Справа №333/6538/23
Провадження №2/333/3003/23
РІШЕННЯ

Іменем України

06 вересня 2023 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/6538/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини.

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що 24.11.2022 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя по справі №333/4908/22 пр.2/333/3081/22 розірвано шлюб між позивачкою та відповідачем. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 10.04.2018 року у цивільній справі 333/608/18 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 06.02.2018 року. Відповідач має на утриманні дитину від попереднього шлюбу ОСОБА_4 . Відповідач ОСОБА_2 сплачує на користь колишньої дружини ОСОБА_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини. На підставі викладеного позивачка вважає, що її дитина заслуговую належного утримання від батька на рівні з його дитиною від першого шлюбу та просить суд збільшити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 частина на 1/4 частину усіх видів доходу відповідача.

Позивачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи, не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач та його представник, будучи повідомленими про час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явилися. Від представника відповідача надійшли письмові пояснення по справі, згідно яких вони не заперечують щодо позовних вимог, судові витрати просять віднести за рахунок держави, оскільки відповідач є учасником бойових дій.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 10.04.2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено повністю. Суд вирішив: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 06.02.2018 року (а.с.5-6).

Згідно з довідкою, виданою заступником начальника штабу військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_6 , відповідач ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 24.01.2012 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками є сторони за позовною заявою (а.с.9).

На підставі ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набув чинності 08.07.2017 року, і Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03.07.2018 року, який набув чинності 28.08.2018 року, внесено зміни до ст.182 Сімейного кодексу України, зокрема, зазначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і зобов`язаний утримувати її шляхом сплати аліментів. ОСОБА_2 є працездатною і фізично здоровою особою, що здатна забезпечувати належний рівень утримання, як себе, так і малолітньої дитини. У даний час, враховуючи зміни у сімейному законодавства, а також у матеріальному становищі сторін, значне подорожчання всіх товарів та послуг, порівняно з 2018 роком, коли було винесено рішення Комунарським районним судом м.Запоріжжя, аліменти у розмірі у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, не можуть у повній мірі задовольнити потреби дитини у харчуванні, одязі, лікуванні, тощо.

Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Так як задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір.

Виходячи з положень діючого законодавства, яке регламентує сплату судового збору, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про звільнення його від сплати судового збору за п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Так, спори щодо пов`язаних з збільшенням або зменшення розміру аліментів, не стосуються порядку, обсягу соціальних гарантій чи соціального і правового захисту учасників бойових дій. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» слід враховувати предмет та підстави позову, перевіряти, чи стосується така справа захисту прав такої особи з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19 та в постанові Верховного Суду від 19.10.2020 у справі № 240/934/20.

Отже, аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про сплату судовий збір» в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством, саме через набуття такого статусу. Але статус учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати судового збору з усіх спорів.

Враховуючи викладене, вимоги позивачки не пов`язані з порушенням прав на соціальний захист відповідача, саме як учасників бойових дій, тому судовий збір має бути сплачено на загальних підставах.

Керуючись ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст.10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 10.04.2018 року по справі №333/608/18 з ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, на 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 06.09.2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков