Провадження № 2/742/99/23
Єдиний унікальний № 742/2521/22
РІШЕННЯ
19 червня 2023 року місто Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Циганко М.О., секретаря судових засідань Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

20.02.2023 р. до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову, зазначає, що відповідач приймав активну участь у лікуванні та обстеженні дитини в період її негативного самопочуття, транспортування дитини до зазначених медичних центрів для встановлення причин відповідного захворювання виконував саме він, проте погане самопочуття та відповідні проблеми зі здоров`ям в окремий час не є постійною хворобою дитини, фізичними травмами чи стійким захворюванням, з наявністю яких норма ст.185 СК України пов`язує стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Також проведення обстеження саме в державних лікарнях за місцем проживання дитини, а не в комерційних медичних центрах, зменшило б додаткові витрати та унеможливив негативний вплив на організм дитини під час її транспортування. Витрати на відпочинок за кордоном це є особисте рішення позивача. Щодо придбання ноутбуку для дистанційного навчання, у зв`язку з наявністю вдома стаціонарного комп`ютера, дана вимога не зумовлена особливими обставинами, такими як наявність досягнень чи особливих здібностей дитини, які потрібно розвивати, також позивачем не встановлено вид книг, які було придбано та підлягають до стягнення. Відповідач вчасно і в повному обсязі сплачує аліменти, при цьому, в умовах воєнного стану, відсутність постійного працевлаштування, має на утриманні також цивільну дружину та її неповнолітню дитину від першого шлюбу та батьків похилого віку, що в свою чергу потребує постійних витрат на забезпечення життя, купівлю медикаментів, оплати комунальних послуг. Позивач не довела, що понесені нею витрати на дитину не покриваються за рахунок аліментів, які сплачує відповідач. Позивач веде підприємницьку діяльність і є власником прибуткового магазину і має можливість забезпечувати належне матеріальне становище дитини, а тому просить відмовити в позові а вимога щодо стягнення витрат на правничу допомогу є також недоведеною.
03.03.2023 року позивачем було надано відповідь на відзив, де вказує, що вона для забезпечення гармонійного розвитку спільної дитини, намагається створити умови для гармонійного фізичного та інтелектуального розвитку, всі зазначені нею витрати по забезпеченню дитини в межах виниклих потреб намагається забезпечити самотужки. Також в силу недобросовісності з боку батька щодо виконання свого обов`язку по сплаті аліментів, їй доводиться постійно звертатися до відповідача про надання дозволу на виїзд за кордон, надання матеріальної допомоги у лікуванні дитини та до правоохоронних органів із заявами про порушення кримінальних справ за несплату аліментів, а невизнання відповідачем позовних вимог підтверджує абсолютну незацікавленість батька в розвитку дитини.
24.03.2023 року відповідачем було надано заперечення на відповідь на відзив, в якому вказує, що доводи викладені у відповіді на відзив є надуманими та не підтвердженими жодними допустимими доказами, та мають на меті власне збагачення та свідоме дискредитування відповідача як батька.
У судове засідання позивач не з?явилася, проте попередньо її представником надано письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, справу просить розглянути в їх відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, проте попередньо його представником надано письмову заяву, в якій позовні вимоги не визнає в повному обсязі, справу просить розглянути в їх відсутності.
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно копії рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12.02.2018 вбачається, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 02.11.2005 року відділом РАЦС Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №373 розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3 , 2006 року народження(а.с.10).
Згідно копії розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , 2006 року народження, від 05.06.2023 року вбачається, що його заборгованість складає 7583,85грн., згідно копії квитанції від 14.06.2023 відповідачем внесено платіж по сплаті аліментів у розмірі 3000,00грн..
Згідно «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 «Декларації прав дитини», інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.
Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України.
У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.
Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво) і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, щодо передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Як вбачається з копій квитанцій(а.с.7,11-17), позивачка сплатила кошти на медичні обстеження та лікування за загальну суму 7646,14грн.., оскільки дані витрати пов`язані з обставинами, що стосується розвитку та здоров`я дитини, і дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).
З метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (COVID-19) урядом України з березня по грудень 2020 на всій території України введено карантин.
Постановою КМУ № 641 від 22.07.2020, для зменшення кількості захворювань коронавірусного захворювання COVID-19, рекомендовано закладам загальної середньої освіти встановити з 15 до 30 жовтня 2020 канікули, у наступний період - перейти на дистанційне і змішане навчання з урахуванням епідемічної ситуації.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стосовно вказаних позивачкою усіх інших витрат, не викликані особливими обставинами і не відносяться до додаткових витрат. Так, позивачка просить стягнути з відповідача кошти на відпочинок та оздоровлення дитини за придбані путівки в Європу та Турцію, проте позивачкою не доведено та матеріали справи не містять жодних доказів щодо рекомендації лікарів для оздоровлення дитини сторін саме за кордоном, що б позитивно впливало на стан здоров`я дитини. Позивачка самостійно на власний розсуд обрала місце відпочинку, не надавши підтверджень, що такий відпочинок зумовлений особливими обставинами (хворобою доньки; рекомендації лікаря про оздоровлення саме за кордоном), а тому такий відпочинок залежить від фінансової можливості батьків, а їх відсутність не впливає на здоров`я та здобуття освіти.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про оплату додаткових витрат на дитину.
З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 180, 182, 185 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 83,141, 259, 263, 264,265,354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 510 грн. 79 коп..
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Максим ЦИГАНКО