Справа № 367/1906/23
Провадження №2/367/3577/2023
УХВАЛА

про залишення без руху

03 квітня 2023 року м. Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Кухленко Д.С., вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за позовом Приватного підприємства «БІЛГРУПМЕНЕДЖМЕНТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРАЗІЯБУД ТРЕЙД», до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРЕШ ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ БІЛДІНГ», ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача 1: ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство ДТЕК «КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про визнання правочину неукладеним, договору іпотеки недійсним, скасування державної реєстрації обтяжень, припинення права власності на майно та витребування майнових прав,-

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного підприємства «БІЛГРУПМЕНЕДЖМЕНТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРАЗІЯБУД ТРЕЙД», до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРЕШ ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ БІЛДІНГ», ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача 1: ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство ДТЕК «КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про визнання правочину неукладеним, договору іпотеки недійсним, скасування державної реєстрації обтяжень, припинення права власності на майно та витребування майнових прав, яка не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду.

В пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року N 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" зазначено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону N 3674-VI. Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір " за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою судовий збір встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Суб`єктами оціночної діяльності є: суб`єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі (ст. 5 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

Оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін (ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

Оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна (ч. 1 ст. 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

Договір на проведення оцінки майна укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім. Під час укладання багатостороннього договору крім замовника оцінки стороною договору може виступати особа-платник, якщо оплату послуг суб`єкта оціночної діяльності здійснює інша особа, а не замовник. У цьому випадку на платника як сторону договору поширюються обмеження, зазначені в статті 8 цього Закону. Замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки (ч. ч. 1-2 ст. 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить юридичним особам на праві приватної власності визначається не нижче його балансової вартості.

Отже, звертаючись до суду з позовом саме на позивача покладається першочерговий обов`язок з визначення ціни позову відповідно до наявних у нього доказів. Але, на підтвердження вартості спірного майна нежитлову будівлю РП-13 та нежитлову будівлю ТП-913 позивачем надано договори купівлі-продажу датовані 2019 та 2016 роками, та не надано оцінки вартості майна, експертного висновку, виготовленого на замовлення позивачів станом на 2023 рік, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити дійсну вартість спірного майна для визначення ціни позову.

Враховуючи, що позивачами пред`явлено позов майнового характеру, при цьому доказів щодо дійсної вартості майна суду не надано та в суду відсутня можливість встановлення такої ціни на день подання позову.

Позивачу слід доплатити судовий збір відповідно до вищевказаних вимог закону та зазначити і надати докази щодо дійсної вартості спірного нерухомого майна.

Сплата попередньо визначеної судом суми судового збору не позбавляє позивача обов`язку відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначити та вказати ціну позову, а також зазначити та надати докази в підтвердження дійсної вартості нерухомого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою встановлюється у таких розмірах: 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Представником позивача у позовній заяві пред`явлені чотири вимоги немайнового характеру та одна вимога майнового характеру.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Однак в порушення вимог закону позивачами судовий збір не був сплачений окремим платіжним документом.

В зв`язку з чим позивачам потрібно надати сплачений судовий збір окремими платіжними документами за вимогу майнового характеру.

Крім того відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Однак в порушення вимог закону позивачами до позовної заяви не долучено квитанції про сплату судового збору, сплаченого кожним позивачем окремим платіжним документом за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до Порядку засвідчення копій документів, визначеного пунктом 5.26 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, "Уніфікована система організаційно - розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ4163-2020, прийнято наказом Державного підприємства «Український науководослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП«УкрНДНЦ») від 01липня2020року №144, набрав чинності з 01вересня2021року), відмітка про засвідчення копії документа складається з таких слів: «Згідно з оригіналом», найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій». Зазначеним вище способом повинна засвідчуватись кожна сторінка документа. Разом з тим, якщо копія документа охоплює декілька сторінок, позивач має право прошити та пронумерувати його копію та засвідчити належним чином лише останню його сторінку, аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №761/5894/17.

Проте, як вбачається з наданих позивачем копій документів, то частина з них не засвідчені у встановленому законом порядку.

Вказуючи на належність засвідчення копії, суд зазначає, що така має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено.

Однак в порушення вимог закону, позивачем надано додатки до позовної заяви для суду та відповідача, частина копій з яких виготовлені неякісно та в нечитабельному вигляді, крім того деякі аркуші копій документів містять копії з інших документів, тому позивачу необхідно надати якісні копії документів, та де буде зроблена одна копія документу на одному аркуші.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строків на їх усунення.

Керуючись ст.ст. 175,177,185 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву Приватного підприємства «БІЛГРУПМЕНЕДЖМЕНТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРАЗІЯБУД ТРЕЙД», до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФРЕШ ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАНДАРТ БІЛДІНГ», ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача 1: ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство ДТЕК «КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про визнання правочину неукладеним, договору іпотеки недійсним, скасування державної реєстрації обтяжень, припинення права власності на майно та витребування майнових прав - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків зазначених в ухвалі судді - 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://ip.ko.court.gov.ua/sud1013/.

Суддя: Д.С. Кухленко