Провадження № 2-др/337/11/23
04 квітня 2023 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Сидорової М.В.,
за участю секретаря Коваленко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
24.03.2023р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Мельницька Г.В., про ухвалення додаткового рішення у даній цивільній справі з посиланням на те, що заочним рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 20.03.2023р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Справа розглядалась в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Під час ухвалення судом рішення у даній справі не було вирішено питання про судові витрати, які позивачка понесла при розгляді справи на правничу допомогу, у зв`язку з чим просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Ухвалою від 28.03.2023р. заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення призначено до судового розгляду з повідомленням сторін.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не прибули. Від представника позивачки адвоката Мельницької Г.В. надійшла заява, в якій вона просить судове засідання провести без її участі та участі позивачки. Вимоги, викладені у заяві про ухвалення додаткового рішення, підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Заперечень на заяву не подав.
На підставі ч.4 ст.270 ЦПК України суд вважає можливим вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у відсутність сторін.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, в т.ч. питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3).
Згідно з ч.1, п.1, п.4 ч. 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч. ч. 1-3 ст.134 ЦПК України разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно з ч.1-5 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.140 ЦПК України, розмір витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено, що заочним рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 20.03.2023р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 у зв`язку з продовженням навчання, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 01.02.2023 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, а саме до 30.06.2025р. та не більше як до досягнення ним 23 років.
При ухваленні рішення судом не вирішувалось питання про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Також судом встановлено, що відповідачка, звертаючись до суду з позовною заявою, зазначила про понесені витрати на правничу допомогу, які за попереднім розрахунком складали 5000,00 грн. та просила їх стягнути з відповідача на її користь.
Під час розгляду справи представник позивачки адвокат Мельницька Г.В.у заяві, яка надійшла до суду 20.03.2023р. повідомила, що докази на підтвердження здійснення витрат на правову допомогу будуть надані у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України.
Заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача понесених відповідачкою витрат на правову допомогу в сумі 5000,00 грн. разом з доказами на підтвердження здійснення таких витрат надійшла до суду 24.03.2023р., що відповідно до вимог ст.123, 124 ЦПК України свідчить про дотримання п`ятиденного строку, встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України.
Враховуючи, що рішенням суду позов ОСОБА_1 задоволено частково, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для відшкодування позивачці понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При цьому вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивачки понесених витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що в межах цієї справи позивачка отримувала правову допомогу від адвоката Мельницької Г.В., що підтверджується ордером на надання правової допомоги серії ВС №1186658 від 23.02.2023р.; витягом з договору про надання правничої допомоги від 25.01.2023р., укладеного між позивачкою та АО «Земельна колегія» в особі керуючої Мельницької Г.В., та відповідно до умов якого позивачка зобов`язалась сплатити адвокату гонорар за отриману правову допомогу; копією акту приймання виконаних робіт від 27.01.2023р. з описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом: проведення вивчення наданих клієнтом матеріалів, аналіз чинного законодавства, аналіз судової практики, надання консультації в частині подання позову до суду, збирання доказів, складання позовної заяви на загальну суму 5000,00 грн.; копією квитанції від 27.01.2023р. про оплату позивачкою АО «Земельна колегія» суми 5000,00 грн.
Разом з тим, вказані докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у визначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Водночас, суд враховує, що позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково.
Виходячи з предмету спору, ціни позову, незначної складності справи та значення справи для сторін, критеріїв реальності адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням часу здійснення представництва, розумності розміру витрат, суд керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, відповідно до вимог ст.137 ЦПК України, вважає необхідним стягнути витрати на правничу допомогу, понесені позивачкою ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом цієї справи в розмірі 2500,00 грн.
У зв`язку з цим, виходячи з вимог ст.270 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити із зазначеного питання додаткове рішення.
Керуючись ст. 12, 13, 133, 134, 137, 141, 246, 264, 270 ЦПК України,
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Вимоги позивачки ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) понесені витрати на правову допомогу в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 коп.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя М.В.Сидорова