Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/380/22

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Козіної С.М.,

секретаря - Папенко О.О.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 (не з`явився),

представника відповідача (не з`явився),

представників третіх осіб - (не з`явились),

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Пак - Експо Лізинг", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Славутицький міський відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління МЮ України (м.Київ), ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атомремонтсервіс", про скасування арешту з рухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2022 року позивач подав до суду вищезазначений позов, який мотивував тим, що він у жовтні 2020 року звернувся до Ржищівського міського суду Київської області з позовом до ТОВ «Пак Експо - Лізинг» про стягнення боргу за договором позики та визнання права власності на рухоме майно, який рішенням суду від 17 листопада 2020 року було задоволено в повному обсязі. Визнано за ОСОБА_1 право власності на предмет застави - автомобіль PORSHE CAYENNE, № шасі/кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, об`єм двигуна 4806 см.куб.. ТОВ "Пак - Експо Лізинг" володів автомобілем на підставі ВМД 125 1300 14/2015/ НОМЕР_2 20.07.2015 та технічного паспорту НОМЕР_3 . 29 січня 2021 року ОСОБА_1 , в якості нового власника, у відповідності до вимог ЗУ «Про дорожній рух» звернувся сервісного центру МВС України з заявою про реєстрацію транспортного засобу. Однак в реєстрації було відмовлено у зв`язку з обтяженням рухомого майна арештом рухомого майна боржника ТОВ «Пак Експо Лізинг» Славутицьким відділом ДВС Центрального міжрегіонального управління МЮ України (м. Київ). Таким чином, існуюче обмеження щодо права користування та розпорядження власним майном, порушує базові права Позивача - людини і громадянина на мирне володіння своєю власністю. Згідно п. 41 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (затвердженого Постановою КМУ 7 вересня 1998 р. № 1388 «Забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі МВС є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного виконавця.» Тобто, за наявності обтяжень майна, яке знаходиться у власності позивача - а саме арешту у виконавчому провадженні, які стали підставою звернення позивача з даним позовом, зняття з реєстрації та перереєстрація/реєстрація транспортного засобу за Позивачем є неможливим, що порушує його право власності на користування та розпорядження власним майном. Відповідно до договору позики, укладеному між Позивачем та відповідачем 01 вересня 2019 року, який Ржищівським міським судом Київської області у справі 374/305/20 (Рішення від 17 листопада 2020 року) визнано дійсним, та таким, що не підлягає нотаріальному посвідченню, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ "Пак - Експо Лізинг" у простій письмовій формі як договір застави майна: «Позикодавцю передається на фактичне зберігання предмет застави, Позикодавець вправі притримати заставлене майно, для чого автомобіль буде знаходитись в АДРЕСА_1 до моменту повного виконання договору. Місцем повернення позики, тобто місцем виконання Договору є м. Ржищів». Цей факт було встановлено рішенням Ржищівського міського суду при розгляді позову у справі 374/305/20. Договір позики на даний момент в повному обсязі не виконаний. Моментом виконання Договору між сторонами є повернення суми позики. Сума позики не була повернена Позикодавцю. Згідно до умов Договору позики, в разі не повернення позики Позичальник зобов`язався передати у власність предмет застави. Однак, не дивлячись, що існує судове рішення про визнання права власності за Позивачем на предмет застави, він не має можливості зареєструвати на своє ім`я предмет застави автомобіль. Що не дає можливості йому вільно розпоряджатись вказаним автомобілем. Таким чином права власника Позивачем не можуть бути реалізовані в повному обсязі, а значить і договір в повному обсязі не виконано. Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини. Тобто право власності Позивача на автомобіль PORSHE CAYENNE, № шасі/кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, об`єм двигуна 4806 см.куб., визнане за ним рішенням суду, яке вступило в законну силу, однозначно доводить факт набуття права власності за Позивачем. Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 по справі № 922/1334/17. Крім того, вказаним рішенням Ржищівського міського суду визнано дійсним, та таким, що не підлягає нотаріальному посвідченню, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ "Пак - Експо Лізинг" у простій письмовій формі договір застави майна, а саме: автомобіля PORSHE CAYENNE, № шасі/кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, об`єм двигуна 4806 см. куб., власником якого є ТОВ "Пак - Експо Лізинг" на підставі ВМД 125 1300 14/2015/486216 20.07.2015 та технічного паспорту НОМЕР_3 . Договір, який визнано судом договором застави, був укладений між сторонами 19 вересня 2019 року. На момент укладення договору жодних обтяжень предмета застави виявлено не було. Однак, позивач, реалізуючи своє право власності, визнане судовим рішенням, звернувся до органів реєстрації транспортних засобі та з`ясував, що на предмет застави існує обтяження. А саме: арешт рухомого майна, яке зареєстроване 25.02.2020, за № 27524158; Реєстратор: Приліпко В О. Славутицький міський відділ ДВС ЦМУ МЮ України; Документ-підстава: Постанова серія та номер: 61370148, виданий 24.02.2020, видавник Славутицький відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління МЮ України (м. Київ); Відомості про обмеження: заборона відчуження. Відповідно до положень Цивільного кодексу України, зокрема статті 572 в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави); статті 574 застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду, а відповідно до положень статті 585 право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення, крім випадків, установлених законом. 2. Якщо предмет застави відповідно до договору або закону повинен перебувати у володінні заставодержателя, право застави виникає в момент передання йому предмета застави. Якщо таке передання було здійснене до укладення договору застави, право застави виникає з моменту його укладення. Таким чином Договір позики, який був укладений сторонами 01 вересня 2019 року (на який судом поширено правовідносини застави та визнано договором застави, який не підлягає нотаріальному посвідченню), в силу положення п. 1 статті 572; пункту1 статті 574 та п.п. 1-2 статті 585 ЦК України, встановлює наступні обставини та права, які з них витікають: Договір позики (застави) було укладено 01 вересня 2019 року, тобто до моменту виникнення обтяження, накладеного Державним виконавцем, (обтяження виникло 24 лютого 2020 року на підставі Постанови № 61370148, видана 24.02.2020 Славутицьким відділом ДВС Центрального міжрегіонального управління МЮ України м. Київ); застава, відповідно до положень Статті 574 та Статті 585 ЦК України, виникла на підставі Договору, укладеного 01 вересня 2019 року; позивач, відповідно до положень Статті 572 ЦК України, має право на переважне одержання задоволення за рахунок заставленого майна, переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Таким чином, Позивач вважає, що він довів у належний спосіб, що він є власником спірного майна (автомобіля PORSHE CAYENNE, № шасі/кузова НОМЕР_1 ); вказаний автомобіль перебував у заставі з моменту укладення договору застави та передачі автомобіля (предмета застави) у володіння Заставодержателя, з 01 вересня 2019 року, тобто до моменту виникнення обтяжень щодо нього, накладених органами виконавчої служби; має право на переважне одержання задоволення за рахунок заставленого майна, переважно перед іншими кредиторами цього боржника. У позовній заяві позивач просив визнати за ним право на переважне одержання задоволення за рахунок заставленого майна (транспортного засобу: PORSHE CAYENNE, № шасі/кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, об`єм двигуна 4806 см.куб., державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ), переважно перед іншими кредиторами цього боржника; зняти арешт (заборона відчуження), накладений на підставі Постанови: номер 61370148, про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження у рамках виконавчого провадження ВП 61370148, з транспортного засобу: PORSHE CAYENNE, № шасі/кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, об`єм двигуна 4806 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_5 , видане 24.02.2020 року Славутицьким міським відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України (м. Київ). Обтяження зареєстроване в Реєстрі обтяжень рухомого майна 25.02.2020 за №27524158.

Позивач у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримував у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином. 30 грудня 2022 року представник ТОВ "Пак-Експо Лізинг" подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на момент укладення договору позики (01 вересня 2019 року) жодних обтяжень на майно ТОВ "Пак - Експо Лізинг" накладено не було. Тому за позикодавцем було встановлено переважне перед іншими кредиторами право на стягнення боргу за рахунок майна, заставленого за договором позики від 01 вересня 2019 року, який судом визнано таким, що не підлягає нотаріальному посвідченню. Тобто у ОСОБА_1 наявні всі права, які свідчать про пріоритетність стягнення боргу за рахунок заставленого майна. На підставі викладеного, просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, розгляд справи проводити без участі представника ТОВ "Пак-Експо Лізинг".

Представник Славутицького міського відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління МЮ України (м. Київ) у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, позовну заяву з додатками та ухвалою про відкриття провадження отримав 5 січня 2023 року, відзив на позовну заяву не подав.

Представник ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"" в особі відокремленого підрозділу "Атомремонтсервіс" у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без їхньої участі, проти позову заперечував.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що згідно договору позики від 01 вересня 2019 року позикодавець - ОСОБА_1 передав у власність позичальнику - ТОВ "Пак - Експо Лізинг" грошові кошти у розмірі 1 500 000,00 грн без сплати відсотків. Позичальник зобов`язався повернути суму позики у строк до 01 вересня 2020 року. Для забезпечення повернення позичальником суми позики він передав позикодавцю в заставу власне майно - автомобіль PORSHE CAYENNE, № шасі/кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, об`єм двигуна 4806 см.куб., власником якого є позичальник - ТОВ "Пак - Експо Лізинг" на підставі ВМД 125 1300 14/2015/486216 20.07.2015 та технічного паспорту НОМЕР_3 (а.с. 10-11).

Згідно рішення Ржищівського міського суду Київської області від 17 листопада 2020 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "Пак - Експо Лізинг" про стягнення боргу за договором позики, задоволено у повному обсязі. Визнано дійсним, та таким, що не підлягає нотаріальному посвідченню, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ "Пак - Експо Лізинг" у простій письмовій формі договір застави майна, а саме: автомобіля PORSHE CAYENNE, № шасі/кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, об`єм двигуна 4806 см. куб., власником якого є ТОВ "Пак - Експо Лізинг" на підставі ВМД 125 1300 14/2015/486216 20.07.2015 та технічного паспорту НОМЕР_3 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на предмет застави - автомобіль PORSHE CAYENNE, № шасі/кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, об`єм двигуна 4806 см.куб., власником якого є ТОВ "Пак - Експо Лізинг" на підставі ВМД 125 1300 14/2015/486216 20.07.2015 та технічного паспорту НОМЕР_3 (а.с. 12-17).

В силу частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, та обставина, що позивач на відповідній правовій підставі як заставодержатель згідно договору від 1 вересня 2019 року набув право власності на спірний автомобіль, не підлягає доказуванню.

Згідно з копією Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 75135122 від 22 вересня 2021 року на вищевказаний транспортний засіб 25 лютого 2020 року за № 27524158 реєстратором: Приліпко В О. Славутицький міський відділ ДВС ЦМУ МЮ України, накладено публічне обтяження у виді арешту рухомого майна, зазначено підстава: Документ-підстава: Постанова серія та номер: 61370148, виданий 24.02.2020, видавник Славутицький відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління МЮ України (м. Київ); Відомості про обмеження: заборона відчуження (а.с. 18).

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України та частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Окрім того, ст. 391 ЦК України встановлено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" (далі - Закон), який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна, обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 43 Закону відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача.

Згідно зі статтею 12 Закону взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави.

У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Вказаний правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду України: від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14 та у постановах Верховного Суду: від 10 жовтня 2019 року у справі №463/3582/17 і від 18 грудня 2019 року у справі № 619/4033/18.

З урахуванням вказаного, встановивши, що на час придбання позивачем 1 вересня 2019 року спірного автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про його обтяження, тому вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки останній є добросовісним набувачем автомобіля PORSHE CAYENNE, № шасі/кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, об`єм двигуна 4806 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_5 , а тому відповідно до статті 391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та що є всі підстави для скасування державної реєстрації обтяження, накладеного на автомобіль PORSHE CAYENNE, № шасі/кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, об`єм двигуна 4806 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові суду від 18 березня 2020 року в справі № 202/5584/18, було визначено такий спосіб захисту як виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про обтяження автомобіля.

Керуючись ст. 321, 391 ЦК України, ст. 2, 4, 12, 81, 82, 141, 142, 198, 200, 206, 223, 247, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ "Пак - Експо Лізинг", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Славутицький міський відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління МЮ України (м.Київ), ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атомремонтсервіс", про скасування арешту з рухомого майна, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) право на переважне одержання задоволення вимог за рахунок заставленого 1 вересня 2019 року рухомого майна (транспортного засобу: PORSHE CAYENNE, № шасі/кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, об`єм двигуна 4806 см.куб., державний реєстраційний номер НОМЕР_4 ), переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Зняти арешт (заборона відчуження), накладений на підставі постанови № 61370148, про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження у рамках виконавчого провадження ВП 61370148, з транспортного засобу: PORSHE CAYENNE, № шасі/кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, об`єм двигуна 4806 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_5 , виданого 24 лютого 2020 року Славутицьким міським відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України (м. Київ), обтяження зареєстроване в Реєстрі обтяжень рухомого майна 25 лютого 2020 року за № 27524158.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя