Дата документу 06.09.2023
Справа № 908/3468/13
Провадження № 6/334/236/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Гнатюк О.М., розглянувши подання головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гайдаш О.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло подання головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гайдаш О.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що на примусового виконанні у ЛІвобережному відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №72657486 АСВП 10320172 з примусового виконання наказу № 908/3468/13 від 17.02.2022 року Господарського суду Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 8509,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Станом на 31.08.2023 року заборгованість за виконавчим провадженням не погашена, боржник рішення суду не виконує, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

У відповідності до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного (приватного) виконавця.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Судом встановлено, що 17.02.2022 року Господарським судом Запорізької області видано наказ у справі № 908/3468/13 (908/1681/21)про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 8509,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, на підставі якого відкрито головним державним виконавцем Заводського ВДВС у м. Запоріжжі ПМУ МЮ (м. Одеса) Гайдаш О.С. виконавче провадження № 70320172.

До подання головним державним виконавцем додано копії документів матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)до виконання зобов`язань.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межи України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Стаття 441 ЦПК України міститься в Розділі VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Таким чином, у порядку ст. 441 ЦПК України державний виконавець може звернутися до місцевого загального суду із поданням про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за невиконаним нею судовим рішенням, ухваленим у цивільній справі, а також за невиконаним рішенням інших органів (посадових осіб).

Частиною 1 ст. 446 ЦПК України передбачена підсудність справ, відповідно до якої - процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Разом з тим, головний державний виконавець звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, як місцевого загального суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України за невиконаним ним судового рішення, винесеного у господарській справі, так як сума боргу у виконавчому провадженні підлягає до стягнення за рішеннями Господарських судів.

Відповідно до ст. 337 Розділу V «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах» ГПК України, тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно з вимогами ст. 338 ГПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Таким чином, вищевказаними кодексами передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З матеріалів подання вбачається, що судове рішення (наказ), який перебуває на виконанні, ухвалений за нормами ГПК України, а тому вирішення питання про обмеження у праві виїзду за кордон боржника підлягає розгляду за правилами, передбаченими ст. 337 ГПК України.

А відтак, головний державний виконавець вправі звернутись із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України за невиконання ним судових рішень, ухвалених у господарських справах, до відповідного господарського суду.

Пунктом 9 статті 10 ЦПК України визначено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Застосовуючи аналогію закону, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищевикладене, правових підстав для розгляду подання головного державного виконавця по суті суд не вбачає, тому застосовуючи аналогію закону відмовляє у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 337, 338 ГПК України, ст. ст. 19, 186, 260, 261, 353, 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за поданням головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гайдаш О.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 .

Роз`яснити головному державному виконавцю, що розгляд даного подання віднесено до юрисдикції господарського суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Роз`яснити, що відмова у відкритті провадження у справі не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим поданням.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Запорізького апеляційного суду апеляційної скарги.

В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

Суддя: О.М. Гнатюк