Справа № 334/1728/23
Номер провадження № 2/334/1137/23
У Х В А Л А

про забезпечення позову

06 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву представника: адвоката Дічко Віталія Сергійовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна при розірванні шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2023 року до суду звернувся представник: адвокат Дічко В.С. в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна при розірванні шлюбу.

10.03.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовче засідання.

04.04.2023 року до суду звернувся представник: адвокат Дічко В.С. в інтересах ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову до ОСОБА_2 про поділ майна при розірванні шлюбу.

В позові прохали: 1) Визнати грошові кошти у розмірі 1115707,90 грн. спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; 2) Виділити у власність ОСОБА_1 частину грошових коштів, що є спільною сумісною вартістю у сумі 557853,95 грн., стягнувши їх з ОСОБА_2 ; 3) Визнати грошові кошти у розмірі 148753 грн. особистим приватним майном ОСОБА_1 ; 4) Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 148753 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилалися на те, що ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2023року були витребувані дані з банківських та інших установ щодо наявності у відповідача рахунків (в тому числі і депозитних) у гривневому, доларовому та інших еквівалентах, на виконання вказаної ухвали АТ «Перший український міжнародний банк» була надана довідка №КНО-07.8.6/1092БТ від 20.03.2023 року, відповідно якої на ім`я відповідача за період з 27.03.2014 року по 12.10.2022 року було укладено депозитний договір №294336444 від 29.03.2021 року, номер рахунку у форматі IВАN НОМЕР_1 , валюта USD, а також відкрито рахунок у валюті USD від 29.03.2021 року, номер рахунку у форматі IВАN НОМЕР_2 .

На зазначених рахунках містяться грошові кошти, які можуть бути стягнуті на користь позивача за рішенням суду, тому, враховуючи, що відповідач має реальну можливість зняти кошти з депозитних та інших рахунків і розпорядитися ними (адже вони відкриті на її ім`я), позивач не матиме можливості реалізувати своє право спільної сумісної та особистої власності на ці кошти на цих рахунках, а отже виконання рішення суду за позовом стане неможливим і звернення з позовом про стягнення таких коштів стане утрудненим.

Накладення арешту на кошти, що перебувають на депозитних і поточних рахунках, зможе належним чином забезпечити позовні вимоги, щоб позивач мав можливість в майбутньому за рішенням суду реалізувати своє право власності на них. Забезпечення позову в такому виді не тільки забезпечить позовні вимоги і подальші гарантії виконання рішення суду, а й не створить негативних наслідків для відповідача з урахуванням специфіки сімейних правовідносин, адже існує спір про поділ майна подружжя, в якому позивач має намір довести право спільної сумісної та особистої власності на ці кошти. Отже в даному випадку, з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача, існує необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що містяться на вищевказаних банківських рахунках, відкритих на відповідача.

Вважають, що той вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, є домірним заявленим позовним вимогам. Немає підстав вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки кошти залишаються на рахунках, відкритих на ім`я відповідача, а можливість розпорядження ними обмежується на певний час лише до вирішення справи по суті позовних вимог.

Прохали не застосовувати зустрічне зобов`язання, оскільки жодних збитків відповідачу завдано не буде і, навпаки, позивач може бути позбавлений можливості в майбутньому за рішенням суду реалізувати своє право власності.

Прохали забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, що розміщені/знаходяться на:

1) депозитному рахунку IВАN НОМЕР_1 у валюті «долар США», відкритому ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , в АТ «Перший український міжнародний банк»;

2) поточному рахунку IВАN НОМЕР_2 у валюті «долар США», відкритому ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , в АТ «Перший український міжнародний банк».

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснювалось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, так як розгляд справи здійснювався судом без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами позову.

Відповідач ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується матеріалами позову.

27.03.2014 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 27.03.2014 року.

12.09.2022 року рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у справі №331/2406/22 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , рішення набрало законної сили 12.10.2022 року.

10.03.2023 року ухвалою судді витребувано докази, зокрема з АТ «Перший український міжнародний банк» (, юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська буд.4), щодо відомостей про наявність рахунків, виписки по ним, відомості про розміщення грошових коштів, відомості про розміщення депозитних вкладів у гривні, доларах США або іншій валюті в період з 27.03.2014 року по 12.10.2022 року відносно ОСОБА_2 .

Згідно довідки АТ «Перший український міжнародний банк» №КНО-07.8.6/1092БТ від 20.03.2023 року, на ім`я ОСОБА_2 за період з 27.03.2014 року по 12.10.2022 року було укладено депозитний договір №294336444 від 29.03.2021 року, номер рахунку у форматі IВАN НОМЕР_1 , валюта USD, а також відкрито рахунок у валюті USD від 29.03.2021 року, номер рахунку у форматі IВАN НОМЕР_2 .

Відповідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч.6 ст.153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно ч.7 ст.153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно ч.10 ст.153 ЦПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно ч.2 ст.157 ЦПК України примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Відповідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно Постанови Верховного Суду від 23.12.2020 року у справі № 756/2609/20, провадження № 61-11479св20:

«Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Судом встановлено, що до суду звернувся позивач ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову, в якій прохав накласти арешт на грошові кошти, що розміщені/знаходяться на: 1) депозитному рахунку IВАN НОМЕР_1 у валюті «долар США», 2) поточному рахунку IВАN НОМЕР_2 у валюті «долар США», які відкриті ОСОБА_2 у АТ «Перший український міжнародний банк», у зв`язку з тим, що він звернувся до суду з позовом про поділ майна при розірванні шлюбу, в якому прохав визнати грошові кошти у розмірі 1115707,90 грн. спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; 2) Виділити у власність ОСОБА_1 частину грошових коштів, що є спільною сумісною вартістю у сумі 557853,95 грн., стягнувши їх з ОСОБА_2 ; 3) Визнати грошові кошти у розмірі 148753 грн. особистим приватним майном ОСОБА_1 ; 4) Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 148753 грн., оскільки на зазначених рахунках містяться грошові кошти, які можуть бути стягнуті на користь позивача за рішенням суду, тому, враховуючи, що відповідач має реальну можливість зняти кошти з депозитних та інших рахунків і розпорядитися ними (адже вони відкриті на її ім`я), позивач не матиме можливості реалізувати своє право спільної сумісної та особистої власності на ці кошти на цих рахунках, а отже виконання рішення суду за позовом стане неможливим і звернення з позовом про стягнення таких коштів стане утрудненим.

Суд, зважаючи на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, вважає за необхідне застосувати забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що розміщені/знаходяться на: 1) депозитному рахунку IВАN НОМЕР_1 у валюті «долар США», 2) поточному рахунку IВАN НОМЕР_2 у валюті «долар США», які відкриті ОСОБА_2 у АТ «Перший український міжнародний банк».

А тому заява підлягає задоволенню, як така, що ґрунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та наданими суду доказами.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника: адвоката Дічко Віталія Сергійовича про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна при розірванні шлюбу - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, що розміщені/знаходяться на:

1) депозитному рахунку IВАN НОМЕР_1 у валюті «долар США», відкритому ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , в АТ «Перший український міжнародний банк»;

2) поточному рахунку IВАN НОМЕР_2 у валюті «долар США», відкритому ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , в АТ «Перший український міжнародний банк».

Копію ухвали надіслати сторонам по справі до відому, АТ «Перший український міжнародний банк»для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню незалежно від оскарження ухвали і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: С.М.Телегуз