ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/6702/21 Номер провадження 22-ц/814/1568/23Головуючий у 1-й інстанції Труханович В.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача Дряниці Ю.В..,

суддів Пилипчук Л.І., Дорош А.І.

секретар: Боштенко В.Ю.

за участю: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 листопада 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2021 року за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини за нововиявленими обставинами,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами у цивільній справі №639/6702/21, провадження №2-н/636/1727/21 про видачу судового наказу про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини доходів платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 04.10.2021 та до 24.11.2037, та стягнення судового збору у розмірі 227,00 гривень.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 15 березня 2021 року Жовтневим районним судом м. Харкова розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 19.06.2014 у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 250.

Від вказаного шлюбу у сторін є малолітня дитина, син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На момент ухвалення рішення про розірвання шлюбу, спору про місце проживання дитини у сторін не було. Дитина була прописана разом із батьком, тобто заявником, за адресою: АДРЕСА_1

05 жовтня 2021 року Жовтневим районним судом м. Харкова було винесено судовий наказ у справі № 639/6702/21 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Вказаний наказ заявником було отримано 25 жовтня 2021 року.

Однак, на момент винесення судового наказу, саме заявник ОСОБА_1 опікувався малолітнім сином, оскільки останній проживає разом із батьком. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 листопада 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів, виданого 05 жовтня 2021 року у справі № 639/6702/21 задоволено.

Судовий наказ, виданий 05 жовтня 2021 року Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , у розмірі 1/4 частини доходів платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 04.10.2021 та до 24.11.2037 скасовано.

Відмовлено у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Ухвала місцевого суду мотивована тим, що на момент видачі судом наказу існував факт наявності спору між сторонами щодо права на стягнення аліментів на утримання дитини, що є істотними обставинами для вирішення питання про видачу судового наказу і не були відомі на час розгляду судом заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

З ухвалою суду першої інстанції не погодилась ОСОБА_2 , оскарживши її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просила суд скасувати вказану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2021 року за нововиявленими обставинами.

Зокрема вказувала, що суд не надав належної оцінки доказам того, що дитина фактично проживає разом з матір`ю, а також вказує на помилковість висновку місцевого суду про наявність між батьками спору щодо права на стягнення аліментів на утримання дитини.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу місцевого суду без змін.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини восьмої статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами заявник посилався на те, що він є інвалідом другої групи, самостійно займається вихованням та фінансовим забезпеченням сина ОСОБА_5 ..

Вказані обставини не могли бути встановлені судом на момент винесення судового наказу, а отже є підставою для перегляду судового наказу, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова за заявою ОСОБА_2 , за нововиявленими обставинами.

Встановивши, що обставини, на які посилається заявник, не були відомі при розгляді заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу, оскільки судовий наказ виносився суддею одноособово, без виклику стягувача і боржника, що відповідає приписам ЦПК України, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про наявність підстав для скасування судового наказу.

За нормамип. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Як вірно встановлено місцевим судом, між сторонами наявний спір щодо права на стягнення аліментів на утримання дитини, що унеможливлює видачу судового наказу на підставі пункту 4 частини 1 статті 161 Цивільного процесуального кодексу України з огляду на те, що відсутня безспірність вимог заявника.

До відзиву на апеляційну скаргу заявником подано копію зустрічної позовної заяви, поданої ним до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з батьком, що також є підтвердженням вищевказаних обставин щодо наявності спору.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, малолітній ОСОБА_4 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації батька ОСОБА_1 .

З 25.04.2022 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, та їх фактичне місце проживання є АДРЕСА_2 з 19.03.2022 року.

З наведеного вбачається, що на даний час малолітній ОСОБА_5 проживає разом з батьком ОСОБА_1 .

Отже, вказані в апеляційній скарзі, доводи спростовуються наданими до суду доказами, та не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

З наведеного слідує, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, нормам матеріального і процесуального права. Підстав для її скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, апеляційна скарга залишається колегією суддів без задоволення, а ухвала місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374 ч. 1 п. 1, ст. ст. 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л.І. Пилипчук

А.І. Дорош