У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2023 Справа №607/6215/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільні справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Віляйкіна Альона Вікторівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Будз Наталія Євгенівна, про визнання договору дарування земельної ділянки недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Віляйкіна А.В., звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Будз Наталія Євгенівна, в якій просить визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, площею 0,0990 га, кадастровий номер :02:001:1746, що був укладений 20 вересня 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Будз Наталією Євгенівною, реєстраційний номер 638.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Разом з позовною заявою позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Віляйкіна А.В., подала заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,0990 га, кадастровий номер :02:001:1746, що належить на праві власності ОСОБА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує наступними обставинами. Предметом спору, є, зокрема, визнання договору дарування земельної ділянки кадастровий номер :02:001:1746, серії та номер 638, від 20 вересня 2022 року недійсним. Вказує, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 04 травня 1995 року. Згідно з договором дарування від 23 липня 2008 року власником земельної ділянки є ОСОБА_2 . За час перебування у шлюбі ними на спірній земельній ділянці було збудовано житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням суду визнано спільною сумісною власністю будівельні матеріали, які були використані при будівництві цього будинку. В серпні 2022 року ОСОБА_1 подала позов до ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на частку спірної земельної ділянки, рішенням суду від 10 лютого 2023 року позов задоволено. Попри це, 20 вересня 2022 року ОСОБА_2 відчужив земельну ділянку шляхом укладення договору дарування з ОСОБА_3 . Вказує, що відчуження ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0990 га, кадастровий номер :02:001:1746 унеможливить виконання рішення суду у справі про визнання недійсним договору дарування зазначеного об`єкту нерухомості. З цих підстав просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені частини першої статті 153 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам частини тринадцятої 13 статті 7 та частини першої статті 153 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву та долучені документи, приходить до наступних висновків.

Згідно із статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Так, частиною другою статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України, видом забезпечення позову, серед іншого, визначено накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. При цьому, відповідно до вимог частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Пункт 6 передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

З наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань позивача вбачається, що предмет позову по даній справі, зокрема є вимоги про визнання договору дарування земельної ділянки кадастровий номер :02:001:1746, серії та номер 638, від 20 вересня 2022 року недійсним.

Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 326885130 від 24 березня 2023 року, земельна ділянка площею 0,0990 га, кадастровий номер :02:001:1746 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040) на праві власності належить ОСОБА_3 , на підставі договору дарування, № 638 від 20 вересня 2022 року.

Оцінюючи вказані обставини, суд доходить до висновку, що існує реальний спір про право щодо земельної ділянки та у випадку незабезпечення позову, існує загроза в тому, що під час судового розгляду спірне майно може бути відчужене, що в подальшому утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При обранні заходу забезпечення позову суд бере до уваги, що накладення арешту на майно, що полягає в заборонні користування даним майном, є неспівмірним з заявленими позовними вимогами, так як передбачає, в тому числі, можливість заборони користування майном. Разом з тим, така правомочність власника не може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, та саме заборона відчуження зможе ефективно захистити права позивача.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149-154, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільні справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Віляйкіна Альона Вікторівна, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Будз Наталія Євгенівна, про визнання договору дарування земельної ділянки недійсним задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, на земельну ділянку, площею 0,0990 га, кадастровий номер :02:001:1746, що належить на праві власності ОСОБА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома, а також в Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради та в Тернопільський відділ державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - для негайного виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 (три) роки з дня її постановлення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуючий суддяВ. М. Позняк