Справа № 703/28/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Климовича Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сміла в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у якому просив стягнути з відповідачів на його користь борг за розпискою від 12 липня 2020 року в сумі 1800 доларів США, що еквівалентно 65823 грн. 48 коп.

Позовна заява мотивована тим, що позивачем 12 липня 2020 року було надано в борг ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кошти в сумі 1800 доларів США, з термін повернення боргу до 30 грудня 2020 року.

Позивач свої зобов`язання виконав, однак відповідачі порушують вз`яті на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів та борг до часу звернення з даним позовом до суду не повернули.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява від його представника, адвоката Ігнатенка В.М., про розгляд справи у відсутність позивача, підтримання позову.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак до суду надала заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає повністю та просить провести розгляд справи у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 відзиву на позовну заяву до суду не направив, в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матріалами поштової кореспонденції.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався у відсутність учасників справи то фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом не здійснювався.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію позивача, викладену письмово, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

12 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 уклав договір позики з відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом надання їм грошових коштів під розписку у розмірі 1800 доларів США, а відповідач вз`яв на себе зобов`язання повернути позику до 30 грудня 2020 року, що підтверджується копією розписки наявною в матеріалах справи (а.с.8).

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з розписки від 12 липня 2020 року (а.с.8) термін повернення боргу в ній зазначено 30 грудня 2020 року. Таким чином термін повернення боргу за договором позики як від 12 липня 2020 року у відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 настав.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України, вказано на те, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у встановлений строк, а якщо строк не встановлений, протягом 30-ти днів з дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 526 ЦК України вказує на те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання, що вказано в ч. 1 ст. 625 ЦК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У силу вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, сторони в належній формі уклали договір позики від 12 липня 2020 року за якою відповідачі вз`яли на себе зобов`язання повернути позичені у позивача кошти до 30 грудня 2020 року відповідно.

Як вбачається з розписки від 12 липня 2020 року, відповідачі жодного разу позивачу кошти не повертали (а.с.8).

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Ч.1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем на підтвердження свої позовних вимог надано до суду копію розписки написаної відповідачами.

Відповідачами ж заперечень щодо отриманої суми позики, а чи написання самих розписок під тиском, жодних доказів на підтвердження цих фактів до суду не надали.

Відповідачі всупереч положенням статті 77, 81 ЦПК України не надали суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості перед позивачем, а чи її наявність у меншому розмірі.

З повідомлення Національного банку України вбачається, що 1 долар США становить 36,5686 грн. (а.с.9).

Таким чином 1800 доларів США еквіваленто 36823 грн. 48 коп., яказану суму і слід стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь позивача.

Велика Палата ВС, розглянувши справу № 373/2054/16, дійшла висновку, що заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.

У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Висновки щодо можливості ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті і порядку визначення у рішенні еквівалента суми боргу в національній валюті містяться також у постанові ВП ВС від 4 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц.

Позивач в позовній заяві просив суд стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати по сплаті судвого збору.

Позивач ОСОБА_1 відповідно до квитанції від 02 січня та 30 січня 2023 року сплатив судовий збір за подання позову до суду в сумі 1073 грн. 60 коп.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов підлягає до задоволення в повному обсязі, відповідно судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в повному обсязі у солідарному порядку.

Даказів понесення витрат на правову допомогу позивачем до суду не надано, відповідно такі витрати стягненню з відповідачів не підлягають.

Керуючись ст.15-16, 525-526, 610, 612, 625,1046, 1047, 1049, 1167 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 61, 81, 141, 258, 263-265, 273, 274, 280, 352, 354 ЦПК УКраїни, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, задовільнити повністю.

Стягнути в содірному порядку з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , а проживаючої по АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 1800 доларів США, що еквівалентно 65823 грн. 48 коп. та судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп., а всього 66897 грн. 08 коп.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В. О. Прилуцький