Провадження № 2/686/1173/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя. Просить встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з жовтня 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 . Виділити в особисту власність ОСОБА_1 1/2 частини грошових коштів, отриманих від продажу ОСОБА_4 трьох кімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61.5 кв.м.

На обґрунтування свого позову вона вказала, що з 15 липня 2006 року по 30.08.2016 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, що підтверджується заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13.07.2016 року, свідоцтвом про шлюб. Під час зареєстрованого шлюбу у них народилась старша донька ОСОБА_5 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження від 18.06.2013 року.

Невдовзі після розірвання шлюбу, а саме, з жовтня 2016 року вона з відповідачем почали знову проживати однією сім`єю, вели спільне господарство, спільний бюджет. Вона разом з відповідачем та їх донькою ОСОБА_6 проживали за адресою - АДРЕСА_2 . Крім фактичного проживання ОСОБА_4 був і зареєстрований за цією адресою.

В кінці 2016 року вона з відповідачем почали планувати купівлю власного житла, і так як постійно проживали у гуртожитку, який був наданий їй за місцем її роботи, що підтверджується спеціальним ордером на жилу площу в гуртожитку . Спільний бюджет активно відкладали на купівлю квартири. Особисто вона здійснювала пошук квартири підбирала необхідні варіанти.

Під час спільного проживання, за рахунок накопичених грошових коштів ними спільно придбано квартиру, право власності на яку зареєстрували за спільною згодою за відповідачем.

24 травня 2017 року вони за спільні кошти придбали трьох кімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу було оформлено на ім`я відповідача. Факт придбання квартири підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 220279672 від 14.08.2020 року. Після придбання квартири вона займалась ремонтом у ній, закупляла матеріали, підшукувала робочих, здійснювала взаємодію із надавачами житлово-комунальних послуг, що підтверджується довідкою Будинкоуправління №2 КЕВ м. Хмельницький №398 від 14.09.2020 року. Крім того, для проведення ремонтних робіт, вона отримала кредит на суму 34320,00 гривень, що підтверджується довідкою АТ «Перший український міжнародний банк».

В липні 2017 року вона завагітніла від відповідача. ІНФОРМАЦІЯ_4 народився їх з відповідачем син - ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Хмельницької області, актовий запис №1135. У зв`язку із тим що вона не перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було проведено у відповідності до ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України №02 від 27.04,2018 року.

Станом на день подання цієї заяви до суду, в провадження Хмельницького міськрайоннного суду перебуває справа за її позовом про визнання батьківства відносно молодшого сина

Після народження дитини вона перебувала 9 днів у пологовому будинку. Відповідач відвідував їх з немовлям, на виписку із пологового будинку прийшов разом із старшою донькою. Вона разом, з дітьми та відповідачем проживали по АДРЕСА_2 ., так як на новій квартирі не були завершені ремонтні роботи.

28 травня 2018 року всі разом поїхали до ОСОБА_7 , там вона з відповідачем та дітьми проживали три місяці, відводили молодшого сина на огляд до невропатолога що підтверджується довідками невролога від 14.07.2018 року 27.06.2018 року, 14.08.2018 року та фотознімками.

Таким чином, з жовтня 2016 року по серпень 2019 року вона з відповідачем проживали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, мали вимушені права та обов`язки як чоловіка та дружини, спільно вирішували побутові питання, займались спільно вихованням дітей, здійснювали як спільне формування сімейного бюджету так і спільно вирішували питання щодо вибору квартири та проведення її ремонту та інших витрат. Ні вона, ні відповідач не перебували в будь-якому іншому шлюбі. Саме за час спільного проживання. за спільні кошти та спільною працею ними було придбано квартиру, що у відповідності до ст. 61 СК України є спільною сумісною власністю подружжя.

31.08.2020 року зазначена квартира була продана відповідачем новому власнику. ОСОБА_8 , тобто після фактичного припинення шлюбних відносин, відповідачем, без надання її згоди на таке відчуження. Кошти від продажу квартири відповідач не використав в інтересах сім`ї, оскільки вони припинили шлюбні стосунки раніше, ніж відбувся продаж.

В результаті припинення шлюбних відносин відповідач позбавив її права користування спірною квартирою, користувався самостійно та не відшкодував їй половину вартості квартири, яка є спільною сумісною власністю, чим порушив її право власності.

З вищевикладеного вбачається, що вказана квартира була придбана ними в період проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а продаж було здійснено після припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства.

З моменту переходу права власності на квартиру до наступного власника, об`єктом спільної сумісної власності подружжя стали грошові кошти, отриманні ОСОБА_4 в результаті відчуження квартири.

Таким чином, в порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_9 підлягає виділенню в особисту власність 1/2 частини грошових коштів, отриманих від продажу квартири, які підлягають стягненню з відповідача.

Позивач направив до суду заяву про збільшення позовних вимог та просить: встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з жовтня 2016 року по 28 серпня 2019 року; виділити в особисту власність ОСОБА_1 ? частини грошових коштів, отриманих від продажу ОСОБА_4 трьох кімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,5 кв.м.; стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя -325981 гривню.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні збільшенні позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що статтею 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Судом встановлено, що з 15 липня 2006 року по 30.08.2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13.07.2016 року, свідоцтвом про шлюб.

Під час проживання у шлюбі у них народилась донька ОСОБА_5 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження від 18.06.2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_5 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що підтверджується рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2020 року у справі №686/20450/20, а також визнається відповідачем.

ОСОБА_1 була зареєстрована, з 04 квітня 2006 року, за адресою

АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 був зареєстрований, з 12.01.2012 року по 23.05.2018 року, за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою виданою управлінням з питань реєстрації Хмельницької міської ради від 24.05.2021 року. З 09 червня 2021 року ОСОБА_4 зареєстрований в

АДРЕСА_3 .

З жовтня 2016 року по 28 серпня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що підтверджується свідченням свідків, відеозаписом та фотознімками, а також поясненнями відповідача в судовому засіданні, який пояснив, що він проживав з позивачкою в гуртожитку та один місяць в квартирі по АДРЕСА_4 , куди вони заїхали разом на початку липня місця і в серпні позивачка пішла від нього

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що він проживав в гуртожитку де жили ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , він допомагав перевозити спільні речі ОСОБА_4 та ОСОБА_4 з АДРЕСА_5 до АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_13 посвідчив в судовому засіданні, що він знає і ОСОБА_4 і ОСОБА_1 він здійснював ремонту квартирі АДРЕСА_1 , всі питання з приводу ремонту він вирішував з ОСОБА_1 , яка на той час була вагітна. Вона займалась організацією ремонту, здійснювала пошук працівників, оплачувала їх послуги, придбавала будівельні матеріали.

Як показала в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 , вона познайомилась з

ОСОБА_1 коли вона почала робити ремонт. ОСОБА_1 прийшла до неї і сказала, що вони її нові сусіди, оскільки вона проживає в квартирі, яка розміщена над квартирою АДРЕСА_1 . З ОСОБА_4 познайомилась в 2018 році, коли він долучився до ремонтних робіт. Вона бачила як ОСОБА_15 , яка на той час ще була вагітна, разом з її сестрою робили ремонт, потім з`явився ОСОБА_12 і сказав їй, що він чоловік ОСОБА_15 . Заходила до них в квартиру в 2019 році і бачила в квартирі дитячу коляску, речі позивачки та речі дітей.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що вона проживала в гуртожитку, де проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . ОСОБА_17 приходив на кухню, мив посуд, розігрівав їжу. ОСОБА_18 де проживали ОСОБА_17 знаходилась за 5 кімнат від її. Вона не знала, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано шлюб. ОСОБА_4 висилав гроші ОСОБА_1 , оскільки їздив на заробітки, яка в подальшому сказала їй, що вони придбали квартиру. В гуртожитку вони жили як чоловік та дружина. Вона постійно бачила відповідача, з 2016 по 2018 роки. Коли ОСОБА_12 приїздив він привозив подарунки. В період вагітності ОСОБА_15 , оскільки вона погано себе почувала, ОСОБА_12 сам дивився за старшою донькою ОСОБА_6 . На Новий рік, 2017-2018 роки, ОСОБА_12 переодягався в костюм діда мороза.

Свідок ОСОБА_19 , в судовому засіданні посвідчила, що вона знає, що ОСОБА_20 купили квартиру, яка розміщена по АДРЕСА_4 допомагала їм коштами, оскільки працювала за кордоном. Вона проживала разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на одному поверсі. Надя готовила на кухні, ОСОБА_12 приносив речі, мив посуду. Вона пішла працювати в магазин і ОСОБА_11 просила коробки, щоб скласти речі при переїзді. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 жили в гуртожитку, як одна сім`я, в них було все добре. Вона взнала, що вони розлучились, коли ОСОБА_11 з дітьми приїхали жити в гуртожиток.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, заслухавши покази свідків, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимога позивача про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 з період з жовтня 2016 року по 28 серпня 2019 року підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Покази свідків та відеозапис та фотознімки надані позивачем до матеріалів справи підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї є послідовними і переконливими, з чого можна зробити висновок, що сторони мали стосунки, притаманній сімейним, а відтак в цій частині позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги про виділення в особисту власність ОСОБА_1 ? частини грошових коштів, отриманих від продажу ОСОБА_4 трьох кімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,5 кв.м. та стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя - 325981 гривню, суд враховуює, що відповідно до ч. 1 ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Тобто при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Статтею 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст.63 СК, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є в спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Відповідно дост.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо)самостійного заробітку(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стаття 60 СК України, що поширює правовий режим спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, є продовженням загальної норми ч. 3 ст. 368 ЦК України, яка передбачає, що майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином за змістом останньої норми факт реєстрації шлюбу в державних органах РАЦС тягне за собою лише встановлення презумції виникнення спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям під час дії зареєстрованого шлюбу.

Судом встановлено, що 27 травня 2017 року було придбано квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_4 .

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №972 від 28.11.2019 року, розглянувши заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що визнається сторонами по справі, надано дозвіл громадянам від імені малолітніх здійснити правочини щодо нерухомого майна. ОСОБА_1 від імені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на набуття права власності на квартиру

АДРЕСА_1 на ім`я дитини ОСОБА_6 .

З наданих до суду доказів вбачається, що позивачка та відповідач на час придбання спірної квартири проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Відповідачем не надано беззаперечних доказів придбання спірної квартири за власні кошти, оскільки позивачка офіційно працевлаштована, отримувала дохід, мала свої заощадження, що підтверджується трудовою книжкою, довідкою банка, а тому, суд приходить до висновку, що спірна квартира придбана за спільні кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_1

31.08.2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було укладено договір купівлі продажу, відповідно до якої ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_8 придбав квартиру АДРЕСА_1 за 369997 гривень. Згоди на продаж квартири ОСОБА_1 не надавала.

Відповідно до висновку експерта №850/021 складеного 29 жовтня 2021 року ринкова вартість квартири, що знаходиться по АДРЕСА_4 станом на дату продажу відповідачем ОСОБА_4 31.08.2020 року, визначена без проведення огляду квартири, з врахуванням технічних характеристик відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи на квартиру АДРЕСА_6 та даних, що містяться в матеріалах справи №686/24739/20, а саме з врахуванням фотознімків, які містяться в матеріалах справи на сторінках 60-61, складає: 651962 гривні.

Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, враховуючи наведене, суд вважає, що слід встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з жовтня 2016 року по 28 серпня 2019 року. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя 325981 гривню, 6000 гривень витрат на оплату експертизи та 4100 гривень 61 копійку сплоченого судового збору.

При цьому, суд вважає, що позовна вимога про виділення в особисту власність ОСОБА_1 ? частини грошових коштів, отриманих від продажу ОСОБА_4 трьох кімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 61,5 кв.м. задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не вірно обраний спосіб захисту.

Судові витрати підлягають розподілу у порядку визначеному ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 3,60,61, 70, 74 СК України, ст.ст. 4,12, 18, 76,81 256, 354 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задоволити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з жовтня 2016 року по 28 серпня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя 325981 гривню, 6000 гривень витрат на оплату експертизи та 4100 гривень 61 копійку сплоченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 840 гривень 80 копійок недоплаченого судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня виготовлення повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає в

АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований в АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 04.04.2023 року.

Суддя: О.В. Мазурок