Номер провадження: 22-ц/813/6634/23
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Кострицького В.В.,

суддів Карташова О.Ю., Коновалової В.А.,

розглянувши заяву адвоката Лісовської Маріанни Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову ОСОБА_1 До ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання договору недійсним та визнання права власності,

встановив:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання договору недійсним та визнання права власності, відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням, 05 червня 2023 року адвокат Лісовська М.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу до суду першої інстанції.

Також одночасно з апеляційною скаргою адвокатом Лісовської Маріанни Миколаївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, у якій остання просить накласти арешт та заборонити здійснення реєстраційних дій на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101.

Дана заява вмотивована тим, що на теперішній час існує ймовірність, що ОСОБА_2 активно здійснює пошук покупців на спірну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що може призвести до утруднення або унеможливити виконання судового рішення у разі задоволення вимог апеляційної скарги

До даної заяви додано скріншот оголошення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подану заяву про забезпечення позову, апеляційний суд дійшов до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову з таких підстав.

Частиною першою ст.153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявників від можливих недобросовісних дій з боку інших особі, які беруть участь у розгляді справи з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь заявника, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або інших учасників справи (у разі оскарження рішення суду особою, яка не приймала участі у розгляді справи, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси) або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог заявника. Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача/заявника, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно (с.150 ч.1 п.1 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним заявленій вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Встановлено, що предметом позову у справі є квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101).

Зібранні у справі докази свідчать про наявність між сторонами спору щодо зазначеного нерухомого майна, та реальну можливість його відчуження ОСОБА_2 , за якою це майно зареєстровано як за одноосібним власником, а тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони здійснення реєстраційних дій на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101). Обраний позивачем вид забезпечення є співмірним із заявленими позовними вимогами, невжиття таких заходів може призвести до істотного ускладнення чи унеможливлення в подальшому виконання судового рішення.

Керуючись ст.149-153, 352, 365, 381, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову-задовольнити.

Накласти арешт та заборонити здійснення реєстраційних дій на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101).

Копію постанови про забезпечення позову направити заявнику та відповідним державним та іншим органам для вжиття заходів щодо негайного виконання ухвали суду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді В.В. Кострицький

О.Ю. Карташов

В.А Коновалова