ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/513/19 Номер провадження 22-ц/814/3015/23Головуючий у 1-й інстанції Романенко О.О. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря Ракович Д.Г.,

за участі : позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Беркути В.Л.,

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, припинення права власності на частину земельної ділянки, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі спадкового майна

треті особи: приватний нотаріус Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбиш Сергій Миколайович, ОСОБА_3

за апеляційною скаргою адвоката Говорової Світлани Леонідівни в інтересах ОСОБА_2

на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 19 січня 2023 року, прийнятого під головуванням судді Романенко О.О. в м.Решетилівці, зі складанням повного тексту 27.01.2023 року,-

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дядько ОСОБА_4 , який за життя - 21 вересня 2018 року зробив два заповіта, якими :

- позивачу заповів належну йому земельну ділянку площею 3,94 га, яка розташована на території Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області з кадастровим номером 000030024.

-ОСОБА_5 заповів житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 3,94 га, яка розташована на території Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Однак, ОСОБА_5 спадщину за заповітом не прийняв, у зв`язку з чим до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом звернулась дружина померлого ОСОБА_2

07.05.2019 року приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем С.М. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину земельної ділянки площею 3,94 га кад. №000030024, а на іншу частину 19 квітня 2019 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 , враховуючи наявність у неї права на обов`язкову частку у спадщині, як непрацездатної вдови.

Крім того, ОСОБА_2 19 квітня 2019 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий №000030013.

Посилаючись на те, що частка майна, що залишилась поза заповітом є більшою порівняно із розміром обов`язкової частки, що свідчить про те, що суб`єктивне майнове право ОСОБА_2 , як непрацездатної вдови не порушується і не підпадає під гарантії встановлені у статті 1241 ЦК України.

З огляду на вказане, просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом №456 від 19 квітня 2019 року та внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за заповітом №491 від 07 травня 2019 року.

27 серпня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом про виділ в натурі спадкового майна, в якому просила поділити земельну ділянку площею 3,9404 га, яка розташована на території Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області кадастровий №000030024 та визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на земельну ділянку площею 1,9702 га та за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку площею 1,9702 га відповідно до висновку проведеної земельно-технічної експертизи.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 19 січня 2023 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, що видане 19 квітня 2019 року приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем Сергієм Миколайовичем на ім`я ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом на підставі статті 1241 ЦК України після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на 1/2 частку земельної ділянки площею 3,9404 га, кадастровий номер :00:003:0024, що розташована на території Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Припинено право власності ОСОБА_2 , на 1/2 частку земельної ділянки площею 3,9404 га, кадастровий номер :00:003:0024, що розташована на території Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що зареєстроване приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем С.М. на підставі свідоцтва про право на спадщину № 456 від 19.04.2019 року.

Внесено зміни до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що видане 07 травня 2019 року приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем Сергієм Миколайовичем, зазначивши, що спадкоємцем після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , на підставі заповіту, посвідченого секретарем Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області Задорожною Л.О., на земельну ділянку площею 3,9404 га, кадастровий номер :00:003:0024, що розташована на території Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (розмір частки 1), є ОСОБА_1 , зареєтрований за адресою: Полтавська область, Решетилівський район (наразі Полтавський район), с. Молодиківщина.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 2377,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14000,00 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі спадкового майна відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду мотивовано доведеністю позовних вимог за первісним позовом та безпідставністю зустрічного позову.

Рішення оскаржила адвокат Говорова С.Л. в інтересах ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позовних вимог.

Вважає, що ОСОБА_2 мала право на спадкування за законом на спірну земельну ділянку, крім того ОСОБА_1 заявляючи вимогу про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, обрав невірний спосіб захисту.

Також зазначала, що стягнута сума в розмірі 14 000 грн. на відшкодування понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу є завищеною, оскільки невраховане матеріальне становище ОСОБА_2 , яка є пенсіонером та такі витрати не є співмірними з виконаною роботою.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя склав заповіт від 21.09.2018 року, згідно якого зробив таке заповітне розпорядження:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 та земельну ділянку розміром 3,94 га, яка розташована на території Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Державний акт ПЛ №000320 виданий 30.12.2002 року, заповідав ОСОБА_5 ,

- земельну ділянку загальною площею 3, 94 га, яка розташована на території Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Державний акт ЯА №905025 виданий 11.04.2006 року, кадастровий номер 000030024, заповів племіннику ОСОБА_1 .

Однак, ОСОБА_5 , як спадкоємець за заповітом спадщину не прийняв. З заявою про прийняття спадщини за законом звернулась дружина померлого ОСОБА_2

07.05.2019 року приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем С.М. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину земельної ділянки площею 3,94 га кад. №000030024, а на іншу частину 19 квітня 2019 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 , враховуючи наявність у неї права на обов`язкову частку у спадщині, як непрацездатної вдови.

Крім того, ОСОБА_2 19 квітня 2019 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий №000030013.

Постановою приватного нотаріуса Довбиш С.М. від 27.06.2019 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з не наданням документів, який встановлює право власності спадкодавця на це нерухоме майно.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказував, що ОСОБА_2 мала б право на виділення їй частки із заповіданої йому земельної ділянки лише у тому випадку, якщо інше майно у сукупності є меншим ніж її обов`язкова частка. Проте вартість спадкового майна ОСОБА_2 становить 196 273 грн., натомість позивачу безпідставно видано свідоцтво про право на спадщину у вигляді частини земельної ділянки, вартість якої становить 59267,31 грн., що порушує його права.

Районний суд, задовольняючи позовні вимоги, рішення мотивував тим, що у випадку коли спадкоємцю, який має право на обов`язкову частку у спадщині в майні спадкодавця припадає частка, рівна обов`язковій або більша, то правила статті 1241 ЦК України не застосовуються, тобто ОСОБА_2 не має права на спадкування частки в порядку ст.1241 ЦК України на земельну ділянку площею 3,9404 га з кадастровим номером :00:003:0024.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком щодо невірного застосування приватним нотаріусом положень глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказ Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, при видачі 19 квітня 2019 року ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом на частки спірної земельної ділянки.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, на яке спадкоємці за законом одержують право на спадкування, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), окрім випадків, встановлених у статті 1219 ЦК України.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями після її смерті стали: ОСОБА_1 (на підставі заповіту від 21 вересня 2018 року) та ОСОБА_2 (за законом дружина спадкодавця), яка мала право на обов`язкову частку у спадщині на підставі положень частини першої статті 1241 ЦК України.

Право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом. Тобто право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає. При з`ясуванні чи відноситься певний суб`єкт до кола осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині слід враховувати, що непрацездатність особи повинна підтверджуватися відповідними документами. При цьому відповідна особа для віднесення її до кола суб`єктів, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, має бути непрацездатною саме на момент відкриття спадщини.

Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 листопада 2021 року у справі № 607/24365/19, від 08 грудня 2021 року у справі № 552/3281/20.

При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу.

За згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини.

Зазначене узгоджується з пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», в якому судам роз`яснено, що при визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги.

Відповідно до пунктів 5.11, 5.12 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що при визначенні розміру обов`язкової частки враховується все спадкове майно, як заповідане, так і те, що не охоплене заповітом, а також речі звичайної домашньої обстановки та вжитку. До складу спадкового майна входить і право на вклад у банку (фінансовій установі) незалежно від того, зроблено розпорядження у заповіті чи безпосередньо у банку (фінансовій установі).

Якщо заповідана лише частина спадкового майна, обов`язкова частка визначається, виходячи із вартості всього спадкового майна, але виділяється обов`язковому спадкоємцю з тієї частки спадкового майна, що залишилась поза заповітом. Якщо частка майна, що залишилась не заповіданою, менша порівняно із розміром обов`язкової частки у спадщині, обов`язковий спадкоємець отримує частку, якої не вистачає, із заповіданої частини спадкового майна.

Отже, у випадку, коли спадкоємцю, який має право на обов`язкову частку у спадщині, в майні спадкодавця припадає частка, рівна обов`язковій або більша, то правила статті 1241 ЦК України не застосовуються.

Суд встановив, що вартість земельної ділянки площею 3,9404 га, кадастровий номер :00:003:0024 становить 118 534,62 грн, а земельної ділянки такої ж площі кадастровий №000030013 - 137 005,74 грн., крім того ОСОБА_2 не позбавлена можливості повторно звернутись до нотаріуса про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Оцінивши кількість та вид майна ( земельну ділянку та будинок), яке успадкувала ОСОБА_2 у майні свого померлого чоловіка, районний суд прийшов до правильного висновку, що її частка суттєво перевищує обов`язкову, а тому суб`єктивне майнове право ОСОБА_2 на обов`зкову частку, як непрацездатної вдови не порушується, натомість позивач, звернувшись до суду за захистом своїх прав, як спадкоємця за заповітом, вірно обравши спосіб захисту.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції врахував положення наведеного Порядку та прийшов до обгрунтованого висновку про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 19 квітня 2019 року приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області Довбишем С.М.на ім`я ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом на підставі статті 1241 ЦК України після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на 1/2 частку земельної ділянки площею 3,9404 га, кадастровий номер :00:003:0024.

Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків районного суду не спростовують, а тому рішення суду першої інстанції в зазначеній частині підлягає залишенню без змін.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову не оскаржується.

Не заслуговують на увагу також твердження апеляційної скарги щодо допущених районних судом порушень процесуального законодавства при прийнятті збільшених позовних вимог.

Так, від 10 вересня 2020 року ОСОБА_1 подана заява про зміну предмету позову та додатково заявлено вимогу про припинення права власності ОСОБА_2 на 1/2 частку земельної ділянки площею 3,9404 га, кадастровий номер :00:003:0024, що розташована на території Новомихайлівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області. Зазначена вимога оплачена судовим збором в розмірі 840,80 грн. за квитанцією від 10.09.2020 року (т.2, а.с.2-3,10).

В обгрунтування зазначеної вимоги, позивач посилався на зміни, внесені Верховною Радою України 05.12.2019 року до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

06 листопада 2020 року до Решетилівського районного суду Полтавської області Ромась О.П. подана позовна заява із зміненим предметом позову та сформульовані позовні вимоги, що були викладені в заяві від 10 вересня 2020 року (т.2, а.с.27-31).

Таким чином, суд першої інстанції ухвалою від 12 листопада 2020 року обгрунтовано прийняв заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог, викладених у формі позовної заяви (т.2, а.с.39-41).

Підготовче провадження у даній справі закрито ухвалою суду від 17.01.2022 року (т.2, а.с.214). Отже, порушень ст.49 ЦПК України не допущено.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції при визначенні витрат на правничу допомогу тих обставин, що ОСОБА_2 є людиною похилого віку, пенсіонеркою, а визначена до сплати сума в 14 тис. грн. є надмірно обтяжливою для відповідача.

Колегія суддів, оцінюючи зазначені доводи, виходить з положень, визначених ст. 137 ЦПК України та вбачає, що акт приймання- передачі наданої адвокатом Беркутою В.Л. правової допомоги позивачу ОСОБА_1 не містить детального опису робіт та часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт.

Крім того, відсутні документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо), хоча договором (п.3) сторони погодили, що гонорар клієнт - ОСОБА_1 має сплатити не пізніше 10 днів після ухвалення рішення судом першої інстанції в даній справі.

Наведене дає підстави для зміни оскаржуваного рішення в частині визначеного розміру витрат на правничу допомогу із зменшенням розміру з 14000 до 7000 грн.

Зазначене узгоджується з висновками, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Говорової Світлани Леонідівни в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 19 січня 2023 року змінити в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу, зменшивши їх розмір з 14 000 грн. до 7 000 грн. (сім тисяч гривень).

В іншій частині рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 19 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06.04.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна