Справа №443/740/23
Провадження №2-о/443/44/23
УХВАЛА

іменем України

22 червня 2023 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Сливки С.І.,

за участю секретаря Кушнір М.І.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Яременка І.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жидачеві за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Жидачівського районного суду Львівської області із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 27.07.1981 року на російській мові на ім`я « ОСОБА_2 », а в подальшому зі зміненим записом про прізвище із ОСОБА_3 на ОСОБА_4 та зміненим записом про прізвище із ОСОБА_4 на ОСОБА_5 .

16.05.2023 представником заінтересованої особи подано відзив на заяву, згідно якого просить залишити таку без розгляду, оскільки у даному випадку встановлення факту пов`язане із призначенням пенсії за віком, що свідчить про наявність спору про право.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заявник та її представник у судовому засіданні клопотання заперечили, зазначивши, що у спір про право відсутній, оскільки заявнику було відмовлено у зарахуванні певних періодів страхового стажу лише з тої підстави, що у трудовій книжці невірно зроблено запис про зміну прізвища особи. При цьому, інші періоди роботи, зазначеній у трудовій книжці, під сумнів не ставляться.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника та її представника, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням

спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє в відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Звертаючись до суду із вказаною заявою, та визначаючи мету встановлення факту належності правовстановлюючого документу, ОСОБА_1 покликалась на необхідність реалізації свого права на призначення пенсії за віком.

Разом з тим, вказане право не визнається заінтересованою особою Головним управлінням пенсійного фонду України у Львівській області про що свідчить також рішення про відмову у призначенні пенсії №39 від 06.04.2023 (а.с.27).

Відтак, у даному випадку вбачається спір про право, вирішення якого заявниці необхідне для призначення пенсії за віком.

Одночасно, суд вважає необґрунтованими покликання представника заявника на постанову Верховного Суду №733/324/21 від 15.09.2021, оскільки у справі №733/324/21 представник заінтересованої особи не заявляв про наявність спору про право, а лише заперечував проти встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Натомість у даній справи представник заінтересованої особи заявляє про наявність між сторонами спору про право, оскільки рішенням Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області відмолено заявнику у призначенні пенсії. Тобто обставини вказаних справ різняться.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до переконання про наявність між сторонами спору про право, а тому дану заяву слід залишити без розгляду, що не позбавляє заявника права на звернення до суду з аналогічними вимогами в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 293, 315 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.354 ЦПК України, учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя С.І. Сливка