Справа № 573/333/23
Номер провадження 2/573/100/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2023 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Свиргуненко Ю.М.,

з участю секретаря Федорченко Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Кушнір Людмила Григорівна про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя,

У С Т А Н О В И В :

1. Стислий виклад позовної заяви

28 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що 22 червня 2021 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Від подружнього життя дітей не мають. В шлюбі за спільні кошти придбали житловий будинок, загальною площею 51.7 кв.м та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером 592055700:01:005:0325 за адресою: АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу вказаного будинку та земельної ділянки посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Кушнір Л.Г. 13 жовтня 2021 року. Рішенням Білопільського районного суду від 29 вересня 2022 року шлюб з відповідачем розірвано. Вирішити питання про поділ спільного майна в позасудовому порядку ОСОБА_2 відмовилася, запропонувавши звернутися з цього приводу до суду.

Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_1 просить суд визнати житловий будинок загальною площею 51.7 кв.м. та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером :01:005:0325 за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя, а також в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку та земельної ділянки.

2. Процесуальні дії в справі

Ухвалою від 28 лютого 2023 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, зокрема, внаслідок несплати судового збору в повному розмірі (а. с. 79-80).

Ухвалою від 13 березня 2023 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін на 07 квітня 2023 року. В п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, а третій особі пояснення щодо позову (а. с. 90-91).

Суд розглядає справу в порядку письмового провадження, на підстав наявних доказів, відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

3. Короткий зміст відзиву на позовну заяву

27 березня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну, в якому відповідач ОСОБА_2 просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог через те, що спірне нерухоме майно придбане за її особисті кошти, а тому не може бути об`єктом спільної сумісної власності подружжя, про що позивача було проінформовано нотаріусом під час укладення договорів купівлі-продажу. Крім того, 08 жовтня 2021 року ОСОБА_1 власноручно підписав заяву про його обізнаність, що житловий будинок та земельні ділянки не належать до спільного майна подружжя, у зв`язку з чим він не набуває право сумісної власності на це майно (а. с. 97-98).

4. Фактичні обставини, встановлені судом

Суд установив, що 22 червня 2021 року зареєстрували шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Після укладення шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 12).

Згідно з договорами купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок від 30 жовтня 2021 року, посвідченими приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Кушнір Л.Г., зареєстрованими в реєстрі за №1910 та №1914, ОСОБА_2 придбала в особисту приватну власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 51.7 кв.м, житловою площею 33,9 кв.м, земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :01:005:0325, площею 0,0329 га та для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :01:005:0546, площею 0,0920 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , а також земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :00:002:0205, площею 0,1025 га, розташовану на території смт. Улянівка Сумського (колишнього Білопільського) району Сумської області (а. с. 103-117).

У п. 8 договору купівлі-продажу житлового будинку та абз. 4 п. 3 договору купівлі-продажу земельних ділянок вказано, що придбання нерухомого майна відбулося за заявою чоловіка покупця ОСОБА_1 про те, що нерухоме майно, яке є предметом цих договорів, ОСОБА_2 придбала за свої власні кошти в особисту приватну власність та воно не буде об`єктом спільної сумісної власності подружжя про, що доведено до відома представника продавця.

Крім цього з матеріалів справи суд установив, що 08 жовтня 2021 року ОСОБА_1 підписав заву, в якій засвідчив, що житловий будинок під АДРЕСА_3 та земельні ділянки з кадастровими номерами: :00:002:0205; :01:005:0325; :01:005:0546 купуються його дружиною ОСОБА_2 за особисті кошти, що не належать до спільного майна подружжя, у зв`язку з чим він не набуває сумісної власності подружжя щодо зазначеного вище майна. Справжність підпису позивача на даній заяві засвідчено приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Хоменко В.В. Особу, яка підписала документ, встановлено, його дієздатність та факт реєстрації шлюбу перевірено (а. с. 118-119).

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 29 вересня 2022 року, яке набрало законної сили 01 листопада 2022 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний (а. с. 100-102).

5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю чоловіка є майно, набуте ним за час шлюбу, але за кошти, які належали йому особисто.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму ст. 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У зв`язку з викладеним, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №711/2302/18.

6. Висновки суду

Згідно з статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши надані сторонами докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому та кожному окремо, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна з наступних підстав.

Критеріями, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя.

Тільки у разі встановлення цих фактів та визначення зазначених вище критеріїв норма статті 60 Сімейного кодексу України вважається правильно застосованою.

З матеріалів справи встановлено, що житловий будинок та земельні ділянки, які є предметом спору, придбані відповідачем у період шлюбу, але в особисту приватну власність та за свої особисті кошти, про що зазначено в договорах купівлі-продажу.

Крім того, ОСОБА_1 підписав заяву, посвідчену нотаріально, згідно з якою погодився з тим, що спірний житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 та земельні ділянки з кадастровими номерами: :00:002:0205; :01:005:0325; :01:005:0546 придбані ОСОБА_2 в період шлюбу за її особисті кошти, що не належать до спільного майна подружжя, у зв`язку з чим він не набуває сумісної власності подружжя щодо цього майна. Справжність підпису позивача на даній заяві засвідчено приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Хоменко В.В.

Таким чином, оскільки відповідачем надані належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того, що спірний будинок та земельні ділянки є її особистою приватною власністю, що не спростовано позивачем, позов ОСОБА_1 є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 368 ЦК України, ст. ст. 57, 60 Сімейного кодексу України, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, ст. ст. 4, 76-81, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Кушнір Людмила Григорівна, юридична адреса: АДРЕСА_5 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя