Справа № 143/721/22
УХВАЛА
Іменем України

05.04.2023р. м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Сича С.М.,

за участю секретаря Левченко М.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Гончарука Р.О.,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Погребище Вінницького району Вінницької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-

Встановив:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

В заяві, з урахуванням її уточнення від 04.10.2022 року (а.с.53), ОСОБА_1 просить встановити юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , без шлюбу в період з 01.01.2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява, з урахуванням її уточнення від 04.10.2022 року (а.с.53), мотивована тим, що вона має право на частку в майні, набутому нею та ОСОБА_6 за період спільного проживання, яке є їхньою спільною сумісною власністю. Щодо отримання права на спільне майно вона зверталася до нотаріуса, яким відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_6 . Проте, їй було повідомлено, що вона не має права на подання вказаної заяви, оскільки не надала документи, що підтверджують її спільне проживання із ОСОБА_6 .

Крім того, покликається на те, що постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року передбачено, що родини загиблих військових, які захищали Україну від російського окупанта з 24.02.2022 року, мають право на одержання одноразової грошової допомоги.

ОСОБА_6 загинув, захищаючи Батьківщину, а тому вона має право на виплату одноразової грошової допомоги.

02.12.2022 року представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Москаленко А.О. подав відзив на заяву, в якому, серед іншого, зазначив, що метою встановлення означеного юридичного факту є бажання заявниці набути право на майно ОСОБА_6 в порядку спадкування та отримати одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_6 . Проте, заявниця не була дружиною ОСОБА_6 , а тому не належить до кола осіб, які мають право на одноразову грошову допомогу (а.с.95-97).

10.12.2022 року представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Москаленко А.О. подав до суду заяву про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду. В обґрунтування заяви вказав, що зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що від встановлення факту спільного проживання заявниці із загиблим ОСОБА_6 залежить, на її думку, виникнення у неї права на отримання одноразової грошової допомоги, яке Міністерство оборони України не визнає. А тому, на його думку, існує спір про право, який має бути вирішений в позовному провадженні, що є підставою для залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду (а.с.107).

27.12.2023 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 подав до суду заяву, в якій просив залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду, посилаючись на те, що між заявницею та нотаріусом і Управлінням Пенсійного фонду України з приводу встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із ОСОБА_6 виник спір про право (а.с.121, 122).

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Гончарук Р.О. підтримали заяву та підтвердили викладені у ній обставини. Крім того, заявниця повідомила, що заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 вона нотаріусу не подавала. Натомість ОСОБА_5 подала заяву про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги. Водночас, представник заявниці адвокат Гончарук Р.О. звернув увагу суду на те, що ОСОБА_1 може отримати в подальшому право на спадкування майна померлого ОСОБА_6 , якщо ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги, надасть їй таке право на підставі ч.2 ст.1258 ЦК України.

Заінтересована особа ОСОБА_5 вимоги заяви визнала та підтвердила, що вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 вимоги заяви визнав та пояснив, що він подав нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 .

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Москаленко А.О. вимоги заяви не визнав та просив залишити заяву без розгляду, оскільки зі змісту заяви вбачається, що від встановлення факту спільного проживання заявниці із загиблим ОСОБА_6 залежить, на її думку, виникнення у неї права на отримання одноразової грошової допомоги. При цьому даний факт повністю оспорюється Міністерством оборони України, що обумовлено у відзиві на заяву та письмовій заяві про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду. Також він відмітив, що право на одноразову грошову допомогу мають лише подружжя, а тому заявниця у разі встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із загиблим ОСОБА_6 такого права не набуде. З огляду на наведене, представник заінтересованої особи ОСОБА_2 підкреслив, що Міністерство оборони України заперечує право заявниці на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із ОСОБА_6 . Відтак, на думку представника заінтересованої особи, під час розгляду даної справи в порядку окремого провадження виник спір про право, так як ОСОБА_1 зможе в подальшому використати встановлений судом факт для звернення до відповідних органів влади за отриманням одноразової грошової допомоги, що відповідно до положень ч.6 ст.294 ЦПК України є підставою для залишення заяви без розгляду.

Заінтересована особа ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву, в якій зазначив, що він отримав уточнену заяву від 04.10.2022 року і не заперечує проти її задоволення. Просить розгляд справи здійснювати за його відсутності (а.с.61).

Представник ІНФОРМАЦІЯ_6 в судове засідання не з`явився, натомість від його представника ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника цієї заінтересованої особи (а.с.158).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повідомили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та мали спільних дітей.

Заслухавши учасників справи та дослідивши її матеріали, допитавши свідків, суд дійшов наступних висновків.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

У статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Відповідно до пункту 4 Порядку одноразова грошова допомога призначається у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

За вимогами пункту 10 Порядку члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:

- заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

- витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

- витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

- документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

- свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

- свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

- свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

- документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);

- свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);

- рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

- рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Частиною шостою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Відповідно пунктів 12, 13 Порядку призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Міністерство оборони України є спеціально уповноваженим суб`єктом, який уповноважений на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку №975, яку має на меті отримати ОСОБА_1 у разі встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 , який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації.

Визначаючи, чи пов`язується з встановленням зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення статті 1 ЦК України. За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Суд ураховує, що вимоги ОСОБА_1 пов`язані не лише з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу як члена сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, а й з доведенням нею означеного факту з метою набуття права на спільне майно, набуте під час спільного проживання із ОСОБА_6 .

Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані як з публічно-правовими відносинами заявниці з державою, так і з приватно правовими її відносинами зі спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_6 .

Суд відзначає, що між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за нею певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками заявниці, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

З огляду на викладене суд вважає, що заявлення вимоги з метою одночасного досягнення правових наслідків як у сфері приватно правових, так і публічно правових відносин, не відповідає завданням цивільного судочинства, оскільки ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства, зокрема, з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, є недопустимим.

На користь такого висновку опосередковано свідчать і положення ст.20 ЦПК України, за змістом яких не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням наведеного, вимога ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 , який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації, заявлена, в тому числі, задля отримання в подальшому одноразової грошової допомоги, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин необхідно закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки окреслений спір між заявницею та Міністерством оборони України, який виник в рамках розгляду цієї справи в порядку окремого провадження, підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Разом із цим, на думку суду, під час розгляду означеного спору за правилами адміністративного судочинства спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , зважаючи на відсутність у них спору із ОСОБА_1 стосовно встановлення згаданого факту, що має юридичне значення, можуть бути залучені до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, так як рішення у справі може вплинути на їхні права та законні інтереси.

Щодо заявлених клопотань представниками Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_6 про залишення заяви без розгляду, то при їх вирішенні суд виходить із того, що відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Із аналізу частини шостої статті 294 ЦПК України випливає, що залишити без розгляду заяву, подану в порядку окремого провадження, у зв`язку із встановленням існування спору про право можливо виключно у тому разі, якщо виявлений спір можливо вирішити саме в порядку цивільного судочинства.

Якщо ж такий спір вирішити в порядку цивільного судочинства неможливо, суд повинен закрити провадження у справі (або відмовити у відкритті провадження на стадії прийняття поданої заяви) із зазначенням правильного для вирішення такого правового питання виду судочинства.

Враховуючи те, що вимоги ОСОБА_1 підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства, відсутні підстави для залишення заяви без розгляду.

Таких висновків суд дійшов з урахуванням правової позиції, сформульованої в постанові Верховного Суду від 22.03.2023 року у справі № 290/289/22-ц (290/289/22).

Водночас, суд роз`яснює заявниці, що відповідно до приписів п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255, ст. ст.258, 259, 260, ч.3 ст.294 ЦПК України, суд, -
У хвалив:

Закрити провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Роз`яснити заявниці, що вона має право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали буде складений протягом п`яти днів з дня оголошення її вступної та резолютивної частини.

Повний текст ухвали складений 07.04.2023 року.

Суддя