Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2223/15
Провадження № 2-во/945/6/23
УХВАЛА

04 квітня 2023року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Фути О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві заяву представника АТ «Універсал Банк», заінтересована особа ОСОБА_1 , про виправлення помилки у виконавчому листі №480/2223/15, виданого 14.06.2022року Миколаївським районним судом Миколаївської області,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшла заява Акціонерного товариства «Універсал Банк», за участі заінтересованої особи ОСОБА_1 , про виправлення помилки у виконавчому листі №480/2223/15, виданого 14.06.2022 року Миколаївським районним судом Миколаївської області стосовно боржника ОСОБА_1 , зазначивши стягувачем АТ «Універсал Банк».

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа розподілена головуючому судді Войнарівському М.М.

Ухвалою судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02.11.2022року прийнято до розгляду вказану заяву та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

В судове засідання сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Частиною 3 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяву про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

У зв`язку з чим, судом було ухвалено провести розгляд питання щодо виправлення помилки у виконавчому листі в судовому засіданні за відсутності сторін по справі.

Дослідивши вказану заяву, додані до неї документи та матеріали цивільної справи №480/2223/15, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч 1 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зазначене положення кореспондується частиною 3 статтею 12 ЦПК України.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що в провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебувала на розгляді цивільна справа № 480/2223/15 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до ПАТ «ВТБ Банк» про визнання недійсним Кредитний договір № 081/2008 від 10.04.2008 року та визнання недійним іпотечного договору від 10.04.2008 року.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 06.12.2019 року в задоволенні позову ПАТ «ВТБ Банк до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - відмовлено за безпідставністю. Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до ПАТ «ВТБ Банк» про визнання недійсним Кредитний договір № 081/2008 від 10.04.2008 року; визнання недійним іпотечного договору від 10.04.2008 року та договору поруки -задоволено. Визнано недійсним кредитний договір №081/2008 від 10.04.2008 р., укладений між ВАТ ВТБ Банк та ОСОБА_2 . Визнано недійсним Іпотечного договору від 10.04.2008 року, укладений між ОСОБА_2 та Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк».Визнано недійсним договір поруки №81-1/2008 від 10.04.2008 року укладений між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_3 .Визнано недійсним договір поруки №81-2/2008 від 10.04.2008 року укладений між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 .

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 15.07.2020 року Рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 06 грудня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.Позов акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором №081/2008 від 10 квітня 2008 року у сумі 42 227,73 доларів США, що складається з заборгованості за кредитом у сумі 40 620,35 доларів США, заборгованість за процентами у сумі 1145,25 доларів США, 3% річних у сумі 118,13 доларів США, пені у сумі 344 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором №081/2008 від 10 квітня 2008 року у сумі 42 227,73 доларів США, що складається з заборгованості за кредитом у сумі 40620,35 доларів США, заборгованість за процентами у сумі 1145,25 доларів США, 3% річних у сумі 118,13 доларів США, пені у сумі 344 доларів США. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання недійсним кредитного договору, договорів поруки та іпотечного договору відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 10.02.2021 року замінено публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання недійсним кредитного договору, договорів поруки та іпотечного договору його правонаступником - акціонерним товариством «Універсал Банк».

Постановою Верховного Суду від 20.01.2022 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 залишино без задоволення.Постанову Миколаївського апеляційного суду від 15 липня 2020 року залишино без змін.

14.06.2022 року Миколаївським районним судом Миколаївської області видані виконавчі листи № 480/2223/15, щодо примусового виконання рішення.

Згідно з частинами першою, другою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

У пункті 18 розділу XІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

Починаючи з 30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року № 1401-VIII, яким Конституцію України доповнено статтею 131-2. Відповідно до частини 3 статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України, представництво відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у судах першої інстанції здійснюється з 01 січня 2019 року.

У статті 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, що не підлягають оскарженню.

Зі змісту заяви вбачається, що провадження у справі за заявою представника АТ «Універсал Банк» про виправлення помилки у виконавчому листі №480/2223/15 було розпочато у 2022 році, тобто, після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відтак відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України представництво сторін у цій справі у суді відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України повинно здійснюватися виключно адвокатами.

Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Вказану заяву підписано ОСОБА_4 , в заяві зазначено, що вона є представником заявника АТ «Універсал Банк», на підтвердження його повноважень до матеріалів справи додано копію довіреності.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У Єдиному реєстрі адвокатів України відомості про адвоката Антіпову О.А. відсутні.

Представництво у справі, яка не є малозначною в силу вимог процесуального закону, має здійснюватися виключно адвокатом.

Таким чином, зміст доданої до заяви довіреності та відсутність відомостей в Єдиному реєстрі адвокатів України свідчать про те, що особа, яку уповноважено представляти інтереси довірителя, не є адвокатом та не має право представляти інтереси АТ «Універсал Банк» .

Наведені доводи свідчать про те, що із заявою до суду звернулася особа, яка не має такого процесуального права в силу положень Конституції України та процесуального закону. Такі положення не позбавляють сторону права звернутися до суду у порядку та у спосіб, визначені чинним законодавством.

Згідно з статтею 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки заява підписана ОСОБА_4 , відомості про статус якого як адвоката у Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні, останній не надав доказів на підтвердження того, що має статус адвоката, заява підлягає залишенню без розгляду .

Аналогічна, наведеним вище висновкам суду, правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 01.04.2021 року, справа № 359/9381/19.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника АТ «Універсал Банк», заінтересована особа ОСОБА_1 , про виправлення помилки у виконавчому листі №480/2223/15, виданого 14.06.2022 року Миколаївським районним судом Миколаївської області залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Миколаївського апеляційного суду.

Суддя М.М.Войнарівський