Справа № 201/2441/23
Провадження № 2/201/1445/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

31 березня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності документів,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності документів.

Ухвалою судді Наумової О.С. від 02.03.2023р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 23).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він звернувся до відповідача з метою призначення пенсії, за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак у поданих документах, а саме, в дипломі серії НОМЕР_1 від 29.06.1985р., працівниками органу Пенсійного фонду України виявлено невідповідність написання його по батькові даним паспорта, а саме, в дипломі зазначено « ОСОБА_2 », а в паспорті « ОСОБА_3 ». Вказана невідповідність унеможливлює зарахування 5 років стажу (навчання в інституті) при призначенні пенсії. Тому у позивача виникла необхідність встановлення факту належності диплома.

Іншим позасудовим способом встановити вказаний факт позивач можливості немає.

Тому просить суд встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , диплома серії НОМЕР_1 від 29.06.1985р. на ім`я ОСОБА_4 та архівної довідки від 16.06.2022р. №69-43-334, виданої Національним університетом «Львівська політехніка».

Позивач у поданому позові просить суд розгляд справи провести без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с. 1 7).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. Правом на надання відзиву на позов не скористався (а.с. 29).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.1980р. по 26.06.1985р. навчався у Львівському політехнічному інституті ім. Ленінського комсомолу за спеціальністю «автоматичний електрозв`язок», про що видано 29.06.1985р. за реєстраційним № 1230 диплом серії НОМЕР_1 , у якому по батькові позивача українською вказано як « ОСОБА_2 » (а.с. 15).

У зв`язку з невідповідністю зазначення по батькові позивача в дипломі та в паспорті, позивач звернувся до Національного університету «Львівська політехніка» про надання інформації.

Згідно з архівною довідкою Національного університету «Львівська політехніка» від 16.06.2022р. №69-43-334, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчався у Львівському політехнічному інституті на денній формі навчання з 01.09.1980р. по 26.06.1985р., йому видано диплом НОМЕР_1 реєстраційний № НОМЕР_2 . В довідці вказано, що в архівних документах є різночитання: українською мовою « ОСОБА_2 », російською мовою « ОСОБА_5 » (а.с. 16).

Факт належності позивачу диплома серії НОМЕР_1 від 29.06.1985р. та архівної довідки від 16.06.2022р. №69-43-334 Національного університету «Львівська політехніка» підтверджується такими документами:

- паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 03.07.2002 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якого вбачається, що по батькові позивача зазначено українською « ОСОБА_3 », а на другій сторінці російською « ОСОБА_5 » (а.с. 8 9);

- свідоцтвом про народження позивача НОМЕР_4 від 25.06.1963р., відповідно до якого по батькові позивача російською вказано « ОСОБА_5 » (а.с. 11);

- трудовою книжкою НОМЕР_5 , яка заповнена 07.08.1985р. на ім`я (російською) « ОСОБА_6 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої вбачається, що згідно з записом №1 в трудовій книжці, який внесений на підставі диплома НОМЕР_1 від 29.06.1985р., позивач навчався в Львівському політехнічному інституті з 01.09.1980р. по 26.06.1985р. (а.с. 12 14).

Встановлення вказаного факту належності документів пов`язано з наступним вирішенням спору про право на призначення відповідачем та отримання позивачем пенсії з огляду на таке.

В поданому позові ОСОБА_1 зазначає, що він звернувся до відповідача з метою призначення пенсії, за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак невідповідність у дипломі даним паспорта порушує його право на зарахування 5 років стажу (навчання в інституті) при призначенні пенсії.

Щоб довести факт навчання позивача в Львівському політехнічному інституті на денній формі навчання з 01.09.1980р. по 26.06.1985р. перед відповідачем та для зарахування вказаного періоду до страхового стажу, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише па підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Органи Пенсійного фонду України, як державний орган, що реалізує право громадян на пенсійне забезпечення, їх посадові та службові особи, зобов`язані неухильно дотримуватись прав громадян при призначенні і виплаті пенсій, вживати заходи щодо попередження їх порушення, надавати допомогу громадянам у витребуванні та оформленні необхідних для призначення пенсії документів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-1V, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягни встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Як роз`яснено у п. 12 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхував то, студенті в вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після печатку проходження стажування. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України (стаття 48 КЗпП України).

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника, трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.

Згідно з п. 2.2 Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Згідно з п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм, підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637, передбачено, що, у разі, коли в трудовій книжці містяться неправильні або неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються, зокрема, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 8 Порядку, період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально - виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані па підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

У пункті 26 Порядку передбачено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові та прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995р. № 5, певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

Суд вважає, що по суті невідповідність у даних у дипломі виникла внаслідок застосування правил перекладу по батькові з української мови на російську. Однак наявними у справі іншими документами позивача повністю підтверджується факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , диплома серії НОМЕР_1 від 29.06.1985р. на ім`я ОСОБА_4 та архівної довідки від 16.06.2022р. №69-43-334, виданої Національним університетом «Львівська політехніка».

Тому вимоги позивач підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р., ст. ст. 4-5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 200, 206, 263-265, 315 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності документів, - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , диплома серії НОМЕР_1 від 29.06.1985р. на ім`я ОСОБА_4 та архівної довідки від 16.06.2022р. №69-43-334, виданої Національним університетом «Львівська політехніка».

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 04 квітня 2023 року.

Суддя О.С. Наумова