Справа № 761/7625/23
Провадження № 2/761/6164/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2023 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь безпідставно отримані кошти (пенсію) у розмірі 334,71 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області перебуває переплата пенсії у пенсійній справі №462 ОСОБА_2 , який проживав у АДРЕСА_1 . Переплата пенсії виникла у зв`язку зі смертю пенсіонера. Дані про смерть пенсіонера надійшли відповідно до протоколу звірки ДРАЦС та ППВП від 14.06.2021 року, де зазначено що пенсіонер помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис від 11.06.2021 року №155.

За період з 01.05.2021 року по 30.06.2021 року сума переплати пенсії склала 18 632,34 грн.

14.06.2021 року за №0900-0401-8/20974 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області направлено листа до АТ КБ «Приватбанк» про повернення коштів ОСОБА_2 в сумі 18 632,34 грн.

15.06.2021 року банківською установою повернуто кошти в сумі 18 297,57 грн. Залишок переплати складає 334,77 грн.

22.06.2021 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до відділу обслуговування громадян №2 за оформленням допомоги на поховання за померлого ОСОБА_2

06.10.2021 року за №0900-0401-8/36743 направлено листа до АТ КБ «Приватбанк» про надання інформації щодо руху коштів по пенсійному рахунку ОСОБА_2 .

Однак, 02.11.2021 року позивачем отримано відповідь про те, що інформація щодо руху коштів по пенсійному рахунку ОСОБА_2 є банківською таємницею.

Згідно регіональної бази даних одержувачів пенсій і бази даних пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 не перебуває на обліку як одержувач пенсії в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Позивач звернувся до відповідача із претензією щодо повернення переплаченої суми пенсії в сумі 334,77 грн., як безпідставно отриманої, однак претензія залишилась без реагування.

А тому оскільки пенсія ОСОБА_2 в сумі 334,77 грн. є безпідставно отриманою, на підставі положень статті 1212 ЦК України позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про день, час та місце судового засідання, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував на пенсійному обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, пенсійна справа №462.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Дані про смерть пенсіонера надійшли відповідно до протоколу звірки ДРАЦС та ППВП від 14.06.2021 року.

За період з 01.05.2021 року по 30.06.2021 року сума переплати пенсії склала 18 632,34 грн.

Водночас, 15.06.2021 року АТ КБ «Приватбанк» повернув кошти в сумі 18 297,57 грн., однак залишок переплати складає 334,77 грн., які позивач просить стягнути з відповідача як безпідставно отримані.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Це положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зобов`язання у зв`язку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. За наявності певних обставин законодавець вважає недоцільним повертати майно одній особі, навіть якщо інша особа набула таке майно за відсутності правових підстав.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Так, у ст. 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум (постанова ВП Верховного Суду від 16.01.2019 року по справі №753/15556/15-ц).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

За змістом ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

При зверненні до суду з позовом до ОСОБА_1 , представник позивача зазначав, що саме вона зверталась із заявою про виплату допомоги на поховання.

В той же час позивач не надав суду доказів, що ОСОБА_1 отримала грошові кошти в сумі 334,77 грн.

Таким чином, оскільки, стороною позивача не було доведено що відповідач отримала грошові кошти в сумі 334,77 грн., не доведено недобросовісності дій відповідача, а також наявності рахункової помилки, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то з відповідача не підлягає стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 265 ЦПК України; ст.ст. 15, 16, 1212, 1215 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Притула