Справа № 216/2146/23
Провадження № 2/216/1490/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

06 квітня 2023 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Онопченко Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розподіл квартири, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про розподіл квартири.

Суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє її відповідність вимогам статей 175, 177 ЦПК України, а також чи не мають місце випадки, коли позовну заяву необхідно повернути, відмовити у відкритті провадження.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

Як видно із вступної частини позовної заяви, позивач вважає позов таким, що стосується поділу спільного майна подружжя. Мотивувальна частина позову також містить обґрунтування саме щодо поділу майна. Разом із тим, у прохальній частині позову заявлені лише вимоги щодо визнання права власності в ідеальній долі на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , але вимоги про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя у ній немає.

Таким чином, позивачу слід подати суду належним чином складену позовну заяву та її копію для відповідача, яка має містити узгоджені між собою мотивувальну та прохальну частини.

Разом з тим суд зазначає, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, позивачу необхідно також зазначити чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна.

Крім того, позивач в позовній заяві не зазначає ціну позову.

Як роз`яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Оскільки предметом даного спору є вимоги щодо поділу майна, ціна позову повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартістю майна у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Проте матеріали позовної заяви не містять доказів щодо погодження з відповідачем вартості спірного майна подружжя, як і доказів про дійсну вартість спірного нерухомого майна на час подачі позову.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»). Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

З викладеного вбачається, що позивачу слід визначити ціну позову, обумовлену вартістю спірного майна та надати підтвердження визначення дійсної вартості майна що підлягає поділу.

Крім того, позивачем не зазначено доказів про те, за ким зареєстровано право власності на спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 станом на день звернення до суду із вказаним позовом. Та надано копію довідки ЖБК «Дружба» про склад сім`ї станом на 15.03.2021 року, однак потрібно надати таку довідку станом на день звернення.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, в якій зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

За наявністю вищевикладених обставин позовна заява ОСОБА_3 до Криворізької міської ради, виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про встановлення юридичного факту та визнання права власності на нерухоме майно, не може бути прийнята до провадження та підлягає залишенню без руху.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 95, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розподіл квартири - залишити без руху для усунення недоліків, зазначених у описовій частині ухвали.

Надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачем копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною та йому повернута.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Онопченко