Справа № 461/4687/21 Головуючий у 1 інстанції: Мироненко Л.Д.
Провадження № 22-ц/811/46/23 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м.Львів

Справа 461/4687/21

Провадження № 22ц/811/46/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

розглянув справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Галицького районного суду м. Львова, ухвалене у м.Львові 2 грудня 2022 року у складі судді Мироненко Л.Д., у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Ідея Банк» про визнання недійсним кредитного договору та застосування наслідків недійсності правочину, та зобов`язання здійснення перерахунку за договором, -

встановив:

2 червня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом. Позов мотивує тим, що не отримувала від банку умови та правила надання банківських послуг і тарифів, що б в сукупності із заявою, довідкою про умови кредитування свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. Вказує, що сам факт підписання заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та довідки про умови кредитування не свідчить про беззаперечне ознайомлення клієнта з умовами та правилами надання банківських послуг. Зазначає, що під час підписання анкети-заяви банк ні з якими умовами та правилами її не ознайомлював, також всупереч ст.ст. 9, 11 Закону України «Про споживче кредитування» не надав інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Вказане підтверджується відсутністю її підпису під умовами та правилами надання банківських послуг, а також у паспорті споживчого кредиту. Крім того, AT «Ідея банк» нараховує одночасно неустойки та штрафи за порушення виконання договору. Проте, чинним законодавством запроваджено заборону одночасного застосування подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Враховуючи вищевикладене, просить суд кредитний договір, укладений між нею та AT «Ідея банк» визнати недійсним в частині нарахування відсотків, пені та штрафних санкцій. Крім того зазначає, що встановлена банком у кредитному договорі плата за обслуговування кредитної заборгованості є несправедливою умовою договору та повинна надаватися на безоплатній основі, а тому просить зарахувати сплачені нею кошти, які були спрямовані на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості, в рахунок погашення основного боргу по договору кредиту №C-300-0 від 27 квітня 2018 року.

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 2 грудня 2022 року позов задоволено частково. Визнано недійсним пункт 1.11 кредитного договору №C-300-0 від 27 квітня 2018 року в частині встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості. Зобов`язано АТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів, здійснених ОСОБА_1 за цим кредитним договором, з часу його укладення, зарахувавши сплачені кошти, що були спрямовані на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості, в рахунок погашення основного боргу за вказаним кредитним договором. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржує АТ «Ідея Банк». Вважає, що рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням норм процесуального права. Вказує, що позивач заперечила відзив відповідача та в прохальній частині зазначила вимоги щодо визнання недійсним п.1.11 договору та здійснення зарахування грошових коштів, не подавши заяви про зміну предмету або підстави позову. Звертає увагу, що угода про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної карти №С300-0 від 27 квітня 2018 року не містить пункту 1.11 і жодною з умов не передбачає стягнення плати за обслуговування кредитної заборгованості. Просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи учасники справи в судове засідання не з`явилися, заяв про відкладення розгляду справи не подали. Оскільки поважні причини неявки учасників справи в судове засідання не встановлені, суд ухвалив проводити розгляд справи у їх відсутності.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Д атою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Оскаржуване рішення мотивоване наступним.

Сторони досягли угоди про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки та страхування № C-300-0 від 27 квітня 2018 року. Згідно цього договору ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Договір укладено шляхом підписання ОСОБА_1 заяви-анкети.

У п. 2.1.1.2.1 Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг вказані умови використання кредитних карт AT «Ідея Банку», Пам`ятка клієнта/Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск і обслуговування кредитних карт (Тарифи), а також Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг встановлені правила випуску, обслуговування і використання кредитних карт банку. Ці Умови регулюють відносини між банком і клієнтом по випуску і обслуговуванню карт. Банк випускає клієнту картку на основі заяви, належним чином заповненої і підписаної клієнтом.

Згідно із п. 2.1.1.2. цього Витягу для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата отримання картки, вказана у заяві.

Суд першої інстанції у своєму рішенні зазначає, що пунктом 1.11 кредитного договору ОСОБА_1 встановлено плату за надання інформації щодо кредиту без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем. Розмір плати за обслуговування кредиту складає 2,95% щомісячно від початкової суми кредиту. Оскаржуваним рішенням суду першої інстанції визнано недійсним пункт 1.11 кредитного договору №C-300-0 від 27 квітня 2018 року в частині встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості. Зобов`язано АТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів, здійснених ОСОБА_1 за цим кредитним договором, з часу його укладення, зарахувавши сплачені кошти, що були спрямовані на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості, в рахунок погашення основного боргу за вказаним кредитним договором.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в цій частині з огляду на таке.

Статтею 13 ЦПК України передбачений принцип диспозитивності цивільного судочинства та можливість осіб, які беруть участь у справі, вільно розпоряджатися наданими їм законом матеріальними правами та процесуальними засобами захисту на свій власний розсуд.

Згідно цієї норми суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд розглядає справи винятково внаслідок звернення особи, що подається у чітко визначеному цим Кодексом порядку, і при цьому суд обмежений заявленими вимогами, і саме позивачу належить право визначати зміст позовних вимог.

Заінтересована особа розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, вийти за межі позову новий ЦПК України не дозволяє.

Суд не повинен з власної ініціативи виходити за межі позову, оскільки норми матеріального права не повинні суперечити нормам процесуального права, якими суд керується при розгляді та вирішенні спору.

Саме позивач визначає відповідача у справі, предмет та підставу позову.

ЦПК України не надає суду такого права, як вихід за межі позовних вимог з власної ініціативи, оскільки норми матеріального права не повинні суперечити нормам процесуального права, якими суд керується при вирішенні спору (ст.3 ЦПК України).

Згідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі ««Дія 97» проти України» сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства.

Відповідно до п.п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно із постановою Верховного Суду від 1 листопада 2021 року у справі № 405/3360/17 під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 49ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Зміна предмета або підстави позову проводиться шляхом подання письмової заяви.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернулася з позовом до АТ «Ідея Банк» про визнання недійсним кредитного договору в частині нарахування відсотків, пені та штрафних санкцій; зобов`язання відповідача провести перерахунок заборгованість за кредитним договором з урахуванням визнання договору недійсним в частині нарахування відсотків, пені та штрафних санкцій (а.с.1-3). Позивач не подавала заяви про збільшення або зменшення позовних вимог.

ОСОБА_1 подала відповідь на відзив банку на позовну заяву, у якій просила визнати недійсним пункт 1.11 кредитного договору №C-300-0 від 27 квітня 2018 року із застосуванням наслідків недійсності та зобов`язати зарахувати кошти за обслуговування кредитної заборгованості за цим кредитним договором в рахунок погашення суми тіла кредиту за договором, яку не можна вважати заявою про зміну позовних вимог. Судом не проводилися передбачені процесуальним законом дії, пов`язані із поданням заяви про зміну позовних вимог.

Угода про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної карти №С-300-0 від 27 квітня 2018 року не містить пункту 1.11; умовами договору не передбачена плата за обслуговування кредитної заборгованості.

Відтак, належить зробити висновок, що суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог, чим порушив норми процесуального права.

З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваного рішення в частині задоволених позовних вимог з прийняттям у цій частині нового рішення про відмову в позові. Апеляційна скарга не містить доводів оскарження рішення суду першої інстанції в решті (в частині відмови в позові), хоча автор апеляційної скарги просить скасувати рішення та відмовити в позові повністю. Відтак, апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1, ч. 2 ст.374, ст.ст. 375, 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 2 грудня 2022 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним пункту 1.11 кредитного договору №C-300-0 від 27 квітня 2018 року в частині встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості; зобов`язання АТ «Ідея Банк» здійснити перерахунок платежів, здійснених ОСОБА_1 за цим кредитним договором, з часу його укладення, зарахувавши сплачені кошти, що були спрямовані на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості, в рахунок погашення основного боргу за вказаним кредитним договором, - скасувати та в цій частині постановити нове рішення про відмову в позові.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 4 квітня 2023 року.

Головуючий______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________ Мікуш Ю.Р. ___________________ Р.В. Савуляк