Справа № 933/413/23
Провадження № 2/933/66/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року смт Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області

у складі:

головуючого - судді Попович І.А.

за участі:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

секретаря судового засідання - Камак О.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Олександрівська селищна рада Краматорського району Донецької області,-

В С Т А Н О В И В:

11.07.2023 року представник позивача адвокат Кириченко О.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

12.07.2022 року судом надіслано запит щодо місця реєстрації відповідача.

17.07.2023 року судом отримано інформацію, щодо місця реєстрації відповідача.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 18.07.2023 року відкрито провадження по справі.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 64 роки, в м. Краматорськ, Краматорського району, Донецької області помер громадянин ОСОБА_4 . В зв`язку зі смертю останнього на території Олександрівської селищної ради Краматорського району Донецької області відкрилася спадщина, зокрема нерухоме майно: житловий будинок (з надвірними побудовами та господарськими спорудами), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

По своїй смерті спадкодавець заповіту не лишив.

Спадкоємцями свого померлого батька за законом є його двоє синів - позивач та відповідач.

З метою реалізації свого законного права на спадкування за законом сторони своєчасно звернулися до державного нотаріуса Олександрівської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Звягіной А.Ф. з відповідними заявами про прийняття спадщини після смерті свого батька, в результаті чого нотаріусом було заведено спадкову справу за № 52/2020. В подальшому, керуючись своїм законним правом на розподіл спадкового майна в натурі, сторони уклали між собою відповідний договір, який було посвідчено нотаріусом 19.10.2021 року за реєстровим № 654.

За умовами договору про розподіл спадкового майна сторони домовились, що до позивача перейде дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дві земельні ділянки під спірним домоволодінням та сам житловий будинок (з надвірними побудовами та господарськими спорудами).

Стосовно питання спадкування позивачем спірного домоволодіння, то 22.06.2023 року нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій з причин ненадання позивачем нотаріусу правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, які б підтверджували належність спірного спадкового майна спадкодавцеві.

Просить визнати за ним право приватної власності, в порядку спадкування за законом, на житловий будинок (з надвірними побудовами та господарськими спорудами), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач та його представник в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, надали пояснення відповідні викладеним в позові.

Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.55).

Представник третьої особи надав пояснення, згідно яких проти позовних вимог не заперечує, обставини викладені в позові підтримав, справу просив розглянути без його участі (а.с.40-42).

Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 64 роки, в м. Краматорськ, Краматорського району, Донецької області помер громадянин ОСОБА_4 (а.с.10), який є батьком позивача (а.с.9).

19.10.2021 року сторони уклали між собою договір, який було посвідчено нотаріусом Олександрівської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Звягіной А.Ф. за реєстровим № 654, про розподіл спадкового майна після смерті їх батька (а.с.11-12).

19.10.2021 року нотаріусом видані позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом надві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 4,5812га та площею 4,5807га, дві земельні ділянки під спірним домоволодінням, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13-16).

22.06.2023 року нотаріус Олександрівської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Звягіной А.Ф. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій з причин ненадання позивачем нотаріусу правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, які б підтверджували належність спірного спадкового майна спадкодавцеві (а.с.18).

Згідно технічного паспорта від 28 грудня 2021 року на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , самовільно побудованих чи аварійних будівель та споруд не виявлено, рік побудови спірного домоволодіння - «1969» (а.с.19-22).

Відповідно до довідок БТІ від 27.06.2023 року та 12.06.2023 року інвентаризаційна вартість спірного домоволодіння, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , складає 129437 грн., право власності на будинок відсутнє (а.с.23, 25).

30.11.2019 року позивач розірвав шлюб із дружиною ОСОБА_5 (а.с.46).

Правовідносини, які склалися між сторонами стосуються визнання права власності за законом в порядку спадкування.

До правовідносин, які склались між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права.

За вимогами ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК).

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом (ст. 1225 ЦК).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК). Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ст. 1278 ЦК).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

За вимогами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Відповідно до вимог зазначених в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року за № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими на нормативними актами).

Таким чином, оскільки у позивача відсутній правовстановлюючий документ підтверджуючий право власності спадкодавця на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,право власності на нерухоме майно підлягає захисту відповідно до вимог ст. 392 ЦК України.

Розглянувши вимоги позивача про визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування, суд вважає, що вони підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після померлого батька ОСОБА_3 , позивач відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину, спадковий будинок був побудований у 1969 році та розташований на земельній ділянці, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку.

Є підстави дійти до висновку, що житловий будинок був збудований та належав спадкодавцю, незалежно від відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем.

Житловий будинок має задовільний стан і є придатним для проживання (а.с.19-23).

На підставі зазначеного, ст.ст. 1216, 1218, 1225, 1269, 1278 ЦК України, п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року за № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію»,та керуючись ст. ст. 2, 13, 77, 81, 128, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Олександрівська селищна рада Краматорського району Донецької області, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Новодонецьке, Добропільського району, Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 , право приватної власності, в порядку спадкування за законом, на житловий будинок (з надвірними побудовами та господарськими спорудами), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 04 вересня 2023 року.

Повний текст рішення складено 07 вересня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Олександрівська селищна рада Краматорського району Донецької області, місцезнаходження: вул. Центральна 15, Краматорського району Донецької області, .

Суддя Олександрівського

районного суду Попович І.А.