Справа № 541/12/23
Номер провадження 2/541/198/2023
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 квітня 2023 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Городівського О.А.,

з участю: секретаря судового засідання - Ніколаєнко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справа за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

установив:

03 січня 2023 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла позовна заява АТ «ОТП БАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позову, представник позивача зазначив, що 17 серпня 2018 року між АТ «ОПТ Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договорів. За умовами даного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 заборгованість по кредиту, розмір якої станом на дату позову становив 36 885,80 грн, з яких: 28 000,00 грн - заборгованість за тілом кредита; 8 885,80 грн заборгованість за відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені позивачем при зверненні з позовом до суду судові витрати.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 09.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.69).

У встановлений судом строк відповідачка подала відзив у якому зауважила, що позовні вимоги не визнає, вказує, що кредитні зобов`язання нею перед позивачем виконані. Наголошує, що докази надані позивачем не є належними (оскільки не є первинними бухгалтерськими документами) та достатніми та мають суттєві розбіжності у відомостях. У задоволенні позову прохала відмовити у повному обсязі (а.с.75).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, позовна заява містить клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 3).

Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій прохала судове засідання провести у її відсутність, у задоволенні позову прохала відмовити у повному обсязі.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, 17 серпня 2018 року, між сторонами було укладено кредитний договір № , який за правовою природою є змішаним договором кредитного договору та Договору про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (а.с.4)

Так розділ 2 даного договору містить положення, згідно яких відповідачка отримала картковий рахунок з кредитною лінією з погодженим розміром відсотків, засвідчений підписами сторін.

На виконання умов вказаної угоди, позивач видав ОСОБА_1 картку зі встановлених кредитним лімітом (лінією) Mastercard Gold instant card НОМЕР_1 .

В подальшому відповідна кредитна карта була перевипущена на № НОМЕР_2 .

Згідно звіту-рахунку (а.с.23-46) та розрахунку заборгованості за договором № _CARD (а.с.47-58) вбачається, що відповідачка активно використовувала кредитні кошти.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Свого договірного зобов`язання по поверненню кредиту відповідач не виконав. Кошти на повернення кредиту вносилися у довільні строки і у розмірі явно меншому ніж розмір взятих у борг за відповідний місяць. Починаючи з грудня 2022 активність по карті в тому числі, на повернення взятого в борг припинилася (окрім травня 2022 року) (а.с.53-58).

Доводи відповідача не спростовують розрахунок заборгованості, оспорювання обставин справи здійснюється з формальних підстав, заснованих на помилковому сприйнятті положень закону.

За змістом ч.ч.1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом також враховується правова позиція Великої Палати Верховного Суду № 129/1033/13-ц у постанові від 18.03.2020, де зауважено, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Жодних доказів на спростування заборгованості за кредитною карткою відповідачка не надала. Крім того, відповідачем помилково утотожнюються положення споживчого кредитного договору (на купівлю товару) (Розділ №1 Договору № ) з умовами договору про використання кредитної лінії банківської картки (№ _CARD, Розділ №2 Договору № ).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «ОТП Банк» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому необхідно стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 36 885,80 грн станом на дату позову, тобто 06.12.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2481 грн, який згідно ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 62, 81, 141, 258, 264, 265, 354 ЦПК України,

ухвалив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк», заборгованість за кредитним договором № від 17.08.2018 в розмірі 36 885,80 (тридцять шість тисяч вісімсот вісімдесят п`ять гривень вісімдесят копійок) та судові витрати в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. А. Городівський