ПОСТАНОВА

Іменем України

26 квітня 2023 року м. Кропивницький

справа № 390/1251/20

провадження № 22-ц/4809/475/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л.М., Письменного О.А.

за участю секретаря судового засідання Напрюшкіної О.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Кропивницька міська державна нотаріальна контора №1,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2021 року у складі судді Терещенка Д.В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заявника

У вересні 2020 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кропивницька міська державна нотаріальна контора №1, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому за життя нерухоме майно: частка квартири по АДРЕСА_1 та земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 5,5803 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0490, що розташована на території Аджамської сільської ради Кропивницького району (Кіровоградського) Кіровоградської області, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 056659, виданого 16.08.2004.

Позивач зазначала, що у встановлений законом строк подала до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці син ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 , від прийняття спадщни відмовились.

Однак, державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Тимко О.В. 06 серпня 2020 року прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1178/02-31, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0490, розміром 5,5803 гектарів, розташованої на території Аджамської сільської ради Кропивницького району (Кіровоградського) Кіровоградської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки має місце невідповідність площі земельної ділянки, зазначеної в документі, який є підставою для виникнення права власності на земельну ділянку - розпорядженні голови Кіровоградської районної державної адміністрації № 1076-р від 17 грудня 2003 року та документі, що посвідчує право власності ОСОБА_6 - державному акті серії КР № 056659, на яку зареєстровано право власності.

Вважає постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії протиправною та такою, що порушує її прав.

Вказувала, що право власності на на зазначену земельну ділянку виникло у її чоловіка на підставі розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації № 1076-р від 17.12.2003 «Про передачу у власність земельних ділянок та видачу державних актів на право власності», яким ОСОБА_6 передано у власність земельну ділянку № НОМЕР_1 загальної площею 1,86 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з затвердженою у встановленому порядку схемою поділу земель КПС ім. Карла Маркса на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області.

Розпорядженням Кропивницької районної державної адміністрації № 8-р від 10 січня 2020 року внесено зміни до розпорядження голови районної державної адміністрації від 17 грудня 2003 року № 1076-р у зв`язку з технічною помилкою, допущеною при прийнятті розпорядження. В абзаці 7 пункту 1 слова та цифри « ОСОБА_6 земельну ділянку № НОМЕР_1 загальною площею 1,86 га ріллі» замінено словами та цифрами « ОСОБА_6 земельну ділянку № НОМЕР_1 загальною площею 5,58 га ріллі»

При зверненні до нотаріуса нею були надані всі правовстановлюючі документи на спадкове майно та розпорядження голови Кропивницької районної державної адміністрації № 8-р від 10 січня 2020 року «Про внесення змін до розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації № 1076-р від 17.12.2003». Однак державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку

Посилаючись на зазначені обставини, просила визнати за нею право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер :04:000:0490, розміром 5,5803 гектарів, розташованої в межах згідно плану на території Аджамської сільської ради, цільове призначення: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2021 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на земельну ділянку (№ НОМЕР_1 ) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0490, площею 5,5803 гектарів, що розташована на території Аджамської сільської ради Кропивницького району (Кіровоградського) Кіровоградської області, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 056659, виданого Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 16 серпня 2004 року.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

30 січня 2023 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_4 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2021 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 адвокат Бем Ю.Ю. зазначає, що визнання права власності на спірну земельну ділянку порушує законні права ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , так як останні мають право на 1/3 частину земельної ділянки кожен, як і ОСОБА_1 .

Зауважив, що ОСОБА_6 мав право лише на 1/3 частину земельної ділянки після смерті його батька - ОСОБА_8 про, що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом видане Кіровоградською районною державною нотаріальною конторою 04 грудня 2002 року за реєстровим номером I- 1394.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_9 зазначав, що при розгляді справи суду не були відомі та не враховані наступні обставини. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_8 , 1911 року народження. Після його смерті відкрилась спадщина, спадкоємцями якої стали: дочка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та претендувала на 1/3 частку у спадщині; дочка - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - 1/3 частка у спадщині; син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - 1/3 частка у спадщині.

Спадщина, на яку в указаних частках було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (05 лютого 2019 року, спадкова справа № 146 за 2002 рік) складалась з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колгоспу ім. Карла Маркса, що розташована на території Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, розміром 7,04 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0108396, виданого Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 02 квітня 1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 02 квітня 1997 року за № 393. Сертифікат на право на земельну частку (пай) було видано на підставі рішення Кіровоградської райдержадміністрації від 14.02.1997 № 168-р.

На Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії КР № 0108396 від 02.04.1997 є позначка в розділі, Зміни, які вносяться до сертифікату у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай).

Право на земельну частку (пай) передано 1/3 частка - ОСОБА_4 ; 1/3 частка - ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва за заповітом від 05.07.2016.

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_10 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 01 вересня 2014 року. Після її смерті спадщину прийняв її син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 про, що видане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06 липня 2016 року, спадкова справа № 396/2014 зареєстровано в реєстрі за № 4-296.

Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 1/3 (однієї третьої) частки права на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності колгоспу ім. Карла Маркса, що розташована на території Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, розміром 7,04 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належить на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0108396, виданого Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 02 квітня 1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 02 квітня 1997 року за № 393, батьку спадкодавця ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка прийняла спадщину та не переоформила своїх спадкових прав.

Доказом прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_8 , його дочкою - ОСОБА_7 слугує Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі за№ 55005173 від 05.02.2019.

Рішенням Аджамської сільської ради № 1199 від 09.10.2020 надано дозвіл ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,5803 га, кадастровий номер :04:000:0490 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Аджамської сільської ради Кропивницького району взамін сертифікату на право на земельну ділянку (пай) КР № 0108396, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Аджамської сільської ради.

Листом № 214/12-20 від 09.12.2020 було відмовлено у виготовленні технічної документації по причині того, що на вказану земельну ділянку було зареєстроване ціле право за покійним ОСОБА_6 .

Згідно із інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відомості про право власності на вищевказану земельну ділянку були внесені на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Кіровоградською районною державною адміністрацією від 16.08.2004 № КР056659.

Згідно відомостей архівного фонду, підставою для видачі даного Державного акту було розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації від 17 грудня 2003 року № 1076 «Про передачу у власність земельних ділянок та видачу державних актів на право власності».

В даному документі, зокрема, було визначено, що ОСОБА_6 передається земельна ділянка № НОМЕР_1 загальною прощею 1,86 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Свідоцтва про право на спадщину, сертифікатів на право на земельні частки (паї) та інших правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку в архівному фонді районної державної адміністрації не зберігається.

Як стало відомо, після смерті ОСОБА_6 розпорядженням № 8-р від 10 січня 2020 року внесено зміни до розпорядження голови районної державної адміністрації від 17 грудня 2003 року № 1076-р у зв`язку з технічною помилкою, допущеною при прийнятті розпорядження. В абзаці 7 пункту 1 слова та цифри « ОСОБА_6 земельну ділянку № НОМЕР_1 загальною площею 1,86 га ріллі» замінено словами та цифрами « ОСОБА_6 земельну ділянку № НОМЕР_1 загальною площею 5,58 га ріллі».

Посилаючись на зазначені обставини просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину земельної ділянки (№ НОМЕР_1 ) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0490, площею 5,5803 гектарів, що розташована на території Аджамської сільської ради Кропивницького району (Кіровоградського) Кіровоградської області.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Петренко К.О. вказала, що апеляційна скарга є безпідставною та подана з пропуском встановленого строку на апеляційне оскарження, а оскаржуване рішення є законним та обгрунтованим, а тому не підлягає скасуванню.

Звернула увагу, що на розгляді Кіровоградського районного суду знаходиться цивільна справа № 390/13/21 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , Аджамської сільської ради Кроливницького району Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно. Під час розгляду цієї справи, представником відповідача ОСОБА_1 28.11.2022 на адресу суду та представника позивачів адвоката Бем Ю.Ю. було направлено копію оскаржуваного рішення. А тому, про існування оскаржуваного рішення представник апелянта дізнався у листопаді 2022 року, а не 25.01.2023, як ним зазначається в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 , рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2021 року залишити без змін та стягнути з нього судові витрати понесені ОСОБА_1 в зв`язку з апеляційним провадженням у цій справі, а саме 5000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача (а.с.18 свідоцтво про одруження) - ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .

Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 5,5803 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0490, що розташована на території Аджамської сільської ради Кропивницького району (Кіровоградського) Кіровоградської області, яка належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 056659, виданого 16.08.2004 (а.с.19).

Спадщину після смерті ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла його дружина позивач по справі ОСОБА_1 , шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса, що підтверджується копією спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_6 , яка витребувана судом (а.с.33, 36-38) та отримала на своє ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на інше майно (а.с.77). Інші спадкоємці першої черги за законом діти спадкодавця - відповідачі по справі ОСОБА_2 , який також є спадкоємцем за заповітом (а.с.51), та ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька, про що подали відповідні заяви нотаріусу (а.с.39-46).

Однак, державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Тимко О.В. 06 серпня 2020 року прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1178/02-31, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0490, розміром 5,5803 гектарів, розташованої на території Аджамської сільської ради Кропивницького району (Кіровоградського) Кіровоградської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки має місце невідповідність площі земельної ділянки, зазначеної в документі, який є підставою для виникнення права власності на земельну ділянку - розпорядженні голови Кіровоградської районної державної адміністрації № 1076-р від 17 грудня 2003 року та документі, що посвідчує право власності ОСОБА_6 - державному акті серії КР № 056659, на яку зареєстровано право власності (а.с.8).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.03.2019, право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер :04:000:0490, площею 5,5803 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Аджамської сільської ради Кропивницького району (Кіровоградського) Кіровоградської області, зареєстровано за ОСОБА_6 ; документ, який є підставою для виникнення права: розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації № 1076-р від 17.12.2003; документ, що посвідчує право: державний акт на право власності на земельну ділянку від 16.08.2004 КР № 056659 (а.с.13-14).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 056659, зареєстрованого 16.08.2004 за № 455, ОСОБА_6 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,58 га, що розташована на території Аджамської сільської ради, ділянка № НОМЕР_1 , кадастровий номер :04:000:0490 (а.с.10).

Згідно розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації № 1076-р від 17.12.2003 «Про передачу у власність земельних ділянок та видачу державних актів на право власності», ОСОБА_6 передано у власність земельну ділянку № НОМЕР_1 загальної площею 1,86 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з затвердженою у встановленому порядку схемою поділу земель КПС ім. Карла Маркса на території Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.11).

Розпорядженням № 8-р від 10 січня 2020 року внесено зміни до розпорядження голови районної державної адміністрації від 17 грудня 2003 року № 1076-р у зв`язку з технічною помилкою, допущеною при прийнятті розпорядження. В абзаці 7 пункту 1 слова та цифри « ОСОБА_6 земельну ділянку № НОМЕР_1 загальною площею 1,86 га ріллі» замінено словами та цифрами « ОСОБА_6 земельну ділянку № НОМЕР_1 загальною площею 5,58 га ріллі» (а.с.12).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

В судовому засіданні представник особи, яка подала апеляційну скаргу адвокат Бем Ю.Ю. підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача адвокат Петренко К.О. заперечила проти апеляційної скарги, просила рішення суду залишити без змін.

Інші учасники, які були належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини). За правилами частини першої статті 292 ЦПК України 2004 року сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У справі, яка переглядається, з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції звернувся ОСОБА_4 , який не брав участь у розгляді справи у суді першої інстанції, посилаючись на те, що рішенням суду вирішено питання про його права та інтереси щодо права власності на спірну земельну ділянку.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що ухвалене оскаржуване рішення суду безпосередньо стосується його прав та інтересів з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1270 ЦК України).

Відповідно до статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, тобто згідно визначеної законом черговості спадкоємців.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Разом з тим, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Положеннями глави 89 ЦК України визначено порядок оформлення права на спадщину, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно і зареєструвати право на таку спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, оскільки право власності на таке майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації.

Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який (які) прийняв (прийняли) спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування (постанови Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 265/6868/16-ц, від 19 травня 2020 року у справі № 175/1941/16-ц).

Звертаючись до суду з позовом, позивач просила суд визнати право власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ОСОБА_6 , позивач по справі стала єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину належним чином і реалізувати своє право на спадщину вона може тільки в судовому порядку, а визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця (постанова Верховного Суду від 10 січня 2022 року у справі № 577/2233/20.

Відповідно до частини другої статті 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача чи не до всіх належних відповідачів є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Подібні висновки викладено, наприклад, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 75), від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (пункт 54), від 13 жовтня 2020 року у справі № 640/22013/18 (пункт 31)), Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/6793/15-ц (провадження № 61-15551св18), від 23 березня 2020 року у справі № 394/8/19 (провадження № 61-1404св20).

Згідно матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 , спадщину після нього прийняли: дочка - ОСОБА_7 , 1/3 частка у спадщині; дочка - ОСОБА_10 , 1/3 частка у спадщині; син - ОСОБА_6 , 1/3 частка у спадщині.

05 лютого 2019 року на спадщину в указаних частках (1/3) зазначеними спадкоємцям було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складалась з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колгоспу ім. Карла Маркса, що розташована на території Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, розміром 7,04 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало спадкодавцю ОСОБА_8 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0108396, виданого Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 02 квітня 1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 02 квітня 1997 року за № 393 (т.1 а.с.99).

Спадщину після смерті ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , прийняв її син - ОСОБА_4 . Згідно свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06 липня 2016 року, спадщина, на яку йому видано свідоцтво, складається з 1/3 (однієї третьої) частки права на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності колгоспу ім. Карла Маркса, що розташована на території Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, розміром 7,04 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належить на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0108396, виданого Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 02 квітня 1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 02 квітня 1997 року за № 393, батьку спадкодавця ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка прийняла спадщину та не переоформила своїх спадкових прав (т.1 а.с. 152).

Однак, згідно Державного акту серія КР № 056659 від 16.08.2004 та витягу з Державного земельного кадастру ОСОБА_6 на праві власності належала земельна ділянка площею 5,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0490, що розташована на території Аджамської сільської ради Кропивницького району (Кіровоградського) Кіровоградської області.

Слід зазначити, що Державний акт серія КР № 056659 від 16.08.2004 було видано ОСОБА_6 на підставі розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації від 17 грудня 2003 року № 1076 «Про передачу у власність земельних ділянок та видачу державних актів на право власності».

При цьому, в даному розпорядженні було визначено, що ОСОБА_6 передається земельна ділянка № НОМЕР_1 загальною прощею 1,86 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В подальшому, розпорядженням Кропивницької районної державної адміністрації № 8-р від 10 січня 2020 року внесено зміни до розпорядження голови районної державної адміністрації від 17 грудня 2003 року № 1076-р у зв`язку з технічною помилкою, допущеною при прийнятті розпорядження. В абзаці 7 пункту 1 слова та цифри « ОСОБА_6 земельну ділянку № НОМЕР_1 загальною площею 1,86 га ріллі» замінено словами та цифрами « ОСОБА_6 земельну ділянку № НОМЕР_1 загальною площею 5,58 га ріллі».

Рішенням Аджамської сільської ради № 1199 від 09.10.2020 надано дозвіл ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,5803 га, кадастровий номер :04:000:0490 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Аджамської сільської ради Кропивницького району взамін сертифікату на право на земельну ділянку (пай) КР № 0108396, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Аджамської сільської ради.

Враховуючи зазначене між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вбачається спір про право власності на земельну ділянку площею 5,58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:000:0490, що розташована на території Аджамської сільської ради Кропивницького району (Кіровоградського) Кіровоградської області, а тому ОСОБА_4 мав бути залучений до участі у розгляді справи як відповідач.

Згідно матеріалів спадкової справи, спадщину після смерті ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла його дружина ОСОБА_1 , шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на інше майно (а.с.77). Інші спадкоємці першої черги за законом діти спадкодавця - відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька, про що подали відповідні заяви нотаріусу (а.с.39-46).

Оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька, вони не можуть бути відповідачами у даній справі.

Таким чином, суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, не встановив коло всіх осіб, стосовно яких рішенням суду вирішені питання про їх права та інтереси у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішення питання про їх задоволення, оскільки без залучення належних відповідачів позовні вимоги не можуть бути вирішені.

Водночас апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не позбавлена права на судовий захист шляхом подання позову до належних відповідачів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з підстав прийняття рішення про права та інтереси осіб, що не були залучені до участі у справі (п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України).

Щодо розподілу судових витрат

Частиною 13 ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 - 2151,21 грн. в рахунок компенсації судового збору за подання апеляційної скарги.

Статтею 133 ЦПК України до судових витрат віднесені і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У частині другій статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Законодавством України не встановлено спеціальних вимог щодо порядку підтвердження оплати правничої допомоги для цілей розподілу судових витрат.

26.04.2023 адвокат Бем Ю.Ю. до початку судового засідання у справі подав до апеляційного суду клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвокатом надано копію Договору про надання правової допомоги від 07 березня 2023 року, укладений між адвокатом Бем Ю.Ю. та Петрів М.Д., акт прийому-здачі результатів послуг від 26 квітня 2023 року, розрахунок до договору про надання правової допомоги від 26 квітня 2023 року.

За умовами договору та додатків до нього, сторони обумовили, що оплата послуг адвокат складає 10 000 грн, вказані кошти були сплачені ОСОБА_4 за отримані послуги.

Згідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач ОСОБА_11 не погоджуючись з розміром витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з невідповідністю їх розміру критеріям співмірності, просила відмовити в задоволенні клопотання адвокат Бем Ю.Ю.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Ураховуючи характер виконаної адвокатом Бем Ю.Ю. роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з позивача на користь ОСОБА_4 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

З підстав передбачених п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, клопотання адвоката Петренко К.О., яка представляє інтереси позивача, про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 2151 (дві тисячі сто п?ятдесят одну), 21 грн. в рахунок компенсації витрат по сплаті судового збору та 6000 (шість тисяч) грн. компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 квітня 2023 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний