Справа № 158/3041/21
Провадження № 2-і/158/1/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Польової М.М.,

з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, у цивільній справі за клопотанням ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду із заявою про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, у цивільній справі за клопотанням ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.05.2022 визнано та надано дозвіл на примусове виконання рішення іноземного суду від 08.08.2017 про зобов`язання ОСОБА_3 сплачувати аліменти на користь малолітніх дітей та як сприяння в задоволенні потреб сім`ї. Дане рішення допущене до виконання зі стягнення заборгованості за останні три роки до звернення до суду, тобто з 11.11.2018. На підставі даного судового рішення 25.08.2022 було видано два виконавчих листи. На думку заявника, вказані виконавчі листи видані помилково (передчасно), оскільки їх зміст не відповідає резолютивній частині рішення та фактичній даті набрання рішенням законної сили. Так, у виконавчих листах зазначено, що рішення набрало законної сили 22.08.2022, однак лише 30.01.202 Волинським апеляційним судом прийнято постанову за наслідками апеляційного перегляду його скарги. Також у виконавчих листах не було зазначено повного змісту резолютивної частини рішення, а саме про допущення до виконання зі стягненням заборгованості за останні три роки звернення до суду, тобто з 11.11.2018. Крім того, видано два окремі виконавчі документи на підставі одного і того ж рішення. Відтак, враховуючи наведене, ОСОБА_1 просить суд визнати виконавчі листи від 25.08.2022 такими, що не підлягають виконанню.

Боржник та його представник у судове засідання не прибули, представник боржника подав заяву про розгляд заяви без його участі та участі боржника, просив заяву задовольнити.

Стягувач та її представник у судове засідання не прибули, представник стягувача подав заяву про розгляд заяви без його участі, просив відмовити у задоволенні заяви.

Представник виконавчої служби у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо вирішення клопотання поклався на розсуд суду.

Відтак, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.05.2022 визнано і надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення (вироку) районного суду в Раві Мазов`єцкій ІІІ Відділ у справах сім`ї та неповнолітніх Республіки Польща від 08.08.2017 в справі №ІІІ RC 53/17, яким зобов`язано ОСОБА_3 сплачувати: 1) аліменти на користь малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 700 злотих щомісячно, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день постановлення ухвали становить 4605,86 грн. та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 500 злотих щомісячно, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день постановлення ухвали становить 3289,90 грн., разом в розмірі 1200 злотих щомісячно, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день постановлення ухвали становить 7895,76 грн., оплачується наперед, починаючи з 01.02.2017 до 10-го дня кожного місяця разом із відсотками, що передбачені законом, у випадку затримки, зі сплатою у визначений строк будь-якої частини сплат, в руки матері малолітніх ОСОБА_6 ; 2) як сприяння в задоволенні потреб сім`ї сплату на користь ОСОБА_6 в розмірі 500 злотих щомісячно, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день постановлення ухвали становить 3289,90 грн., оплачується наперед, починаючи з 01.02.2017 до 10-го числа кожного місяця разом із відсотками, що передбачені законом, у випадку затримки, зі сплатою у визначений строк будь-якої частини сплат, в руки уповноваженої ОСОБА_6 . Вказане рішення іноземного суду допущено було до виконання зі стягненням заборгованості за останні три роки до звернення до суду, тобто з 11.11.2018 (т.1 а.с.91-95).

25.08.2022 Ківерцівським районним судом Волинської області було видано два виконавчі листи:

1) №158/3041/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на користь малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 700 злотих щомісячно, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день постановлення ухвали становить 4605,86 грн. та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 500 злотих щомісячно, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день постановлення ухвали становить 3289,90 грн., разом в розмірі 1200 злотих щомісячно, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день постановлення ухвали становить 7895,76 грн., оплачується наперед, починаючи з 01.02.2017 до 10-го дня кожного місяця разом із відсотками, що передбачені законом, у випадку затримки, зі сплатою у визначений строк будь-якої частини сплат, в руки матері малолітніх ОСОБА_6 (т.2 а.с.49);

2) №158/3041/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 як сприяння в задоволенні потреб сім`ї сплату в розмірі 500 злотих щомісячно, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день постановлення ухвали становить 3289,90 грн., оплачується наперед, починаючи з 01.02.2017 до 10-го числа кожного місяця разом із відсотками, що передбачені законом, у випадку затримки, зі сплатою у визначений строк будь-якої частини сплат, в руки уповноваженої ОСОБА_6 (т. 2 а.с.43).

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно із ст. 432 ЦПК України виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. Словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню.

Відповідно до практики Верховного Суду наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №2-4671/11.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак є наявні обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

ОСОБА_1 у своїй заяві зазначає, що виконавчі листи були видані помилково (передчасно), оскільки їх зміст не відповідає резолютивній частині рішення та станом на дату видачі виконавчих листів рішення суду не набрало законної сили.

Разом з тим, як вбачається із резолютивної частини ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.05.2022, ухвала набирає законної сили у порядку та строки, визначені ст. 261 ЦПК України.

Згідно із ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Тлумачення змісту ст. 261 ЦПК України з урахуванням принципу розумності та «методу чесного читання» свідчить, що у ч. 1 ст. 261 ЦПК України передбачено загальне правило для всіх судових рішень, які постановляються у формі ухвали. Ухвала суду набирає законної сили за правилами, передбаченими для рішення суду (стаття 273 ЦПК України), тільки в тому випадку, коли для конкретного виду ухвал це прямо передбачено процесуальним законом (статті 460, 479, 480, 487 ЦПК України). Можливість апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції при цьому значення не має і на момент набрання нею законної сили не впливає.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2023 у справі №761/13085/14.

Відтак, ухвала Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.05.2022, яка постановлена в судовому засіданні за відсутності всіх учасників справи, набрала законної сили 05.05.2022, що спростовує твердження боржника про те, що станом на дату видачі виконавчих листів ухвала Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.05.2022 не набрала законної сили.

Крім того, ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.04.2023 виправлено допущенні помилки у виконавчих листах, а саме: резолютивні частини рішення у графі виконавчих листів «Суд вирішив:» приведено у відповідність до резолютивної частини ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.05.2022, а також виправлено помилки щодо дати набрання законної сили рішенням суду.

Судова практика також допускає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав його помилкової видачі, якщо вже після видачі виконавчого листа по справі рішення суду було скасоване.

Однак постановою Волинського апеляційного суду від 30.01.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.05.2022 без змін (т.2, а.с.25-28).

Згідно із ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, боржником не доведено, що виконавчі листи було видано помилково або, що його обов`язок як боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Наведені боржником доводи про те, що судом видано два окремі виконавчі документи на підставі одного і того ж рішення, на думку суду, не можуть бути підставою для визнання такими, що не підлягають виконанню, виконавчих документів, виданих на підставі рішення суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.

Будь-яких інших причин, які б свідчили про припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, судом також не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність будь-яких правових підстав для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, а, відтак, заява ОСОБА_1 про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 81, 261, 432, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, у цивільній справі за клопотанням ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова