ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.

присяжних: Бабкіна О.А., Горинського О.В.,

за участю секретаря судових засідань: Цвик А.К.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Фастівська міська рада Київської області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

встановив:

У жовтні 2022 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із заявою про визнання її чоловіка ОСОБА_3 безвісно відсутнім.

Заяву мотивовано тим, що 13.10.2021 року її чоловік вийшов з дому та не повернувся. Заявник зверталась до поліції, але у ході проведення слідчих дій встановити місцезнаходження ОСОБА_3 не вдалося. До 13.10.2021 року чоловік заявника неодноразово зникав з дому, міг піти вранці по молоко і прийти пізно ввечері, пояснюючи, що не міг знайти дорогу додому. ОСОБА_3 має дисциркуляторну енцефалопатію з вираженими ознаками кортикальної церебральної атрофії, а тому, часто не міг пригадати хто він такий та де проживає. За місцем своєї реєстрації ОСОБА_3 не проживає з 13.10.2021 року, заявник сплачує комунальні послуги та не може оформити субсидію, що змушує її звернутись до суду з даною заявою.

Ухвалою суду від 21.10.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання.

Протокольною ухвалою суду від 31.01.2023 року ухвалено викликати і допитати в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 31.01.2023 року витребувано інформацію з ГУ ПФУ в Київській області.

Протокольною ухвалою суду від 28.02.2023 року до матеріалів справи долучено документи, надані стороною заявника та документи, що надійшли на виконання ухвали суду.

Ухвалою суду від 28.02.2023 року витребувано інформацію з ГУ ПФУ в Київській області та АТ «Державний ощадний банк України».

Протокольною ухвалою суду від 20.03.2023 та 31.03.2023 року до матеріалів справи долучено документи, що надійшли на виконання вимог ухвали суду.

У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні не заперечував стосовно задоволення заяви.

Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи та заявлених у справі свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.12.1967 року (а.с. 6), зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Вказана квартира, у відповідності до свідоцтва про право власності на житло від 26.10.1993 року, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам його сім`ї ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с. 17).

За висновком протоколу МРТ обстеження головного мозку ОСОБА_3 від 14.06.2021 року, МРТ-картина дисциркуляторної енцефалопатії з вираженими ознаками кортикальної церебральної атрофії (а.с. 15).

Відповідно до витягу з матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001802 від 14.10.2021 року та довідки Фастівського РУП ГУНП в Київській області, 13.10.2021 року близько 10:30 год. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , вийшов з дому та не повернувся. У ході проведення слідчих (розшукових) дій позитивного результату щодо встановлення місця знаходження ОСОБА_3 не отримано, наразі здійснюється досудове розслідування (а.с. 8-9).

Згідно довідки КП ФРМ «Фастівська житлово-експлуатаційна контора» від 11.10.2022 року, ОСОБА_1 проживає у кв. АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_3 , який 13.10.2021 року вийшов з дому і пропав безвісти. По теперішній час звістка про його перебування невідома (а.с. 16).

Інформація про зникнення та розшук ОСОБА_3 , 1942 р.н., була також розміщена у соціальних мережах, тобто сторона заявників намагалась можливими засобами встановити місцезнаходження ОСОБА_3 (а.с. 64-83).

Як вбачається із наданої інформації з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, з 13.10.2021 року по даний час ОСОБА_3 нараховується пенсія (а.с. 94-95).

Також ОСОБА_3 перебуває на обліку як отримувач субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

Як пояснила у судовому засіданні заявник, пенсію зниклого безвісти чоловіка отримує вона або дочка, оскільки банківська картка знаходиться у них. Її чоловік близько 10-15 років перебуває на пенсійному обліку.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що разом із заявником та її чоловіком вони проживали в одному будинку. Їй відомо, що ОСОБА_8 зник у жовтні 2021 року і до цього часу не повернувся. Рідні його возили на лікування, оскільки зниклий мав проблеми зі здоров`ям, але водночас він був спокійним та за можливості всім допомогав.

Свідок ОСОБА_5 також вказала, що ОСОБА_8 зник у жовтні 2021 року і до цього часу не повернувся. Він мав проблеми зі здоров`ям, але був спокійним, часом не всіх впізнавав. Були випадки, коли заявник ходила до дочки, а чоловік її зустрічав. У день зникнення, коли ОСОБА_9 повернулась додому, ОСОБА_3 там не було. Його шукали скрізь, але безрезультатно.

Свідок ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_8 є його тестем, він зник у жовтні 2021 року і до цього часу не повернувся. Він разом з родиною та друзями його шукали скрізь, давали оголошення, заяву до поліції, однак пошуки були безрезультатними. Свідок зазначив, що ОСОБА_8 мав проблеми зі здоров`ям, були випадки, коли він йшов з дому, а повернутися не міг, так як не пам`ятав дороги. В листопаді 2021 року їм зателефонував чоловік та повідомив, що бачив дідуся на залізничній станції ОСОБА_10 , він їздив в м. Козятин, щоб розшукати батька, однак інформація не підтвердилася і діда ніхто не бачив там.

У частині третій статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справ. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Ч. 1 ст. 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відповідно до імперативних положень ч. 5 та ч. 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, при розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою.

Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ №72641734).

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Судом з`ясовано, що заявнику необхідне визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім, оскільки він не проживає за місцем своєї реєстрації, а комунальні послуги сплачує заявник, яка також не може оформити субсидію на сплату комунальних платежів. При цьому вказує, що її чоловік 13.10.2021 року пішов із дому та не повернувся, що так зазначено у наявних у справі письмових доказах.

Таким чином, враховуючи відсутність відомостей протягом року за місцем останнього відомого місця проживання ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та наявність підстав для визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 43 ЦК України, ст.ст. 3-5, 76-92, 95, 258-259, 264-265, 272-273, 268, 293-300, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Фастівська міська рада Київської області, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Калинівка Вінницької області, паспорт НОМЕР_1 , виданий 01.11.1996 року Фастівським МРВ ГУ МВС України у Київській області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , - безвісно відсутнім.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Фастівська міська рада Київської області, , адреса: Київська обл., м. Фастів, пл. Соборна, 1.

Головуючий суддя: Осаулова Н.А.

Присяжні: Бабкін О.А.

Горинський О.В.

Повний текст рішення суду виготовлено 05.04.2023 року.