарні « ОСОБА_5 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 та оформлена 26 березня 2013 року на її рідну сестру ОСОБА_10 .

Вказує, що за березень-травень 2022 року він отримав середню зарплату (дохід) в сумі 13000 грн. При цьому, у нього перебуває на утриманні дружина та новонароджена дитина, ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його дохід за 2021 рік зменшився у порівнянні з 2020 роком на 113 586 грн. З 20 серпня 2021 року він перебуває у шлюбі з ОСОБА_11 , з якою вони проживають за адресою: АДРЕСА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народився син ОСОБА_12 .

Вважає, що твердження позивачки про те, що син ОСОБА_6 відвідує платно басейн 4 рази на тиждень (16 разів на місяць) є такими, що не відповідають дійсності. Надана позивачкою довідка з СумДУ від 28 квітня 2022 року містить ознаки явної підробки, оскільки складена не на бланку державного навчального закладу, яким є СумДУ, відсутні у зазначеному документі будь-які реквізити, включаючи вихідний номер кореспонденції, реєстрацію зазначеного документу. До зазначеної інформації у позові не долучені жодні докази щодо укладення договору про надання послуг спортивного навчання дитини з батьками чи представниками малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та Сумським державним університетом про відвідування гуртків (секцій), водно-веслувальної бази з жовтня 2021 року по липень 2022 року включно, відсутні будь-які документи про оплату зазначених послуг, їх кількість.

Щодо понесених позивачкою витрат на навчання доньки в сумі 15500 грн, то він не заперечує та готовий сплачувати її навчання в розмірі 50%, що з наданих позивачкою доказів становить 7750 грн. Водночас, зроблені у позові розрахунки про витрати на проїзд та навчання доньки є хибними та не відповідають дійсності та ситуації у державі на сьогодні. За повідомленням університету жодної сесії у учбовому закладі не було проведено, а все навчання (усі 3 сесії) відбувались дистанційно, тобто донька не перебувала на навчальних сесіях у м. Київ, а перебувала вдома. Для поліпшення та забезпечення умов навчання Анастасії саме він 17 лютого 2022 року придбав для неї і передав їй особисто персональний комп`ютер АіО А652 вартістю 20500 грн. Крім того, за проханням дочки він за можливості надає грошову допомогу, включно з поповненням мобільного телефону чи інші витрати. Водночас, розрахунки про витрати на проживання доньки в майбутньому в м. Києві не можуть бути взяті до уваги в умовах військового стану в країні. Враховуючи, що донька є повнолітньою, він бажає перераховувати і вважає достатнім з урахуванням його доходів, сімейного стану (наявних на утриманні дружини та новонародженої дитини) у розмірі 1/8 його доходів, щомісячно, до завершення навчання, але на особовий рахунок повнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01 серпня 2022 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь позивачки на підставі постанови Сумського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року №591/3056/18, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; визначення розміру стягнення аліментів безпосередньо на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу), щомісячно, на час навчання доньки, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку, за умови продовження навчання.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що він частково погоджується з позовними вимогами та вважає за необхідне звернутися до суду із зустрічним позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, доньки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 , в розмірі по 1/8 частини його заробітку (доходу) на кожну дитину, до досягнення сином ОСОБА_6 повноліття, та на час навчання доньки ОСОБА_5 . Він заперечує доводи ОСОБА_1 про те, що вона не має житла. На сьогоднішній день позивачка є співвласником 3-кімнатної квартири та фактично одноособовим власником 2-кімнатної квартири. У той же час, доводи позивачки про те, що він є власником 4-кімнатної квартири та автомобіля високої вартості документально нічим не підтверджені. Також не підтверджені доводи позивачки про збільшення його доходу. Так, у зв`язку зі зміною посади у 2020 році зменшився розмір його заробітної плати. За період з березня по травень 2022 року він отримав середню заробітну плату (дохід) в розмірі 13000 грн. При цьому, на його утриманні перебуває дружина та новонароджена дитина. До того ж, його дохід за 2021 рік зменшився у порівнянні з 2020 роком на 113586 грн.

З вимогами позивачки про стягнення додаткових витрат в сумі 960 грн на сина ОСОБА_6 він не погоджується з огляду на те, що надана позивачкою довідка від 28 квітня 2022 року містить ознаки явної підробки, оскільки складена не на бланку державного навчального закладу, яким є Сумський державний університет. Крім того, до позову ОСОБА_1 не долучено жодних доказів щодо укладення договору про надання послуг спортивного навчання дитини. Звертає увагу на те, що їх малолітній син ОСОБА_6 постійно змінює гуртки та секції. З урахуванням переваг та інтересів дитини, не мати несе додаткові витрати утримання малолітнього ОСОБА_6 , а навпаки він, як батько.

Крім того, зауважує, що за його заявою за місцем роботи продовжується утримання аліментів у сумі частки на дітей без зазначення строку припинення виплат у квітні, травні, червні 2022 року.

Понесені ОСОБА_1 витрати на навчання доньки у розмірі 50% він готовий сплатити. Тобто, з наданих доказів ця сума складає 7750 грн. На даний час за повідомленням університету жодної сесії у закладі не було проведено, а усе навчання (усі 3 сесії) відбувались дистанційно. Тобто ОСОБА_4 не перебувала на навчальних сесіях у м. Києві, а перебувала вдома. Водночас, розрахунки про витрати на проживання доньки в майбутньому в м. Києві не можуть бути взяті до уваги в умовах військового стану в країні, оскільки навіть неможливо підрахувати безпечний стан перебування на кілька діб. На сьогоднішній час дочка відповідача ще жодної сесії не навчалась у м. Києві, відповідно і зазначених приблизних витрат не було понесено. Крім того, не зрозуміло, чому до розрахунку включено оренду квартири, а не проживання в гуртожитку навчального закладу. Також зазначає, що у даному розрахунку наведено витрати на придбання підручників та зошитів. Отже, на даний час вже минуло понад рік навчання у даному закладі, але такі витрати не були понесені, бо жодних доказів не долучено до позову. Разом з тим, він бажає надавати допомогу до закінчення навчання у розмірі 1/8 частки його доходів (заробітку).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 серпня 2022 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів. Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягнутих аліментів, стягнення додаткових витрат на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання (справа № 591/1707/22). Перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

У відзиві на зустрічну позовну заяву позивачка зазначає, що в порівнянні з 2019 роком коли середньомісячна заробітна плата відповідача складала 31890 грн 29 коп., станом на 2022 рік його середньомісячна заробітна плата зросла та становить 34403 грн 99 коп. Вже після ухвалення рішення про стягнення аліментів в 2019 році відповідач задекларував придбаний 11 жовтня 2019 року на ім`я батька автомобіль Форд ОСОБА_13 , 2018 року випуску. Відповідач також постійно декларує користування 4-кімнатною квартирою на АДРЕСА_2 , яка з 02 жовтня 2019 року повністю належить його батьку. Нею не заперечується факт придбання майна для дітей відповідачем та обставина придбання ним коштовної електроніки підтверджує факт спроможності та можливості сплати аліментів в більшому розмірі, які відповідач чомусь сплачувати на користь дітей не бажає.

Також зауважує, що не дивлячись на всі твердження відповідача про його доброзичливість та готовність утримувати та надавати кошти доньці на навчання вже під час розгляду даної справи 16 серпня 2022 року нею знов було сплачено черговий платіж за навчання доньки ОСОБА_5 в розмірі 7750 грн. Крім того, рішенням щодо стягнення аліментів на утримання доньки на період навчання вирішуються права ОСОБА_5 на весь майбутній період навчання, тому повинні враховуватися й витрати, що мають місце сьогодні та враховуватися ті, що будуть понесені в майбутньому, в тому числі витрати на проїзд, проживання в м. Києві під час здачі сесій.

Зазначає, що нещодавно ОСОБА_6 приймав участь у змаганнях з плавання та не дивлячись на нетривалий час відвідування та молодшу групу, вже зайняв 3 місце на дистанції 25 метрів вільним стилем.

Щодо придбаної нею квартири, то зауважує, що через війну в країні будівництво зупинилося й будинок, в якому вона проінвестувала кошти для придбання квартири стоїть недобудований, строки його здачі до експлуатації вже пропущені забудовником та взагалі невідомо чи добудується будинок.

Враховуючи зазначене, вважає, що матеріалами справи в сукупності доведено збільшення заробітної плати відповідача після ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів, поява у останнього в користуванні нового автомобіля вартістю приблизно 600 000 грн, користування та проживання в 4-кімнатній квартирі, яка з 10 вересня 2019 року в цілій частці належить його батьку, а також доведений факт можливості відповідача придбавати коштовну дороговартісну електроніку.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву відповідач зазначив, що на його утриманні, окрім ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , перебувають дружина ОСОБА_11 та малолітній син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стан здоров`я якого погіршився після народження та який перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «ДКЛ Святої Зінаїди» СМР м. Суми з 07 жовтня 2022 по 17 жовтня 2022 року та потребує на даний час додаткового лікування. Твердження позивачки та її представника щодо права власності як на авто, так і на квартири є безпідставними.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 січня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 ОСОБА_14 про закриття провадження у справі.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 первісний позов підтримали, в задоволенні зустрічного позову просили відмовити. Відповідач ОСОБА_3 просив зустрічний позов задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні первісного позову відмовити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомив, що працює тренером в КДЮСШ «України» тренером з веслування на байдарках і каное, є фахівцем спортивного клубу СумДУ та тренером з водних видів спорту. ОСОБА_16 з осені 2021 року відвідує плавальний басейн СумДУ, купляє абонементи на 12 занять на 1 місяць. Для продовження дії абонементу має бути поважна причина, така як хвороба. Потім він почав ходити одноразово, вартість одного заняття складає 100 грн, 120 грн, 150 грн, поступово вартість абонементу зростала. Вартість абонементу складає 1500 грн з 01 вересня 2022 року. З кінця вересня басейн почав працювали, абонемент ОСОБА_6 використав повністю. З веслування заняття безкоштовні. В хлопчика є здібності, він освоїв майже всі стилі плавання, окрім батерфляю, виступає на змаганнях, зайняв третє місце влітку 2022 року. На тренування ОСОБА_6 завжди водила мати, але останні тижні бабуся. Оплату здійснюють через касу, чеки батьки віддають тренеру, а тренери віддають в бухгалтерію. Дмитро відвідує заняття 3-4 рази на тиждень. Зараз ОСОБА_17 до басейну. Влітку в басейн ходив один раз на тиждень, оплачували заняття разово. Довідки про стан здоров`я надаються раз на пів року. З початку бойових дій до 29 квітня 2022 року басейн не працював.

Свідок ОСОБА_8 , яка є матір`ю позивачки, повідомила, що вони живуть разом з позивачкою та двома онуками за адресою: АДРЕСА_4 . Коли сторони жили разом, їм весь час допомагав батько позивачки. ОСОБА_3 купив квартиру на АДРЕСА_5 . Сказав, що ця квартира буде ОСОБА_5 . Відповідач їздив на машині батька, яка оформлена була також на батька. Квартира оформлена на матір. Гаражі були побудовані на її гроші, коли вона працювала підприємцем. У відповідача є гараж, земельна ділянка, які оформлені на нього. Зять зараз проживає за адресою: АДРЕСА_6 . Гроші на квартиру давав батько позивачки, оформили на неї, а іншу частину на батька відповідача. Коли сторони розійшлися, то їй компенсували вартості цієї квартири, потім додав кошти батько позивачки і купили квартиру в новобудові. ОСОБА_18 користується відповідач, кошти на дітей не надає, допомагає утримувати дітей батько позивачки. ОСОБА_6 відвідує басейн, вона його водить на заняття чотири рази на тиждень. Абонемент коштує 1500 грн. В басейн ходить постійно, йому дуже подобається. ОСОБА_5 в тому році поступала в університет, їздила на один день. В цьому році ще не їздила у зв`язку з війною, сесія в неї триває два тижні.

Свідок ОСОБА_10 , яка є сестрою позивачки, повідомила, що позивачка з дітьми проживає в однокімнатній квартирі з її матір`ю. ОСОБА_5 навчається в університеті. Дмитро ходить до школи, відвідує басейн 2-3 рази на тиждень, байдарки. Всіма цими питаннями займається її сестра, іноді Настя. За басейн сплачує 1200 грн на місяць та витрачає кошти на проїзд. Перукарня належить їй, сестра не має до неї жодного відношення. Вона живе в батьківській квартирі на АДРЕСА_7 . Їй не відомо, чи платить відповідач кошти за відвідування сином басейну. Після басейну вони заходять до неї. Вона не бачила, щоб відповідач водив сина до басейну.

Допитана в якості свідка третя особа ОСОБА_4 повідомила, що є студенткою 2-го курсу Київського національного торговельно-економічного університету. Сесію здавала дистанційно через військовий стан. Вартість навчання за семестр коштує 7500 грн, сесія три рази на навчальний рік, оплата два рази на рік. Оплачує навчання мати. Навчання закінчується в 2024-2025 роках. Свідок пояснила, що через заочну форму навчання користуватися гуртожитком вона не може. Сесія триває 12 днів. ОСОБА_6 відвідує басейн в СумДУ три рази на тиждень на платній основі, абонемент коштує 1500 грн, який оплачує мати. Останнім часом з батьком вона не спілкується. Знає, що автомобіль батька знаходиться на паркінгу в їх домі та придбавався через аукціон. Дідуся вона жодного разу не бачила за кермом автівки. Зі слів батька дідусь добавляв гроші на автомобіль. Вона живе разом з мамою, бабусею та молодшим братом за адресою: АДРЕСА_1 . Мама дає їй кошти як готівкою, так і на карту. Зараз офіційно не працює. В 2015 році працювала неофіційно в колцентрі. Ніяких доходів вона не має. Квартира по АДРЕСА_5 придбана в 2014 році. Запитувала у батька, щоб переїхати у вказану квартиру, однак, він повідомив, що там живуть квартиранти.

Свідок ОСОБА_7 , який є батьком відповідача, повідомив, що після розірвання шлюбу позивачка не захотіла залишити за собою квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , тому вони вирішили викупити цю квартиру. Частку у квартирі він викупляв за власні кошти частина коштів його, частину він зайняв у знайомих, а також брав кредит. Відповідач жодним чином не приймав участі у викупі частки у квартирі. Квартиру по АДРЕСА_5 він придбав з дружиною для своєї доньки у 2014 році. У доньки стосунки не склалися, тому були розмови, що квартира буде його онуці ОСОБА_5 . Відповідач до цієї квартири відношення не має. У найм цю квартиру ніхто не здавав, тимчасово близько року там проживала знайома його дружини разом з сім`єю. Зараз в квартирі проживає його рідня з Лебединського району. Вказує, що перший автомобіль він придбав ще у 1996 році, періодично їх міняв. Автомобілі придбавав особисто він через знайомих. Автомобілем Ford Escape користувались сторони, бо він має проблеми зі здоров`ям, а в 2019 році він був проданий. В подальшому знову замовили автомобіль з Америки, він був повністю розбитий, тому був зроблений ремонт на суму 165 000 грн. Зараз цим автомобілем користується відповідач, однак, до покупки він відношення не має. Він заправляє автомобіль, займається технічним обслуговуванням та страхуванням за власні кошти. У 2021 році син одружився, має дитину, живуть в його квартирі. Дружина була в лікарні, дитина хвороблива, потребує лікування, реабілітації. У невістки і сина виникають конфлікти, доходи сина значно зменшились. ОСОБА_19 періодично займався то футболом, то боротьбою. Зараз займається на байдарках і плаванням в басейні, з його слів два рази на тиждень. Він відвідував басейн, куди ходить ОСОБА_6 . В касі видається чек на дорослого 160 грн, абонемент складає 1400 грн. ОСОБА_6 збирали кошти на ОСОБА_20 батько купив ноутбук, взяв кредит.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення первісного позову та про відмову у задоволенні зустрічного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 08 серпня 2003 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, який рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 січня 2019 року розірвано (т. 1, а.с. 15, 9-10).

Постановою Сумського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25 травня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (т. 1, а.с. 11-13).

ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка сторін ОСОБА_4 досягла повноліття.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року роз`яснено постанову Сумського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року, а саме те, що після досягнення повноліття донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти продовжують стягуватися на сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до його повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на доньку (т. 3, а.с. 14-15).

Згідно довідки управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області від 14 квітня 2022 року № 2 ОСОБА_1 працює на посаді головного спеціаліста Сумського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області та її дохід за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року склав 180574 грн 04 коп. (т. 1, а.с. 14).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 02 жовтня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О., ОСОБА_7 купив в ОСОБА_8 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 17-19).

За інформацією Сумської обласної прокуратури відповідачу ОСОБА_3 нараховано заробітну плату за 2018 рік у сумі 398333 грн 17 коп., за 2019 рік 382683 грн 55 коп., за 2020 рік 410901 грн 03 коп., за 2021 рік 297315 грн 29 коп., за 2022 рік 365142 грн 44 коп. (т. 1, а.с. 20, 121-123, 175-177, 207-209, т. 2, а.с. 153, т. 3, а.с. 31).

Згідно з довідкою Сумського державного університету від 28 квітня 2022 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує заняття в басейні (група дітей-початківців), що проходить в приміщенні Сумського державного університету (м. Суми, вул. Римського-Корсакова, 2) в період з жовтня 2021 року та по сьогоднішній день. Заняття з плавання відбуваються чотири рази на тиждень (понеділок, середа, п`ятниця, неділя). Вартість відвідування басейну становить 120 грн за одне тренування або 1200 грн за 12 тренувань. На заняття ОСОБА_6 постійно приводить його мати ОСОБА_1 , яка й проводить оплату його тренувань. Серед своєї групи ОСОБА_6 виявляє великий інтерес до плавання, заняття йому подобаються. Має здібності до даного виду спорту, демонструє бажання розвиватися й далі. ОСОБА_6 для його віку виявляє високі результати, дисциплінований, на заняттях уважний, чітко виконує команди тренера. При проведенні змагань з плавання ОСОБА_6 буде рекомендований до складу команди (т. 1, а.с. 21).

Син сторін ОСОБА_16 у 2022 році був нагороджений грамотою за зайняте третє місце у першості Центру водних видів спорту СК СумДУ з плавання (т. 2, а.с. 56).

Як повідомив Сумський державний університет у листі від 05 жовтня 2022 року, з 24 лютого 2022 року під час ведення на території Сумської області бойових дій послуги плавальних басейном СумДУ не надавалися. Басейн відновив свою роботу у травні 2022 року (т. 2, а.с. 95-96).

За даними журналів відвідувань ОСОБА_16 відвідував басейн з 23 жовтня 2021 року 4 заняття у жовтні 2021 року; у листопаді 2021 року 12 занять, окрім 26 листопада 2021 року; у грудні 2021 року 12 занять, окрім 20 грудня 2021 року; у січні 2022 року 12 занять; у лютому 2022 року 9 занять; у червні 2022 року 4 заняття; у липні 2022 року 7 занять (т. 2, а.с. 111-117).

Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги щодо підготовки фахівця у Київському національному торговельно-економічному університеті від 20 серпня 2021 року № 3524, укладеного між Київським національним торговельно-економічним університетом та ОСОБА_1 , предметом цього договору є надання освітньої послуги ОСОБА_4 за першим (бакалаврським) рівнем факультету міжнародної торгівлі і права, спеціальність політологія, заочної форми здобуття освіти, термін навчання 4 роки 6 місяців. Загальна вартість освітньої послуги становить 69750 грн (т. 1, а.с. 22-25).

Згідно квитанцій ОСОБА_1 сплатила за освітні послуги 09 серпня 2021 року 7750 грн, 20 січня 2022 року 7750 грн, 16 серпня 2022 року 7750 грн (т. 1, а.с. 26, 27, т. 2, а.с. 55).

02 вересня 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Сумбуд-Інвест» укладено договір № 66 про участь у Фонді фінансування будівництва виду А (т. 1, а.с. 112-115).

20 серпня 2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 укладено шлюб (т. 1, а.с. 124), від якого ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народився син ОСОБА_12 , батьком якого є відповідач (т. 1, а.с. 125).

З відповіді Головного сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області (філії ГСЦ МВС) територіального сервісного центру МВС № 5946 від 09 липня 2022 року вбачається, що згідно з обліковими даними ЄДР МВС з 01 січня 1995 року станом на 08 липня 2022 за ОСОБА_21 зареєстровано транспортні засоби:

- 12 червня 2001 року автомобіль ГАЗ 322132, 1998 року випуску, який 05 серпня 2003 року знято з обліку для реалізації.

За громадянкою ОСОБА_22 за період з 01 січня 1995 року станом на 08 липня 2022 року зареєстровано транспортні засоби:

06 червня 1997 року автомобіль ГАЗ 31029, 1993 року випуску, який 11 грудня 2003 року знято з обліку для реалізації;

19 травня 2000 року автомобіль ГАЗ 32213 14, 1997 року випуску, який 14 травня 2004 знято з обліку для реалізації;

03 вересня 2021 року автомобіль CHERY JAGGI, 2007 року випуску.

За громадянином ОСОБА_7 за період з 01 січня 1995 року станом на 08 липня 2022 року зареєстровано транспортні засоби:

11 жовтня 2019 року автомобіль FORD ESCAPE, 2018 року випуску;

17 січня 2018 року автомобіль FORD ESCAPE, 2016 року випуску, який 20 серпня 2019 року перереєстровано на іншого власника;

05 грудня 2015 року автомобіль NISSAN QASHQAI, 2011 року випуску, який 08 липня 2017 року знято з обліку для реалізації;

16 серпня 2011 року автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT 2.0 TDI, 2004 у випуску, який 16 липня 2014 року перереєстровано на іншого власника;

10 червня 1997 автомобіль FORD SIERRA, 1987 року випуску, який 02 березня 2004 року знято з обліку для реалізації (т. 1, а.с. 130).

Відповідно до довідки Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 30 серпня 2022 року квартира за адресою: АДРЕСА_8 зареєстрована на праві власності за батьками позивачки ОСОБА_23 , ОСОБА_8 , ОСОБА_22 та позивачкою ОСОБА_21 (т. 1, а.с. 16, т. 2, а.с. 40).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 07 липня 2022 року матері відповідача ОСОБА_24 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_9 (т. 1, а.с. 126, т. 2, а.с. 58-60).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 07 липня 2022 року батьку відповідача ОСОБА_7 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1, а.с. 126, т. 2, а.с. 61).

14 грудня 2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 укладено договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Комишан М.В., відповідно до умов якого за домовленістю батьків даним договором встановлюється обов`язок батька щомісяця сплачувати на утримання дитини та матері аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від доходу, а саме: 1/6 (одна шоста) частка від доходу (але не менше встановленого законодавством мінімального розміру на утримання дитини) дитині до досягнення ним повноліття (18 років); 1/12 (одна дванадцята) частка від доходу матері до досягнення їх спільної дитини 3 (трьох) років (т. 2, а.с. 219-221).

Крім того, 14 грудня 2022 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір на суму 20000 грн на строк кредитування 10 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,5 % щомісячно від загальної суми кредиту (18 % річних) (т. 2, а.с. 222-233).

Відповідно до квитанції від 15 грудня 2022 року ОСОБА_3 перерахував ОСОБА_1 20000 грн з призначенням платежу: на оплату за навчання доньки ОСОБА_4 у Київському НТЕУ (аліменти) (т. 2, а.с. 237).

Вирішуючи вимоги первісного позову про збільшення та зустрічного позову про зменшення розміру аліментів, суд зазначає наступне.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі Конвенція про права дитини), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20).

Судом встановлено та не спростовано матеріалами справи, що постановою Сумського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25 травня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_3 старша донька сторін ОСОБА_4 досягла повноліття.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року роз`яснено постанову Сумського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року, а саме те, що після досягнення повноліття донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти продовжують стягуватися на сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до його повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на доньку (т. 3, а.с. 14-15).

На думку суду, сторонами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження зміни матеріального становища відповідача ОСОБА_3 , погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та інших випадків, передбачених статтею 192 СК України.

Так, виходячи з матеріалів справи, розмір доходів відповідача станом на 2019 рік (тобто, на час ухвалення судового рішення від 04 квітня 2019 року про стягнення аліментів на двох дітей) становив 382683 грн 55 коп. Водночас, розмір доходів відповідача за 2022 рік (тобто станом на день подання первісної позовної заяви до суду) склав 365142 грн 44 коп. Таким чином, суд вважає, що розмір доходів відповідача суттєво не змінився порівняно з 2019 роком, коли було ухвалено рішення суду про стягнення аліментів.

Крім того, матеріали справи не містять підтвердження факту придбання відповідачем рухомого чи нерухомого майна з часу ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів, що давало би підстави вважати, що його майновий стан покращився, оскільки квартира за адресою: АДРЕСА_2 та автомобіль FORD ESCAPE, 2018 року випуску, зареєстровані на праві власності за батьком відповідача ОСОБА_7 . Доказів придбання цього майна особисто відповідачем позивачка не надала, а матеріали справи не містять.

Посилання позивачки на те, що розмір 1/4 від доходу платника аліментів є безспірним та стягується на підставі судового наказу суд відхиляє, оскільки безспірним вказаний розмір аліментів є у тому випадку, коли заявлено до стягнення аліменти на одну дитину. Водночас, на утриманні відповідача крім сина ОСОБА_6 перебуває ще одна малолітня дитина від іншого шлюбу.

Доводи зустрічної позовної заяви про те, що доходи відповідача суттєво зменшились порівняно з 2020 роком суд відхиляє, оскільки для вирішення питання про збільшення чи зменшення розміру присуджених аліментів має значення саме зміна розміру доходів станом на момент ухвалення попереднього судового рішення про стягнення аліментів порівняно з розміром доходів станом на день звернення до суду з даним позовом.

Посилання відповідача на те, що змінився його сімейний стан, оскільки на його утриманні перебуває дружина та новонароджена дитина, на думку суду, також не можуть слугувати підставою для задоволення зустрічного позову щодо зменшення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з огляду на наступне.

Так, матеріалами справи доведено, що 14 грудня 2022 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 укладено договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Комишан М.В., відповідно до умов якого за домовленістю батьків даним договором встановлюється обов`язок батька щомісяця сплачувати на утримання дитини та матері аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від доходу, а саме: 1/6 (одна шоста) частка від доходу (але не менше встановленого законодавством мінімального розміру на утримання дитини) дитині до досягнення ним повноліття (18 років); 1/12 (одна дванадцята) частка від доходу матері до досягнення їх спільної дитини 3 (трьох) років (т. 2, а.с. 219-221).

Таким чином, відповідач добровільно погодився сплачувати аліменти на найменшого сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу).

Разом з тим, визначення розміру аліментів на молодшого сина ОСОБА_25 у розмірі 1/6 частки не може відбуватися за рахунок зменшення раніше визначеного рішенням суду розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має рівне право на належне утримання, ураховуючи, що згідно з постановою Сумського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року та роз`яснень, викладених в ухвалі Сумського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року, після досягнення найстаршою донькою ОСОБА_5 повноліття розмір аліментів на сина ОСОБА_6 має складати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на доньку, тобто у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача (1/3 частка / 2). Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував на тому, що діти від різних шлюбів мають однакове право на належне утримання. Батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Відтак, оскільки сторонами належними та допустимими доказами не підтверджено поліпшення або погіршення майнового стану відповідача, у тому числі, у зв`язку зі стягненням аліментів на утримання дитини від іншого шлюбу, тому первісні та зустрічні позовні вимоги щодо збільшення або зменшення розміру аліментів не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України).

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Вказаних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20, які відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання дитини, які обґрунтовує тим, що їх малолітній син ОСОБА_6 додатково виявив бажання та здібності до заняття спортом, а саме відвідування басейну та плавання. Вартість такого навчання становить 120 грн за одне заняття, тренування відбуваються 4 рази на тиждень. Сукупна вартість відвідування басейну ОСОБА_6 становить 1920 грн, тобто половину коштів з особливих здібностей сина, а саме в розмірі 960 грн щомісячно, слід стягувати з відповідача.

Однак, позивачкою не надано доказів на підтвердження фактично понесених витрат, а також обґрунтування витрат, які вона просить стягнути у майбутньому у заявленому в позові розмірі, ураховуючи, що допитані в судовому засіданні свідки, як і сама позивачка визнали факт того, що вартість абонементу з відвідування басейну не є незмінною. Крім того, малолітній ОСОБА_16 у липні та червні 2022 року пропускав заняття з басейну (т. 2, а.с. 111, 112), а влітку він займається греблею на байдарках, яка є безкоштовною, у той час коли позивачка просить стягнути додаткові витрати з відвідування басейну до досягнення ним повноліття. Також, на думку суду, позивачкою не доведено тих особливих обставин у розумінні ст. 185 СК України для фінансування додаткових витрат наперед, ураховуючи вік дитини, а також те, що особисті вподобання і захоплення тими чи іншими видами спору можуть змінюватися.

Крім того, суд враховує ту обставину, що після досягнення найстаршою дочкою ОСОБА_5 повноліття за заявою відповідача за місцем його роботи продовжували відраховуватися на користь позивачки аліменти у розмірі частки від його заробітку (доходу), тобто у більшому ніж присудженому за рішенням суду розмірі (т. 1, а.с. 89-91, т. 2, а.с. 153, т. 3, а.с. 30). Відтак, у зв`язку з існуванням у ОСОБА_3 переплати за аліменти відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд зазначає наступне.

Частиною 1 та 2 статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до частини 3 статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як передбачено частиною 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Судом встановлено, що повнолітня донька сторін навчається в Київському національному торговельно-економічному університеті на заочній формі навчання та потребує матеріальної допомоги батька, зокрема, на витрати, пов`язанні з навчанням, харчуванням, витрати на проїзд.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_3 є особою працездатного віку, має офіційну роботу та стабільний заробіток, а отже, він має об`єктивну можливість виплачувати аліменти.

Разом з тим, ураховуючи обставини того, що на утриманні відповідача перебуває ще двоє малолітніх дітей, а саме: син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання якого він сплачує аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку, а також малолітній син від шлюбу з ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дружина ОСОБА_11 на підставі договору про сплату аліментів на дитину від 14 грудня 2022 року у розмірі 1/4 частки (1/6 частка на дитину та 1/12 частка на дружину), тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у цій частині і стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову з 13 травня 2022 року на період навчання до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

При цьому, суд враховує, що у зустрічному позові відповідач фактично визнав позов в частині стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання в розмірі 1/8 частки, однак, просив стягувати вказаний розмір аліментів на особистий рахунок ОСОБА_4 .

Водночас, вимоги зустрічного позову в частині стягнення аліментів безпосередньо на користь повнолітньої дочки ОСОБА_4 не підлягають задоволенню, оскільки з позовом до суду звернулася мати повнолітньої дочки, що безпосередньо передбачено ст. 199 СК України. Крім того, допитана в судовому засіданні в якості свідка третя особа ОСОБА_4 не заперечувала, щоб аліменти стягувались на користь її матері.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що визначений розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки буде розумним, достатнім і відповідатиме її інтересам, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача та інших осіб, зокрема, інших неповнолітніх дітей.

Щодо тверджень відповідача про те, що розмір відрахувань з його заробітної плати не може перевищувати 50 %, то суд зауважує, що відповідно до частини 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

У даному випадку, загальний розмір відрахувань із заробітної плати відповідача становитиме 58,3 % (1/6 частка на сина ОСОБА_6 + 1/6 частка на сина ОСОБА_25 + 1/12 частка на дружину ОСОБА_11 + 1/8 частка на дочку ОСОБА_5 ). Ураховуючи, що аліменти стягуються на двох малолітніх дітей, тому такий розмір відрахувань узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, первісний позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 13 травня 2022 року на період навчання до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Отже, первісний позов підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічного позовну необхідно відмовити повністю.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.

Оскільки первісний позов в частині стягнення аліментів на повнолітню дочку задоволено на 73,53 % (1/8 * 100 % / 1/6), тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 729 грн 71 коп. (73,53 % від 992,40 грн), ураховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81-84, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 13 травня 2022 року на час навчання до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 729 грн 71 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_10 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 10 квітня 2023 року.

Суддя А.С. Северинова