Справа № 508/181/23
Провадження № 4-с/508/1/23
У Х В А Л А

Іменем України

"05" квітня 2023 р.

Миколаївський районний суд

Одеської області

в складі:

головуючого судді Горобця В.Л.

за участю секретаря Товт Т.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Миколаївка скаргу з уточненнями ОСОБА_1 , представника скаржника ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання на рішення приватного виконавця Цинєва Віталія Олександровича, стягувач Акціонерне Товариство «Державний ощадний банк України»,

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2023 року ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 звернулися до суду із скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання на рішення приватного виконавця Цинєва Віталія Олександровича.

Дана скарга мотивована тим, що 10.03.2023 року ОСОБА_1 прийшло повідомлення від банківської установи про накладення арешту на рахунки відкриті на її ім`я. Згідно інформації від банку арешт було накладено постановою приватного виконавця Цинєва В.О. від 10.03.2023 року в межах виконавчого провадження № 71260825 від 10.03.2023 року на підставі виконавчого листа № 2-209/2010 виданого 26.05.2010 року Миколаївським районним судом Одеської області. В подальшому ОСОБА_1 стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим Віталієм Олександровичем, за результатами розгляду заяви АТ «Ощадбанк» про примусове виконання була прийнята постанова від 10.03.2023 року про відкриття виконавчого провадження № 71260825. Сума стягнення по виконавчому листу становить 112 763,09 грн.

Крім вказаних постанов, приватним виконавцем Цинєвим В.О. було прийнято ряд інших постанов від 10.03.2023 року в межах виконавчого провадження № 71260825, а саме:

-про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі - 11 276,30 грн.

-про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі - 469,00 грн.

-про звернення стягнення на майно боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 124 508,39 грн.

-про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 124 508,39 грн.

-про арешт майна боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 124 508,39 грн.

Крім того, направлено до АТ "Ощадбанк", ПАТ "МТБ БАНК", АТ "ПУМБ" повідомлення-запит № 1792 від 10.03.2023 року про надання інформації про номери відкритих рахунків зазначивши їх у відповіді, про точну суму залишку коштів на конкретному рахунку на дату прийняття постанови до виконання, про арешт коштів, про наявність інших обтяжень та за якими виконавчими документами, про зупинення видаткових операцій на рахунках боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

На думку ОСОБА_1 рішенням про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2023 року та послідуючими рішеннями в межах відкритого виконавчого провадження № 71260825 приватний виконавець Цинєв Віталій Олександрович порушив права та свободи ОСОБА_1 .

Просить суд визнати рішення приватного виконавця Цинєва Віталія Олександровича (Номер посвідчення 0345 видане 02.05.2019 року; 65020, м. Одеса, вул. Асташкіна, буд. 21, оф. 1) в межах виконавчого провадження № 71260825 неправомірними та зобов`язати приватного виконавця Цинєва Віталія Олександровича (Номер посвідчення 0345 видане 02.05.2019 року; 65020, м. Одеса, вул. Асташкіна, буд. 21, оф. 1) їх скасувати, а саме:

-Постанову від 10.03.2023 року про відкриття виконавчого провадження № 71260825.

-Постанову від 10.03.2023 року про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 124

508,39грн.

-Постанову від 10.03.2023 року про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 124

508,39грн.

-Постанову від 10.03.2023 року про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі - 11 276,30 грн.

-Постанову від 10.03.2023 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі - 469,00 грн.

-Постанову від 10.03.2023 року про звернення стягнення на майно боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 124

508,39грн.

-Постанову від 10.03.2023 року про арешт майна боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 124 508,39 грн.

-Повідомлення-запит № 1792 від 10.03.2023 року про надання інформації про номери відкритих рахунків зазначивши їх у відповіді, про точну суму залишку коштів на конкретному рахунку на дату прийняття постанови до виконання, про арешт коштів, про наявність інших обтяжень та за якими виконавчими документами, про зупинення видаткових операцій на рахунках боржника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

-Платіжну вимогу № 71260825 від 10.03.2023 року на суму 124 508,39 грн.

Ухвалою суду від 21 березня 2023 року по скарзі відкрито провадженя судове засідання призначено на 30 березня 2023 року.

22.03.2023 року боржником ОСОБА_1 в особі представника, адвоката Овсепян Ю.С. подано до суду уточнення до скарги в яких просять також зобов`язати приватного виконавця Цинєва Віталія Олександровича (Номер посвідчення 0345 видане 02.05.2019 року; 65020, м. Одеса, вул. Асташкіна, буд. 21, оф. 1 РНОКПП НОМЕР_2 ) стягнуту кошти, з рахунків відкритих на ім`я ОСОБА_1 , в межах виконавчого провадження № 71260825 від 10.03.2023 року, повернути.

27.03.2023 року до суду надійшов Відзив з додатками на скаргу від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича ( Т. 1, а.с. 124-211).

29.03.2023 року від стягувача АТ «Державний ощадний банк України» до суду надійшли заперечення на скаргу ( Т. 1, а.с. 221-231).

30.03.2023 року боржником ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Овсепян О.С. до суду подано відповідь на заперечення стягувача АТ «Державний ощадний банк України».

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 на своїх заявлених вимогах скарги з уточненнями наполягали та просили суд їх задовольнити.

Приватний виконавець Цинєв Віталій Олександрович в судове засідання не з`явився, до суду від нього надійшов відзив на скаргу, в якому просить у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі, а уточнення до скарги залишити без розгляду, як такі, що подані з порушенням процесуальних строків, справу слухати у його відсутність.

Представник стягувача Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України», адвокат Гортолум Вікторія в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, оскільки 05.04.2023 року до початку судового засідання представником стягувача до суду були направлені додаткові пояснення.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджають розгляду скарги, а тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дана скарга з уточненнями не підлягає задоволенню з наступних підстав.

08.03.2023 року стягував АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління звернувся з заявою про відкриття виконавчого провадження до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва Віталія Олександровича на підставі виконавчого листа № 2-209/2010 від 26.05.2010 року виданого Миколаївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості в сумі 253085,47 гривень ( Т. 1, а.с. 134-135).

Як встановлено в судовому засіданні на підставі виконавчого листа № 2-209/2010 виданого 26.05.2010 року Миколаївським районним судом Одеської області, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим Віталієм Олександровичем, за результатами розгляду заяви АТ «Ощадбанк» про примусове виконання була прийнята постанова від 10.03.2023 року про відкриття виконавчого провадження № 71260825. Сума стягнення по виконавчому листу становить 112 763,09 гривень ( Т. 1, ас. 23-24).

Також в межах виконавчого провадження № 71260825 від 10.03.2023 року були прийняті постанови приватним виконавце Цинєвим В.О. про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі - 11 276,30 гривень, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі - 469,00 гривень, про звернення стягнення на майно боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 124 508,39 гривень, про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 124 508,39 гривень, про арешт майна боржника, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 124 508,39 гривень ( Т. 1, а.с. 25-34).

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

На думку ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 рішенням про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2023 року та послідуючими рішеннями в межах відкритого виконавчого провадження № 71260825 приватний виконавець Цинєв Віталій Олександрович порушив права та свободи ОСОБА_1 оскільки сума стягнення по виконавчому листу № 2-209/2010 виданого 26.05.2010 року в повному обсязі визнана судом, як частина кредиторських вимог АТ «Ощадбанк» у справі №32/110-10-3458 про банкрутство Приватного підприємства «Мрія» та внесена до реєстру вимог кредиторів ПП «Мрія».

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.11.2010 р. за заявою голови ліквідаційної комісії Приватного підприємства «Мрія» Черненко Лариси Миколаївни порушено провадження у справі №32/110-10-3458 про визнання банкрутом Приватного підприємства «Мрія» у порядку ст. 51 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Постановою Господарського суду Одеської області від 08.11.2010 року Приватне підприємство «Мрія» визнано банкрутом у відповідності зі ст. 51 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. ( Т. 1, а.с. 38-40).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.06.2011р. про затвердження реєстру вимог кредиторів ПП «Мрія» у справі №32/110-10-3458 судом розглянуто та визнано грошові вимоги кредиторів та затверджено реєстр вимог кредиторів ПП «Мрія» ( Т. 1, а.с. 41-44).

Кредиторські вимоги АТ «Ощадбанк» до ПП «Мрія», які визнані Господарським судом Одеської області та внесені до реєстру вимог кредиторів ПП «Мрія» ґрунтується в тому числі на підставі виконавчого листа № 2-209/2010 виданого 26.05.2010 року Миколаївським районним судом Одеської області.

Сума заявлених банком кредиторських вимог до ПП «Мрія» заявлена на всю суму стягнення по виконавчому листу.

25.05.2010 набрало законної сили рішення Миколаївського районного суду Одеської області по справі №2-209/2010 за позовом прокурора в інтересах ВАТ «Державний ощадний банк України», яким стягнуто на користь AT «Ощадбанк» солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованості по кредиту у розмірі 253085,47 гривень.

При розгляді справи ОСОБА_1 визнала вимогу банку у повному обсягу.

На виконавчому документі наявна відмітка виконавця від 25.12.2012 року, що залишок боргу за виконавчим документом складає 112763,09 гривень.

Відповідно до частини 2 статті 543 Цивільного Кодексу України кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, мас право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доги, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до частини 5 стані 543 Цивільного Кодексу України ліквідація солідарного боржника - юридичної особи, смерть солідарного боржника - фізичної особи не припиняють обов`язку решти солідарних боржників перед кредитором та не змінюють його обсягу та умов виконання.

Враховуючи зазначені норми закону, посилання боржника на виконання обов`язків лише ПП «Мрія», не заслуговують на увагу, оскільки вимоги законодавства зовсім інші та всі боржники визначені рішенням суду відповідають у солідарному порядку до повного виконання зобов`язань, не зважаючи на смерть одного з боржників, його ліквідацію та вочевидь відкриття відносно одного з них справи про банкрутство, кінцева мета - своєчасне виконання рішення суду.

Щодо твердження боржника, що у неї за виконавчим листом № 2-209/2010 року обов`язок взагалі відсутній, не заслуговують на увагу оскільки боржником не надано жодних доказів на викладене.

Також не додано будь-яких доказів, що після реалізації ліквідатором ПП «Мрія» перераховано саме за даним рішенням суду кошти після реалізації майна, оскільки в ухвалі Господарського суду Одеської області від 03.06.2011 по справі №32/110-10-3458 зазначено, що є і інші вимоги до ПП «Мрія» від AT «Ощадбанк» за іншими кредитними договорами, та після реалізації майна кошти спрямовані на сплату заборгованості за іншими кредитними договорами.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та її представник адвокат Овсепян Ю.С. суду повідомили, що вони також не можуть надати будь-якої інформації щодо задоволення вимог стягувача по виконавчому листу № 2-209/2010 у справі про банкрутство ПП «Мрія».

Окрім цього, відповідно до частини 4 статті 19 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Таким чином саме на боржника та стягувана покладено обов`язок повідомляти виконавця про часткову сплату, а не виконавець повинен це з`ясовувати який у Законі не передбачений під час відкриття виконавчого провадження.

Крім того, скаржник ОСОБА_1 та її представник адвокат Овсепян Ю.С. в судовому засіданні стверджували, що відкриваючи виконавче провадження на підставі заяви стягувача АТ «Державний ощадний банк України в особі філії Одеське обласне управління порушив строки передбачені ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження».

Однак суд не може погодитися з даними твердженнями виходячи з наступного.

10.03.2023 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 71260825 про стягнення залишку боргу 112763,09 гривень з виконання виконавчого листа № 2-209/2010 де боржником визначено ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувану, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до частини 1 статті 12 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до частини 2 статті і 2 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувану у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Відповідно до частини 5 статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

На виконавчому документі наявна відмітка Березівського відділу державної виконавчої служби у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 13.02.2023 року про повернення виконавчого документу стягувану, керуючись статтею 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Таким чином, враховуючи відмітку про повернення виконавчого документу стягувану, строк повторного пред`явлення до виконання виконавчого документу становив до 14.02.2026 та виконавцем у межах строку пред`явлення виконавчого документу було відкрито виконавче провадження.

Що стосується доводів в судовому засіданні скарги з уточненнями боржника та її представника в частині того, що приватним виконавцем Цинєвим В.О. виконавче провадження № 71260825 від 10.03.2023 року відкрите на підставі заяви стягувача, який не є стягувачем за виконавчим листом то суд виходить з наступного.

Відповідно до виконавчого листа № 2-209/2010 року виданого Миколаївським районним судом Одеської області від 25.05.2010 року стягувачем є ВАТ «Державний ощадний банк України» смт. Миколаївка, вул. Калініна, 60 Одеська область. МФО 388175, ЄДРПОУ 0276364. р/р НОМЕР_3 .

Заяву про відкриття виконавчого провадження подано АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України №568 від 05.06.2019 змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

Таким чином стягувач за рішенням суду не змінився та є AT «Державний ощадний банк України», лише змінюється назва банківської установи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 р. N 261 затверджено статут акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», яка є у відкритому доступі.

Відповідно до пункту 36 статуту, у редакції на момент винесення рішення суду, філії, територіально відокремлені безбалансові відділення та представництва Банку не є юридичними особами і діють від імені Банку на підставі положень про них.

Таким чином, філії, в тому числі і Миколаївська з кодом , Одеська з кодом не є окремими юридичними особами та діють від імені AT «Державний ощадний банк України» з кодом , тобто стягувачем є одна й таж юридична особа.

Отже в цій частині вимога скарги з уточненнями також не заслуговують на увагу.

Щодо накладення арештів на рахунки боржника, то слід зазначити наступне.

10.03.2023 (в день відкриття виконавчого провадження) приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми стягнення з урахуванням основної винагороди виконавця та мінімальних витрат виконавчого провадження 124508,39 гривень та надіслано на виконання до банківських установ, в тому числі до АТ КБ «Приватбапк» та до AT «Універсал банк». В зазначеній постанові вказано застереження про накладення арешту на всі кошти, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які .заборонено законом.

Відповідно до частини 2 статті 56 ЗУ «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до частини 3 статті 13 ЗУ «Про виконавче провадження» платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Таким чином дії приватного виконавця щодо арешту коштів та надсилання вимог про списання коштів в повній мірі відповідають законодавству.

Відповідно до частини 1 статті 325 Цивільного Кодексу України суб`єктами права приватної власності с фізичні та юридичні особи.

Тобто майном володіють саме фізичні особи, а не фізичні особи підприємці, у зв`язку з чим кошти, які містяться на рахункам ФОП належать саме фізичній особі.

У постанові по справі №723/3410/15-ц Верховний Суду складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, розглядаючи аналогічну скаргу па дії виконавця, прийшов до наступних висновків.

Такі висновки суду узгоджуються із положеннями статті 325 ЦК України, відповідно до якої право приватної власності на майно, в тому числі грошові кошти, належить фізичній особі, а не фізичній особі-підприємцю. Право власності фізичної особи невіддільне від права власності фізичної асоби-підприсмця.

Подібний висновок міститься і у статті 52 ЦК України, за змістом якої фізична особа-підприсмець відповідає за своїми зобов`язаннями всім своїм майном, під яким мається на увазі її майно як фізичної особи, незалежно від його використання в господарської діяльності

Отже, звернення стягнення боргу фізичної особи на кошти, які належать боржнику, в тому числі і як суб`єкту підприємницької діяльності, відповідає вимогам цивільного права та порядку виконавчого провадження.

Таким чином арешти коштів боржника, в тому числі на рахунках відкритих для здійсненню підприємницької діяльності в повній мірі відповідають вимогам Закону.

Відповідно до висновків Верховний Суду у складі колегії суддів Третьої судової палата Касаційного цивільного суду викладених в ухвалі по справі № 367/8061/21:

Отже, судове рішення с обоє 'язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державний або приватний виконавець здійснює його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти боржника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону № 1404-V1II встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 сформувала висновок про те, що, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404- VIII, яка визначає особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника юридичної особи, фізичної особи-підприємця, повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII.

Також за висновками Великої Палати Верховного Суду у згаданій постанові виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону № 1404- VIII).

Верховний Суд у постанові від 07 липня 2021 року у справі № 712/9660/20 вважав, що аналогічний підхід повинен застосовуватися і під час виконання судових рішень при зверненні стягнення на кошти боржників-фізичних осіб, а саме: перевірка режиму використання рахунків, а також походження коштів (заробітна плата, пенсія, соціальні виплати тощо) здійснюється банківською чи фінансовою установою, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено звернення стягнення, або коштів, щодо яких законом визначено обмеження щодо стягнення, накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове. призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404- VIII (постанова Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 2-812/11).

У відзиві на скаргу з уточненими вомогами як приватний виконавець Цинєв В.О. так і у своїх запереченнях представник стягувача вказують на те, що уточнення до скарги подані з порушенням вимог ст. 441 ЦПК України, а тому просили суд залишити їх без розгляду.

Однак суд вважає, що уточнення до скарги подані без порушення процесуальних строків передбачених ст. 441 ЦПК України, та мають розглядатися разом зі скаргою, оскільки вони подані до суду після відкриття провадження за скаргою, тобто скарга знаходилась на розгляді суду і уточнення до скарги безпосередньо стосуються самої скарги, а саме дій приватного виконавця Циинєва В.О. щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 71260825 від 10.03.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, суд вислухавши в судовому засіданні доводи скаржника ОСОБА_1 та її представника адвоката Овсепян Ю.С., дослідивши матеріали додані до скарги, ознайомившись з відзивами, відповідями, запереченнями сторін, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги з уточненими вимогами ОСОБА_1 , представника скаржника ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання на рішення приватного виконавця Цинєва Віталія Олександровича, стягувач Акціонерне Товариство «Державний ощадний банк України» слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 447-541 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги з уточненнями ОСОБА_1 , представника скаржника ОСОБА_2 на дії/бездіяльність органу примусового виконання на рішення приватного виконавця Цинєва Віталія Олександровича, стягувач Акціонерне Товариство «Державний ощадний банк України» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 06.04.2023 року.

Суддя: Горобець В.Л.