Справа № 214/3983/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06 червня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Попова В.В.,
при секретарі Собченко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
В обґрунтування позовних вимог вказано наступне. 10.05.2022 року, об 11 год. 30 хв., в м. Херсон відповідач, керуючи автомобілем «Citroen Berlingo», н/з НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі вул. Кременчуцької при проїзді перехрестя з вул. Гагаріна, порушив вимоги дорожнього знаку «Стоп», не надав переваги у русі автомобілю «Hyundai Getz», н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустив із ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Позивач є власником автомобіля «Hyundai Getz». У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 визнав свою вину у ДТП, сторонами було складено повідомлення про ДТП «Європротокол». Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у АТ «СГ «ТАС» позивач звернулась до страхової за отриманням страхового відшкодування. Однак, листом АТ «СГ «ТАС» у виплаті страхового відшкодування було відмовлено, оскільки на момент ДТП у ОСОБА_1 не було в наявності чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тому належний їй автомобіль не був забезпечений станом на дату вчинення ДТП.
Оскільки шкода була завдана з вини відповідача, тому останній повинен її відшкодувати, у зв`язку з чим позивач звернулась до суду із даним позовом.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити.
Відповідач до суду також не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся, заяв не надав, про причини неявки не повідомив, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.
На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача судуважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Так, судом установлено, що 10.05.2022 року, об 11 год. 30 хв., у м. Херсоні на перехресті вул. Кременчуцької та вул. Гагаріна, мала місце дорожньо-транспортна пригода, за участі транспортних засобів: «Hyundai Getz», н/з НОМЕР_2 , що належить позивачу, під керуванням водія ОСОБА_4 , та «Citroen Berlingo», н/з НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 .
Після даної події, між учасниками ДТП складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол), в якому водій автомобіля марки «Citroen Berlingo», н/з НОМЕР_1 ,визнав свою вину.
На момент вказаного ДТП, цивільно-правова відповідальність власника «Citroen Berlingo», н/з НОМЕР_1 , була забезпечена полісом АТ 1093732 від 28.08.2021 року у АТ «СГ «ТАС».
Звернувшись до АТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування позивач отримала листа, яким їй було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки відповідно до інформації МТСБУ поліс ЕР №208927531, виданий АТ «ПРОСТО страхування», наданий ОСОБА_1 до страхової компанії, на дату ДТП - 10.05.2022 року визначений як укладений, але не діє. Відсутність діючого поліса на автомобіль «Hyundai Getz», н/з НОМЕР_2 , зобов`язує учасників ДТП здійснити виклик на місце події співробітників поліції, що виконано не було.
За проведення вищевказаного автотоварознавчого дослідження, позивачем за послуги експерта було сплачено 3500 грн. 00 коп.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно п. 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.
За приписами ч.ч. 1,2 п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.
Системне тлумачення положень п. 33.2 ст. 33 Закону та пункту 1.7 статті 1 Закону, дає підстави для висновку, що скласти спільне повідомлення про ДТП, за наявності умов, визначених пунктом 33.2 Закону, можуть лише водії транспортних засобів, які є забезпеченими в розумінні пункту 1.7 статті 1 Закону, тобто кожен із яких має поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Підстав для іншого тлумачення указані норми не дають.
За нормою п.п. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.
Отже, учасники ДТП не мали права складати європротокол, оскільки транспортний засіб, який належить позивачу, не був забезпечений, в розумінні положень п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки як зазначає страхова компанія у своєму листі, поліс ЕР №208927531 станом на 10.05.2022 року за даними МТСБУ був визначений як укладений, але не діяв.
Таким чином, суд вважає, що АТ «СГ «ТАС» правомірно відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування.
Положеннями ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від відшкодування тільки якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду із розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Так, згідно даних підписаного учасниками ДТП європротоколу, відповідач визнав вину у виниклій дорожньо-транспортній пригоді.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними достатніми, належними та допустимими доказами, тому такі підлягають задоволенню у повному обсязі.
Разом з тим, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. та 3500 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування проведеного автотехнічного дослідження пошкодженого автомобіля. У стягнені понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд вважає за належне відмовити, оскільки доказів понесення таких витрат та їх розміру суду надано не було.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 133, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задовольнити.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст. 285 ЦПК України, та поданою протягом 30 днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В. Попов.