КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка подана від її імені та в її інтересах адвокатом Шимком Андрієм Олександровичем, який діє на підставі договору, на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача різницю між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування у розмірі 55 967,67 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 12.11.2018 о 10 год. 05 хв., на Московському мосту в м. Києві сталася ДТП за участю транспортного засобу «Infinity», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу «Lexus», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Оболонського районного суду м. Києвавід 15.01.2019 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вартість матеріального збитку, завданого позивачу становить 155 967,67 грн.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідачки була застрахована в ПрАТ СК «Галицька». Ліміт відповідальності за полісом № АК/7636939, становить 100 000,00 грн.

Посилаючись на наведене позивачка, просила стягнути з відповідачки на свою користь 55 967,67 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП та судові витрати.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.06.2020 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 55 967,67 грн матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП та 768,40 грн судового збору (а.с. 62-64).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 09.12.2021 поновлено ОСОБА_4 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05.06.2020 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП

Заяву відповідача ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП залишено без задоволення (а.с. 95-96).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_4 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Вказує, що розгляд справи відбувся за її відсутності та належного повідомлення про наявність спору. Зазначає, що позивачем до позову не надано документів, які б підтверджували право позивача отримувати відшкодування. Не було надано доказів, що саме позивачкою було здійснено ввезення ТЗ «Lexus», д.н.з. НОМЕР_2 на митну територію України. Також, судом першої інстанції не було встановлено обставин ДТП, оскільки у постанові, якою ОСОБА_4 визнано винуватою у зазначеному ДТП, не міститься жодних відомостей стосовно особи, яка, на момент ДТП, керувала ТЗ «Lexus», д.н.з. НОМЕР_2 , за твердженням відповідачки, за кермом ТЗ «Lexus», д.н.з. НОМЕР_2 була інша особа чоловічої статі, а не під керуванням позивачки.

Позивачка, до позову, надала довіреність на керування ТЗ «Lexus», д.н.з. НОМЕР_2 , яка оформлена неналежним чином та у порушення встановленого порядку (а.с. 98-104).

02.09.2022 ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно для звернення за захистом цього права, а відтак, сам по собі факт наявності довіреності та наявність свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у позивача є достатнім для виникнення усіх законних прав, зокрема тих, що пов`язанні з володінням та користуванням останнім (а.с. 131-135а).

Судом апеляційної інстанції справу розглянуто в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Але погодитись із такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищезазначеним позовом.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.10.2019 було відкрито спрощене позовне провадження, роз`яснено відповідачу право на подачу відзиву та зустрічної позовної заяви. Призначено справу до розгляду у першому засіданні (а.с. 39-40).

Копія ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 21.10.2019 направлялась відповідача разом з копією позовної заяви з додатками, однак, конверт повернувся із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», що у відповідності до ст.. 128 ЦПК України не є належним повідомленням.

Також, в матеріалах справи міститься Акт про відсутність поштових марок, у зв`язку із чим, вихідна рекомендована поштова кореспонденція суду не була передана на поштове відділення « 212 м. Києва (а.с. 57).

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05.06.2020 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 55 967,67 грн матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП та 768,40 грн судового збору (а.с. 62-64).

У частині 1 статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У даному випадку відсутня умова належного повідомлення відповідача, що у розумінні п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

У зв`язку із зазначеним, апеляційний суд доходить висновку про наявність підстав для скасування заочного рішення від 05.06.2020 та ухваленню нового судового рішення.

За наслідками розгляду даної справи апеляційним судом встановлено, що 12.11.2018 о 10 год. 05 хв. на Московському мосту в м. Києві, ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом «Infinity», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотрималась безпечної дистанції та здійснила зіткнення з транспортним засобом «Lexus», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила п. 13.1 ПДР України.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 15.01.2019 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст. 82 ч. 6 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок даної ДТП автомобілю «Lexus», д.н.з. НОМЕР_2 , були спричиненні механічні пошкодження, а його власниці завданий матеріальний збиток.

Статтею 1166 ЦК України передбачає обов`язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно Звіту № 919 про оцінку КТЗ LEXUS RX 400H д.н.з. НОМЕР_2 , складеного 05.12.18 ТОВ «Гарант-АСІСТАНС», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Lexus», д.н.з. НОМЕР_2 становить 396 128,11 грн., а ринкова вартість цього транспортного засобу до ДТП складає 254 575,09 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки вартість ремонту транспортного засобу перевищує його вартість, тому автомобіль «Lexus», д.н.з. НОМЕР_2 є фізично знищеним.

Згідно зі Звітом № 919/1 вартість автомобілю після ДТП складає 98 607,42 гривень.

Отже, вартість матеріального збитку становить 155 967,67 грн., що складає різницю між ринковою ціною транспортного засобу до та після ДТП.

Цивільно - правова відповідальність відповідачки була застрахована в ПрАТ СК «Галицька» (а.с. 8). Ліміт відповідальності за полісом № АК/7636939, становить 100 000,00 грн.

28.08.2019 потерпіла особа ОСОБА_2 звернулась до ПрАТ СК «Галицька» із заявою про настання страхового випадку. (а.с.9).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Із матеріалів справи вбачається, що різниця між розміром завданої майнової шкоди та страховою виплатою складає 55 967,67 грн., які підлягають стягненню з відповідачки, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 не надала доказів правомірності отримання відшкодування є помилковим, оскільки в матеріалах справи міститься копія довіреності, видана МВ «Baltikos Servisas» в особі директора Щербіна А.І., для виконання зобов`язань в інтересах компанії, зобов`язує ОСОБА_2 представляти інтереси компанії перед юридичними або фізичними особами, державними органами усіх рівнів на території України, Білорусії, Росії, Молдови, а також усіх країн Європейського Союзу, розпоряджатись переданим компанією транспортним засобом «Lexus», д.н.з. НОМЕР_2 , страхувати на свій розсуд ТЗ, одержувати від імені компанії страхову винагороду, пов`язану із ТЗ.

Дана довіреність, на момент звернення до суду із даним позовом була чинна, відомостей про її відкликання/оскарження матеріали справи не містять.

Твердження апелянта на те, що судом першої інстанції не було встановлено обставин ДТП не ґрунтується на вимогах діючого процесуального закону, а саме, ч. 7 ст. 81 ЦПК України, якою визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд доходить висновку про задоволення позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, пов`язані з розглядом справи, які, в зв`язку з задоволенням апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Тому, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн - за розгляд справи в суді першої інстанції.

Понесені заявником судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка подана від її імені та в її інтересах адвокатом Шимком Андрієм Олександровичем, який діє на підставі договору, задовольнити частково.

Заочне Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 55 967 (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят сім),67 грн. та судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім),40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Т.О. Невідома

В.В. Соколова