Справа № 296/2244/23
У Х В А Л А

"20" березня 2023 р.м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Анциборенко Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення в натурі земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

14.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення в натурі земельної ділянки.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України.

Згідно п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п.п.2, 9 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову зазначається вартістю майна, а у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову зазначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам,- не нижче його балансової вартості.

Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продане в населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Однак, звертаючись до суду з позовною вимогою про виділ в натурі частини земельної ділянки, тобто з вимогою майнового характеру, позивачем всупереч вимог ст.ст.175, 176 ЦПК України у позовній заяві не зазначено виклад обставин у частині визначення ціни позову, яка має бути зазначена виходячи з дійсної вартості земельної ділянки. Також будь яких доказів на підтвердження саме дійсної вартості спірної земельної ділянки на час звернення до суду не надано, що позбавляє суд можливості перевірити правильність сплати судового збору за позовну вимогу майнового характеру.

Відповідно до ст.185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачеві строк для усунення недоліків. На виконання зазначеної ухвали позивач повинен подати до суду позовну заяву відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.175, п.п.2, 9 ч.1 ст.176 ЦПК України з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

Керуючись ст.ст.175, 176, 177, 185 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділення в натурі земельної ділянки залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.175 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н. М. Анциборенко