РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року

м. Рівне

Справа № 568/188/23

Провадження № 22-ц/4815/628/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянула в порядку письмового провадження в м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бернадського П.В. на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 28 березня 2023 року, ухваленого в складі судді Сільман А.О., дата складання повного тексту рішення 28 березня 2023 року, у справі № 568/188/23,

в с т а н о в и в:

У вересні лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позов обґрунтований тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей - доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Зокрема, ОСОБА_4 являється дитиною-інвалідом, на її утримання та лікування необхідні значні витрати. Оскільки відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 6500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 28 березня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2000 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 06.02.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду в частині визначеного до стягнення розміру аліментів та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що судом не враховано те що відповідач може сплачувати аліменти у більшому розмірі так як працює за кордоном і має стабільну заробітну плату. При цьому судом не враховано, що стан здоров`я ОСОБА_6 є незадовільним і тому вона потребує постійного лікування.

Покликається на те, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів не відповідає платоспроможності відповідача та потребам дітей.

Вказує, що отримання відповідачем офіційної заробітної плати в розмірі 2000 Євро дає підстави для задоволення позову в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення відповідає.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні, що не заперечувалось відповідачем.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 20.09.2022 р. у справі № 568/959/22 шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 09.03.2023 р. у справі № 568/190/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 06.02.2023 р. і до закінчення навчання, але не довше досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вважав можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно починаючи з 06.02.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Врахувавши наведені положення закону та вимоги позовної заяви про стягнення аліментів у частці від доходу, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про обов`язок відповідача утримувати своїх малолітніх дітей.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищенаведені обставини, права дитини на достатній життєвий рівень, факт перебування дітей на утриманні позивача, вік дітей, стан здоров`я дітей, матеріальний стан позивача, відповідача та стан його здоров`я, відсутність у платника аліментів інших непрацездатних утриманців, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дітей, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не доведено, а судом не встановлено, що відповідач має можливість щомісячно сплачувати аліменти на кожну дитину у розмірі 6500 грн.

Доводи скаржника, щодо доходів відповідача в розмірі 2000 євро не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалами справи відомостями про зміну умов трудового договору ОСОБА_2 від 01.01.2023 року відповідно до яких заробітна плата становить 3190 злотих.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дітей, а також те, що діти проживають із матір`ю, апеляційний суд вважає, що стягнення аліментів у розмірі 2000 грн. на кожну дитину щомісячно є справедливим та достатнім з урахуванням наведеного вище.

Докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бернадського П.В. залишити без задоволення.

Рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 28 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 22 червня 2023 року.

Головуючий Гордійчук С.О.

Судді Боймиструк С.В.

Шимків С.С.