ПОСТАНОВА

Іменем України

15 березня 2023 року м. Кропивницький

справа № 392/1826/21

провадження № 22-ц/4809/421/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді - Головань А.М., Дуковський О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Сорокіної Н. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поховання за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2022 року (суддя Кавун Т.В.),-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст заяви

12.07.2022 ОСОБА_2 подала заяву про стягнення з ОСОБА_1 на її користь судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12 657 грн 10 коп.

Зазначила, що ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28.06.2022 закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поховання, у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Заявниця вказує, що на професійну правничу допомогу у даній справі вона витратила 12657, 10 грн.

А тому, керуючись ч.3 ст. 142 ЦПК України просить суд стягнути з з позивачки на її користь витрати понесені нею на професійну правничу допомогу (а.с.127).

Короткий зміст ухвали суду

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд дійшов висновку, що подання заяви про відмову від позову не свідчить про необгрунтовані дії позивача, які визначає законодавець в підставу, так як це є правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації. Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55,124 Конституції України та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обгрунтованості позову.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що в справі за №392/884/20, де між цими ж сторонами вирішувався спір про право на спадкування, ухвалою Кропивницького апеляційного суду за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка представляла інтереси ОСОБА_1 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21.10.2021 року, затверджено мирову угоду подану сторонам, провадження у справі закрито.

Тому заява ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, в діях позивача відсутні недобросовісні дії.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із ухвалоюсуду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржила її в апеляційному порядку.

Відповідно до поданої апеляційної скарги просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та такою, що порушує її право на справедливий суд.

Скаржниця зазначає, що вона не була належним чином повідомлена про дату розгляду справи.

Стверджує, що однією із засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат і саме кожна сторона несе ризик вчинення або не вчинення нею процесуальних дій. За ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою яка здійснюється адвокатом.

Загальне правило щодо компенсації судових витрат у разі закриття провадження передбачено ч.5 ст.142 ЦПК України, згідно з якою у разі закриття провадження по справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунованих дій позивача.

В зв`язку з викладеним вважає, що суд першої інстанції неналежним чином дослідив зазначені норми права.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подана відповідачем 11 січня 2023 року.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 11 січня 2023 року витребувано з Маловисківського районного суду Кіровоградської області матеріали даної справи.

Ухвалою суду від 26 січня 2023 року відкрито провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву.

16 лютого 2023 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 15 березня 2023 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Учасників справи належним чином повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду справи (а.с.188-189).

15 березня 2023 року продовжено строк розгляду справи на п`ятнадцять днів, про що постановлено відповідну ухвалу.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

В суді апеляційної інстанції представник відповідача, адвокат Рабеко М.М. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Інші учасники справи, які належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи в судове засідання не з`явились. Відповідно до ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступного.

Обставини справи встановлені судами

На підтвердження понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу, до матеріалів справи додано:

-договір про надання правничої допомоги адвоката від 18.01.2022 року, укладений між ОСОБА_2 та адвокатом Рабеко М.М., який складений російською мовою (а.с.74);

- розрахунок судових витрат у цивільній справі, складений представником відповідача, відповідно до якого правнича допомога адвоката - гонорар становить 12 500 грн, поштові витрати становлять - 157 грн 10 коп (а.с.87);

-акт виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги адвоката від 08.02.2022 року (а.с.94);

-квитанцію до прибуткового касового ордеру №21/04-22 від 21.04.2022 про сплату 12 500 грн за договором про надання правничої допомоги адвоката від 18.01.2022 (а.с.109);

-ордер на надання правничої (правової) допомоги від 19 січня 2022 року, виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 18 січня 2022 року. За даним ордером адвокат Рабеко Микола Миколайович має право представляти інтереси ОСОБА_2 у Маловисківському районному суді, судах апеляційної та касаційної інстанцій по цивільній справі №392/1826/21 (а.с.55)

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Сторона відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на поховання, звернулася до суду з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Маловисківського районного суду від 20 грудня 2022 року, провадження в зазначеній справі закрито, у зв`язку з відмовою від позову, в порядку п. 4 ч.1 ст.255 ЦПК України.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 , вказав про відсутність недобросовісних дій позивача, так як між сторонами було декілька справ щодо спадкування, одна з них закінчилася мировою угодою предмет спору про усунення від спадкування, у зв`язку з примиренням сторін, ці справи між собою пов`язані.

З таким висновком суду колегія апеляційного суду не погоджується, так як. Системний аналіз частин п`ятої 142 ЦПК України дає підстави для висновку, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Підстави відмови від позову мають бути озвучені у відповідній заяві, для того щоб здійснити висновок через що ініацітива продовжувати судовий розгляд у сторони відпала, які дії опонента на це спонукали.

Подана заява без обґрунтування підстав закриття судового провадження, таких мотивів не містить і суд власне самостійно зробив висновок про причини відмови від позову, що ніяким чином не визначає добросовісність дій позивача. Заява про відмову від позову ОСОБА_1 розглядалась у відсутності сторін, висновок суд про причини відмови і з чим це пов`язано здійснив без відповідних письмових пояснень.

Разом з тим, і на це звертається особлива увага, ОСОБА_1 подавала апеляційну скаргу на ухвалу суду від 28 червня 2022 року, якою закрито провадження у справі за наслідком поданої заяви, однак ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16.11.2022 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено через невідповідність скарги положенням ст. ст. 185, 357 ЦПК.

Однак заява ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з інших мотивів і за наступного.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках: 1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (стаття 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Долучений пакет документів в підтвердження відшкодування не відповідає зазначеним вище вимогам. Так, в пункті 7 договору про надання правничої допомоги від 18.01.2022 (договір звучить російською мовою) вказано, що порядок оплати за надану юридичну допомогу відбувається у відповідності до додатку до даного договору, що є частиною цього договору з умовами та вартістю послуг «Клієнт» ознайомлюється до підписання договору. Зазначений додаток не долучений, що свідчить про неповноту договору та неможливість встановити умови оплати (а.с.74).

Суд звертає особливу увагу на слідуюче. Договір про надання правової допомоги складений російською мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) за конституційними поданнями 51 народного депутата України про офіційне тлумачення положень статті 10 Конституції України щодо застосування державної мови органами державної влади, органами місцевого самоврядування та використання її у навчальному процесі в навчальних закладах України (справа про застосування української мови) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

За приписами частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, застосування положень частини четвертої статті 9 ЦПК України стосується випадків усного спілкування учасника судового процесу в межах судового засідання, вказані приписи не можуть бути застосовані при складення процесуальних документів, зокрема, касаційних скарг.

Згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Учасники судового процессу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, проте процесуальні документи мають бути подані лише державною мовою.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 07 червня 2019 року у справі №826/10114/17, від 03 вересня 2020 року у справі №826/6286/17, від 29 жовтня 2020 року у справі №815/1958/16 та від 07 грудня 2020 року у справі №138/132/20.

Вимоги щодо складання документа процесуального характеру державною (українською) мовою викладені, зокрема, в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2019 року у справі № 11-955зі19 (9901/98/19) та від 12 лютого 2020 року у справі № 9901/12/20 (П/9901/12/20).

Підстав для відступлення від цих правових висновків - немає.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 8-рп/2008 у справі № 1-18/2008 визначено, що відповідно до статтею 124 Конституції України Конституційний Суд України та суди загальної юрисдикції здійснюють правосуддя, яке стосується конституційного, адміністративного, господарського, кримінального та цивільного судочинства. Ці види судочинства є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення. Суди реалізують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян щодо використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, відповідно до Конституції і законів України. Таким чином, Основним Законом України закладено конституційні основи для використання української мови як мови судочинства та одночасно гарантовано рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

Гарантування у судочинстві використання російської та інших мов національних меншин України цілком узгоджується з Європейською хартією регіональних мов або мов меншин, ратифікованою Законом України від 15 травня 2003 року N 802-IV.

Разом з тим Суд зазначає, що забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою, гарантування права громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, не означають абсолютного права сторони (учасника справи) подавати відповідні процесуальні документи мовою, якою вона володіє, якому кореспондує безумовний обов`язок суду приймати такі документи до розгляду. Законом України "Про ратифікацію Європейської хартії регіональних мов або мов меншин" передбачено, що при застосуванні положень Хартії заходи, спрямовані на утвердження української мови як державної, її розвиток і функціонування в усіх сферах суспільного життя на всій території України, не вважаються такими, що перешкоджають чи створюють загрозу збереженню або розвитку мов, на які відповідно до статті 2 цього Закону поширюються положення Хартії.

Слід зазначити, що у постановах від 19 грудня 2019 року у справі №520/6952/19 та від 14 травня 2020 року у справі №826/7282/17 Верховним Судом висловлено правову позицію щодо викладення відповідної заяви (скарги) державною мовою, тобто українською мовою.

Згідно із рішенням Конституційного Суду України від 28 лютого 2018 року року № 2-р/2018 у справі № 1-1/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України та втратив чинність Закон України "Про засади державної мовної політики" від 03 липня 2012 року № 5029-VI зі змінами.

Тому, подані до суду документи повинні бути викладені державною (українською) мовою. Постанова КАС ВС по справі № 160/27610/21 від 31.10.2022 року.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано зробив висновок про відмову в задоволенні заяви, проте неправильно визначив мотиви, а тому мотивувальну частину ухвали суду першої інстанції слід змінити, виклавши в редакції цієї постанови..

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2022 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови, залишивши резолютивну частину ухвали без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді А.М. Головань

О.Л. Дуковський