Справа № 369/1070/22
Провадження №2/369/1265/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

Головуючої судді Дубас Т.В.,

За участю секретаря судового засідання Житар А.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває вищевказана цивільна справа.

07 лютого 2022 року ОСОБА_1 подала до канцелярії суду заяву про забезпечення позову, в якій просила суд накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:037:5004, площею 0, 1384 га, що розташована по АДРЕСА_1 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити не можливим виконання рішення суду.

Заява обґрунтована тим, що 07.09.2022 року представником позивача було заявлене клопотання про забезпечення позову, але 03.10.22 р ухвалою № 369/1070/22 заява була залишина без розгляду.

14.11.2022 року представник позивача звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову, але 19.12.22 року суд постановив ухвалу у справі 369/1070/22, якою відмовив стороні позивача у задоволенні заявленого клопотання, мотивуючи це тим,що стороною позивача не надано суду доказів того,що у разі невжиття заходів забезпечення позову стане утрудненим або неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення .

Користуючись цією ситуацією відповідач ОСОБА_4 зніс будинок сарай та всі інші будови, які розташовувались по АДРЕСА_1 , що належали ОСОБА_5 і таким чином зробив неможливим виконання рішення суду в частині нерухомого майна,а саме будинку сарая та інших прибудинкових споруд,що підтверджується світлинами земельної ділянки кадастровий № :01:037:5004.

Відповідач ОСОБА_4 не обмежений у праві відчуження спірної земельної ділянки кадастровий № :01:037:5004 площею 0,1384, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а у випадку такого відчуження третім особам розгляд страви буде значно ускладнений та зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного просив суд заяву задовольнити.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, додані до неї матеріали та матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Встановлено, що предметом спору є визнання недійсними договору дарування земельної ділянки, а також визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію,припинення права власності прав та їх обтяжень та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладене та враховуючи межі заявлених вимог, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер :01:037:5004, площею 0, 1384 га, що розташована по АДРЕСА_1 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити не можливим виконання рішення суду.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:037:5004, площею 0, 1384 га, що розташована по АДРЕСА_1 ,.

Інформація про стягувача: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Інформація про боржника: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса перебування: АДРЕСА_4 .

Інформація про боржника: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса перебування: АДРЕСА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Тетяна ДУБАС