Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8444/20
Номер провадження2/711/463/23
РІШЕННЯ
21 березня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Демчика Р.В.
при секретарі Кофановій А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -
Позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір б/н від 29.09.2018 року.
Банк посилався на те, що відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПРИВАТБАНК", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.
Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які згідно до заяви отримані Відповідачем для ознайомлення в письмовій формі.?
Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом.
Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміту розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку , а відповідачу, після ознайомлення із умовами обслуговування кредитних карток та підписання паспорту споживчого кредиту від 15.08.2019 року надано преміальну картку Word Blak Edition (кредитний ліміт до 200 000 грн.)
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.
Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором.
Але в процесі користування кредитним рахунком Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви.
Таким чином, у порушення умов Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 згідно до п. 2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі:
74.4 % - для преміальних карток: Platinum, Word Blak Edition, Word Elite, Infinite, VISA Signature
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 28.10.2020 року має заборгованість 235 412.96 грн., з яких: 207 789.75 грн. - заборгованість за кредитом; в тому числі: 155 558.75грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 52 231.00 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 12 051.82 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 15 571.39 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0.00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0.00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії.
Також, позивач звернув увагу, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише певної суми заборгованості. Кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 207 789.75 грн, яка складається з заборгованості за кредитом.
Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ КБ «Приватбанк».
А тому, просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 207 789.75 грн. за кредитним договором № б/н від 29.09.2018 року та судовий збір сумі 3116.85 грн.
05 січня 2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
За результатами розгляду даної справи, судом 06 квітня 2021 року ухвалено заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором № б/н від 29.09.2018 року, яка станом на 20.10.2020 року, складає в сумі 207 789 грн. 75 коп. та судовий збір в розмірі 3116 грн. 85 коп..
11.11.2021 року відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про перегляд заочного рішення, яку 17 листопада 2021 року ухвалою суду прийнято до розгляду.
01.12.2021 року представником позивача надано письмовий відзив на заяву про перегляд заочного рішення.
02.12.2021 року відповідачем ОСОБА_1 подано письмову відповідь на відзив.
06 грудня 2021 року ухвалою суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 квітня 2021 року по даній справі та призначено її до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
14.12.2021 року відповідачем ОСОБА_1 подано письмовий відзив на позовну заяву. Так, вказує, як зазначено в позовній заяві, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 29.09.2018 року. Датою укладання кредитного договору позивач називає дату 29.09.2018 року. Відповідачем 17.11.2021 року була замовлена Виписка № NDQFUP2NSIPGGMAF в АТ КБ ПриватБанк по картці/рахунку НОМЕР_1 і додатковим рахункам договору за період 29.09.2018 28.10.2020, що згідно ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинним документом, а саме документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно даних первинного документу Баланс на початок періоду: -134781,86 гривень, з чого слідує що заборгованість на дату звернення відповідачки до банківської установи за отриманням послуг складала 134781,86 гривень, розрахунок заборгованості наданий позивачем не пояснює походження даного боргу, але ця сума згідно виписки наданої банком включена в позовні вимоги. Також, як зазначає позивач в позовній заяві - відповідач станом на 28.10.2020 (кінцева дата розрахунку) має заборгованість 235412,96 грн, але згідно первинного документа - виписки Баланс на кінець періоду: 229594,84 грн, тобто сума вказана позивачем не підтверджена жодним документом, та є неправильною. Початок розрахунку в документі, що є додатком до позовної заяви це дата 15.08.2019 де вже зі старту розрахунку зазначена заборгованість за тілом 180283,34 гривень, пояснення цієї суми теж відсутнє в позові, чому розрахунок відбувається не з початку дії договору 29-09-2018, а з 15.08.2019 теж не зрозумілий. Також зазначила, що якщо звернутися до первинного документа (виписка № NDQFUP2NSIPGGMAF) та перевірити дату 15.08.2019 то заборгованість на початок розрахунку дійсно складає 180283,34 грн. Разом з тим, позивач не пояснює виникнення даного боргу, а починає розрахунок не з нуля, а вже з мінуса.
21.12.2021 від позивача надійшла письмова відповідь на відзив. Так, зазначено, що обставини, на які відповідач посилається у своєму відзиві, не відповідають дійсності, а позовні вимоги Банку підлягають задоволенню у повному обсязі. В Анкеті-Заяві від 29.09.2018 року , з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної карти. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії-заяви чітко вбачається, що відповідач висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної карти Word Blak Edition та особистим підписом засвідчила, що « Підписанням цієї анкети0заяви я згідно ст.634 ЦК України в повному обсязі приєднуюсь до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк», які розміщені на офіційному сайті мережі інтернет за адресою privatbank.ua, і які разом з пам`яткою клієнта та Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг, екземпляр якого я отримала шляхом самостійного роздрукування…». Тобто сторонами при укладанні договору були обговоренні усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділенні Банку та на офіційному сайті. Крім того, Банком надано виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитним ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну карту Word Blak Edition, оскільки проведення казаних операцій не можливо без наявності карти. Також, з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Також, звернув увагу суду, що 29.09.2018 року відповідач пройшов ідентифікацію ставши клієнтом Банку. У зв`язку з цим, ще раз звернувшись до Банку, повторно Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідач не укладав та отримав 09.10.2018 року кредитну карту. Надалі у результаті підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту від 15.08.2019 року йому було перевипущено кредитну карту на преміальну карту Word Blak Edition із перенесенням заборгованості на отриману карту, що стало ідставою для формування розрахунку заборгованості із дати 15.08.2019 року. Кредитний ліміт було встановлено вже на перевипущену карту ОСОБА_2 . Окрім цього, 06.08.2019 року, 19.07.2019 року та 15.08.2019 року відповідач звертався в Банк з заявою про перевипуск карти, тобто надання карти з новим строком дії. Таким чином, користування картою та періодичні погашення заборгованості підтверджує, що відповідач знав про наявність заборгованості, що утворилась і усвідомлював характер і наслідки невиконання договірних зобов`язань. Враховуючи наведені вище обставини, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
30.12.2021 відповідачем ОСОБА_1 подано до суду заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначені обставини, що наводилися нею у відзиві на позовну заяву. Наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з недоведеністю.
30.12.2021 позивачем надано до суду відповідь на відзив з запереченнями проти доводів, наведених відповідачем. Просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
11.01.2022 відповідачем ОСОБА_1 подано заперечення на відповідь на відзив.
20.01.2022 позивачем подано відповідь на відзив.
20.01.2022 позивачем подано письмове пояснення
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Причину неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи був вчасно та належним чином повідомлений.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилася, 14.03.2023 року нею подано чергове клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.
Суд вважає за необхідне зазначити наступне:
Відповідно до загальних норм процесуального Кодексу права та обов`язки сторін є рівними і сторони спору мають право на справедливий суд та обов`язок сприяти суду у справедливому розгляді справи шляхом добросовісної поведінки та надання доказів.
Добросовісність учасників судового процесу зокрема полягає у тому щоб при обізнаності з судовими процедурами, правами та обов`язками, правилами поведінки виконувати усі правила та приймати заходи до обізнаності про хід судового процесу при дотриманні судовими органами обов`язку проінформувати про такі процедури та процедурні рішення.
Крім того, щодо посилання відповідача про неможливість бути присутньою в судовому засіданні у зв`язку з веденням воєнного стану на всій території України, у зв`язку з військовою агресією РФ, суд зазначає, що згідно зі статтею 212 ЦПК України у судовому засіданні можна брати участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про що було роз`яснено відповідачу в ухвалі суду. Таким чином, право брати участь у судовому засіданні гарантується ЦПК України і є невід`ємною складовою права на справедливий суд, передбаченого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Разом з тим, відповідачка не скористалася даним правом та не подавала до суду заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
До того ж, ОСОБА_1 не скористалася своїм правом мати представника, який представляв би її інтереси та брав участь у судових засіданнях замість неї.
Таким чином, суд вважає, що у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про відкладення слухання справи необхідно відмовити, як необґрунтоване.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 29.09.2018 між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 була підписана заява б/н. Відкрито кредитним рахунок. 15.08.2019 року підписано паспорт споживчого кредиту та отримано картку типу: Word Blak Edition (кредитний ліміт 200000 грн.).
Як вбачається з копії анкети-заяви від 29-09-2018, що наявна у матеріалах справи, у ній наявні наступні відомості: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що відповідач висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки та особистим підписом засвідчив, що Підписанням цієї анкети-заяви я згідно ст. 634 ЦПК України в повному обсязі приєднуюсь до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», які розміщені на офіційному сайтів мережі інтернет за адресою privatbank.ua, і які разом з Пам`яткою клієнта та Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг, екземпляр якого я отримав шляхом самостійного роздрукування.... Жодним чином відповідач не довів, що анкета-заява підписана не ним.
Судом також встановлено, що АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме, - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами у межах встановленого кредитного ліміту.
Між тим, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, який досліджено у судовому засіданні. Отже, як вважає суд, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав належним чином.
Варто зазначити, що відповідно до виписки по рахунку, яка надана позивачем, що відповідач періодично виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що він знав про умови кредитування та усвідомлював свої зобов`язання за договором, а тому його посилання на те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування, зокрема про розмір ліміту, розмір отриманих кредитних коштів, не знайшли свого підтвердження, а навпаки спростовуються дослідженими доказами.
При цьому, на думку суду, відсутні підстави вважати надані позивачем: виписка по рахунку та розрахунок заборгованості, а також відомості про встановлені ліміти, зокрема і за ініціативою позичальника, - неналежними доказами, оскільки сам відповідач не скористався правом спростувати належними та допустимими доказами доводи позивача.
Також відповідачем не було подано до суду заяву (клопотань) про призначення по справі судово-економічної експертизи, почеркознавчої експертизи в обґрунтування своїх заперечень проти позову.
Слід зазначити, що анкета-заява позичальника містить всі умови, з якими відповідач погодився і, які дають підстави вважати, що між сторонами мали місце кредитні правовідносини.
Відповідно до розрахунку позивача, який суд визнає належним та допустимим доказом, станом на 28.10.2020 внаслідок порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за кредитним договором б/н та несвоєчасною сплатою належних платежів, за відповідачем утворилася заборгованість за кредитом (тіло) у розмірі 207789 грн. 75 коп.
Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи норми ст. 13 ЦПК України та на підставі досліджених доказів. На даний час відповідач заборгованість за договором не погасив, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк».
Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
На час розгляду справи договір № б/н від 29.09.2018 недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний.
У ході розгляду даної справи не знайшли свого підтвердження доводи сторони відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив, зокрема не спростовано розрахунок заборгованості наданий позивачем, судово-економічні, почеркознавчі експертизи по справі не призначалися. Крім того, при підписанні анкети-заяви від 29.09.2018, слід вважати, що між відповідачем та банківською установою виникли кредитні правовідносини. Разом з тим, відповідачу було відкрито рахунок та надано позивачем можливість користуватися грошовими коштами, картковим рахунком за допомогою кредитної картки. З розрахунку заборгованості та виписки по рахунку відповідача вбачається, що позивачем надано позичальнику обумовлені кредитним договором кошти, він вказаними коштами користувався, навіть частково їх погашав, що підтверджується наявністю руху коштів на балансі карткового рахунку відповідача.
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову у межах заявлених позовних вимог, а тому, до стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «Приватбанк» підлягає заборгованість за договором № б/н від 29.09.2018 у розмірі 207789 грн. 75 коп. Доводи, на які посилається відповідач, не є тими, які б давали підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України згідно із якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволено у повному обсязі, то із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3116 грн. 85 коп.
На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 265, 268, 273, 274, 277, 279 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Головуючий: Р. В. Демчик