Справа № 936/1282/22
Провадження № 2/314/335/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Капітонова Є.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 , у якій просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі виданого судового наказу Воловецьким районним Закарпатської області від 11.08.2017 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у позивача на сьогоднішній день змінилися сімейні обставини та потребують додаткових матеріальних витрат, так як він одружився та на утриманні має дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, на утриманні позивача знаходяться дитина, яка також потребує належного матеріального забезпечення, подальша сплата аліментів у розмірі, який присуджено судом є неможливим та є для позивача надмірним тягарем, у зв`язку з чим, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилалася як на підставу своїх вимог, дослідивши докази по справі, суд, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).

У відповідності до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Конституційний обов`язок батьків щодо утримання дітей знайшов своє закріплення і в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс-13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів - позивача по справі, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент видачі судового наказу Воловецьким районним Закарпатської області від 11.08.2017 року, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

При визначенні зменшення розміру аліментів, суд враховує вимоги постанови Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс-13, відповідно до якої заборонено змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, тому вимога позивача про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частину заробітку (доходу) щомісячно, підлягає задоволенню.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище позивача, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, беручи до уваги інтереси дитини, а також інших дітей, які перебувають на утриманні позивача, суд визнає, що розмір визначених у 2017 році аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Крім того, відповідно дост. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. В даній справі сторони звільнені від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 10, 12, 81, 133, 137, 141, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 184, 191, 192 СК України, ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, суд, -

вирішив:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, винесений судовим наказом Воловецьким районним судом Закарпатської області від 11.08.2017 року (справа № 300/571/17, провадження № 2-н/300/22/2017), стягнувши з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне проживає: АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця на 1/6 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття,починаючи з дня набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

День складення повного судового рішення 06.04.2023.

Суддя Євген Миколайович Капітонов

06.04.2023