Дата документу 13.06.2023
Справа № 334/2077/23
Провадження № 2/334/1276/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

13 червня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

судді Бредіхіна Ю.Ю.,

за участю секретаря Коваль К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності,

установив

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

Позивач звернувся із позовом до суду про визнання 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , особистою власністю ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх вимог вказав на те, що у період з 20.03.1981 року по 01.08.1984 року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 . Фактичні шлюбні відносини припинені у січні 1982 року.

02 листопада 1983 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 , придбала 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 за 2 200 крб.

29.02.1984 року право власності ОСОБА_1 , на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 зареєстроване в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації.

На час придбання вказаної 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 виповнилося лише 21 рік, тому грошові кошти на придбання вказаного житлового будинку їй подарувала її мати, а тому, зазначена частина будинку є її особистою власністю.

Відповідач відзиву на позов не подав.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі

Ухвалою суду від 20.04.2023 року відкрито загальне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 24.05.2023 року підготовче провадження у справі закрито, розгляд справи по суті призначено на 13.06.2023 року.

Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом

У період з 20.03.1981 року по 01.08.1984 року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

02 листопада 1983 року за договором купівлі-продажу, посвідченого Другою Запорізькою державною нотаріальною конторою, реєстровий № 2- 3715 моя мати, ОСОБА_1 , придбала 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 за 2 200 крб., що підтверджується копією договору купівлі-продажу.

Згідно інформації з технічного паспорту, зазначений будинок, розташований на земельній ділянці, загальна площа якого складає 1000 м2 закріплені на підставі рішення виконкому, Ленінської районної Ради народних депутатів від 16.08.1979 року, №257/3, з яких 79 м2 - надлишки земельної ділянки цим же рішенням залишені у тимчасове користування співкористувачам, що підтверджується інформацією від 16.08.1979 року.

ОСОБА_1 визнана інвалідом 2 групи, загальне захворювання, безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 2-18 АВ №101247, виданої 10.06.1998 Запорізькою обласною МСЕК.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/1851/22 від 16.06.2022 над недієздатною ОСОБА_1 встановлено опіку та опікуном призначено її сина ОСОБА_2 .

Розпорядженням № 246р від 18.08.2022 року голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району опікуну недієздатної ОСОБА_1 дозволено продати від її імені 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 для поліпшення умов та підтримання стану здоров`я недієздатної ОСОБА_1 .

Допитані у судовому засіданні свідки вказали на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу подружжя вже фактично припинило шлюбні відносини, а будинок було придбано за кошти матері ОСОБА_1 .

ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України (чинного на момент набуття нерухомого майна) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно із вимогами ст. 24 Кодексу про шлюб та сім`ю України передбачено, що майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності. При цьому, тягар доказування, що вказане майно не належить до спільного сумісної власності, покладається на особу, яка заперечує факт набуття майна у спільну сумісну власність.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 24.05.2017 року № 6-843цс17.

Згідно зі ст. 28 КпШС в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Суд може визнати майно, нажите кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, власністю кожного з них.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Оцінивши надані докази у сукупності, суд дійшов висновку про те, що вони підтверджують твердження позивача про те, що спірна частина будинку була придбана за подаровані грошові кошти і відповідно до приписів законодавства є приватною особистою власністю.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних

Визнати 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , особистою власністю ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 20.06.2023 року.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін