У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

04 квітня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/11389/22

Провадження № 22-ц/4815/507/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Вейтас І.В., Ковальчук Н.М.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2022 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 300 гривень.

Повний текс складено 21 листопада 2022 року.

13 березня 2023 року позивачем через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі підсистема "Електронний суд" ЄСІТС) подано апеляційну скаргу, де, зокрема, ставилось питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

На обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку зазначалось, що оскаржуваного рішення заявник не отримував, а дізнався про нього лише 09 березня 2023 року через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 31 березня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано ОСОБА_1 десятиденний строк з дня отримання копії відповідної ухвали для надання суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для його поновлення.

Апеляційний суд вказану заявником підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження визнав неповажною, оскільки вона спростовувалась наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення позивачу 02 грудня 2022 року поштового конверта з оскаржуваним рішенням (а.с. 76).

В порядку виконання вимог апеляційного суду ОСОБА_1 подано заяву про усунення недоліків, де він заперечував факт отримання поштового конверта з рішенням суду першої інстанції. Доказом цього, на думку заявника, є те, що на відповідному поштовому документі відсутній його підпис чи членів родини або представників за довіреністю. Вважав не дотриманим порядок, встановлений процесуальним законодавством щодо вручення судового рішення, адже ані судом, ані працівником оператора поштового зв`язку його не було вручено адресату.

Між тим, наведені ОСОБА_1 обставини не є поважними. Так, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, установлені законом.

В розрізі процесуального питання наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення є допустимим, достовірним та достатнім доказом дотримання судом попередньої інстанції вимог процесуального законодавства щодо вручення судового рішення, належного виконання працівником оператора поштового зв`язку своїх обов`язків та підтверджує отримання адресатом оскаржуваного судового рішення 02 грудня 2022 року. Тобто більше, аніж за три місяці до подання на нього апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Позивач, незважаючи на те, що здійснював процесуальні дії через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС та міг володіти всієї необхідною інформацією щодо стану розгляду його позову, належної заінтересованості для перегляду справи апеляційним судом протягом тривалого строку не проявляв.

Щодо відсутності підпису позивача на поштовому повідомленні, то колегія суддів звертає увагу на таке.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку, відносини між ними врегульовані Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила № 270).

Відповідно до пункту 106 Правил № 270 під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто", внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" одержувач розписується та зазначає прізвище та ініціали або ім`я та прізвище.

З цих норм можна дійти висновку, що загальний порядок фіксації та оформлення вручення рекомендованого поштового відправлення передбачає встановлення особи одержувача та зазначення на бланку повідомлення про вручення його прізвища. Цей запис вносить працівник поштового зв`язку.

Натомість для вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто" або "Судова повістка" на бланку повідомлення розписується та зазначає прізвище одержувач (а не працівник поштового зв`язку).

Проте повідомлення про вручення рішення суду першої інстанції не містить позначки "Судова повістка" або "Вручити особисто" (є лише позначка: копія рішення від 21.11.2022), а тому в цьому випадку від одержувача не вимагалось особистого підпису та зазначення свого прізвища на бланку повідомлення про вручення поштового відправлення.

Тобто перевірка документів, що посвідчують особу адресата (фізичну особу), особу, яка одержує поштове відправлення замість такого адресата, родинні зв`язки з адресатом, а також належне оформлення повідомлення про вручення поштового відправлення покладено на працівників підприємства поштового зв`язку.

При цьому добросовісне виконання ними своїх службових обов`язків у даному випадку презюмується, а в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, що спростовували би ці обставини.

Також належних та допустимих доказів про те, що пропуск строку на апеляційне оскарження був зумовлений запровадженням в Україні карантину та воєнного стану, надано не було.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин його пропуску не забезпечить рівноваги між інтересами сторін та правової визначеності у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного ст. 8 Конституції України.

Згідно із ч.4 ст. 10 ЦПК України, яка регламентує принцип верховенства права у цивільному судочинстві, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Передбачене частиною першою ст. 6 Конвенції право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07 липня 1989 року).

Особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї справи.

Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" від 16 лютого 2017 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що "право на суд", одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі "Воловік проти України" від 06 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Заінтересовані особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21 грудня 2010 року).

З огляду на викладене та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, адже наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнано неповажними.

Керуючись ст.ст. 358, 381, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: І.В. Вейтас

Н.М. Ковальчук