Справа № 462/990/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Кирилюка А.І.,

при секретарі Антощук А.В.,

за участі:представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представників відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Львові цивільну справу за позовною заявою АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" до ОСОБА_5 , Львівської міської ради/ третя особа ГУ Дергеокадастру у Львівській області/ про визнання незаконним та скасування рішення Рудненської селищної ради Залізничного району м.Львова, скасування державної реєстрації земельної ділянки та державної реєстрації усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки, витребування земельної ділянки на користь АТ "Укрзалізниця",

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до суду із згаданим вище позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Рудненської селищної ради Залізничного району м.Львова позачергового пленарного засідання 11-сесії 7-демократичного скликання від 23.10.2020 за №1708 «Про затвердження гр. ОСОБА_5 проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність на АДРЕСА_1 » щодо передачі у власність земельної ділянки площею 0,0779 га з кадастровим номером :05:001:1210; скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:1210, площею 0.0779 га та державну реєстрацію усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; витребувати в ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0779 га з кадастровим номером :05:001:1210 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця». Крім цього, просить стягнути з відповідачів сплачений судовий збір за подання позовної заяви.

Свої вимоги мотивує тим, що 28.07.2020 року працівниками АТ «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» («далі-Залізниця»), разом з секретарем селищної ради смт.Рудно та місцевими мешканцями проведено обстеження частини земельної ділянки смуги відведення Залізниці в межах смт.Рудно на 7км + 800м - 8км + 100м по правій стороні за ходом кілометрів, в ході якого, представниками позивача встановлено, що Рудненською селищною радною, на думку представника позивача, незаконно надавались громадянам рішення на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які знаходяться у смузі відведення Залізниці та на яких перебувають захисні лісонасадження. 11.08.2020 року Залізниця надіслала голові Рудненської селищної ради лист №ПЧЛ-1/397 із проханням скасувати рішення про надання громадянам земельних ділянок, які перебувають у смузі відведення Залізниці, в зв`язку з тим, що Рудненською селищною радою Залізничного району м.Львова 2-пленарного засідання 9-сесії 7-демократичного скликання ухвалено рішення №1351 від 11.10.2019 року про надання ОСОБА_5 дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва. Крім цього, рішенням №1708 від 23.10.2020 року Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова позачергового пленарного засідання 11-сесії 7-демократичного скликання ОСОБА_5 (копія рішення додається) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку у власність на АДРЕСА_1 . Представник позивача із покликанням на публічну кадастрову карту по земельній ділянці №:05:001:1210 вказує, що дана земельна ділянка знаходиться на відстані 40,7 м від колії. З огляду на наведене, представник позивача стверджує, що згадане вище рішення №1708 є незаконним та таким, що порушує право Залізниці на користування земельною ділянкою для обслуговування залізничного полотна, оскільки земельна ділянка накладається на смугу відведення Залізниці та така земельна перебуває в постійному користуванні Залізниці, право на яку внесено до статутного капіталу АТ «Укрзалізниця», проте не зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Межі смуги відведення, в якій ОСОБА_5 надано земельну ділянку, визначено «Планом полосы отвода линии Львов - Мостиска-І Львовской железной дороги Пустомитовский район, Львовскойобласти, 1974 г» (далі - План). Ширина смуги відведення Залізниці на відрізку де Рудненською селищною радою надано ОСОБА_5 земельну ділянку становить згідно Плану 94-82 м від осі головної колії. Окрім цього, представник позивача стверджує про наявність титульного володільння в Залізниці оспорюваної земельної ділянки, тому, враховуючи викладене вище просить позов задоволити.

Представник третьої особи (ГУ Держгеокадастру у Львівській області) Пашко Є. надала письмові пояснення щодо позову, в яких вказала про невизнання позовних вимог, з огляду на те, що відповідачем пред`являються вимоги щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.0779 га для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер :05:001:1210, яка проведена Відділом у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 06.10.2020 року, який не залучений стороною в справі; щодо підстав скасування державної реєстрації вказала, що вичерпний перелік передбачений ЗУ «Про державний земельний кадастр». /а.с.167-171/

Представник позивача адвокат Чорна Т. надала письмові заперечення щодо пояснень третьої особи, в яких зазначила про те, що остання залучалася, з огляду на те, що рішення суду може вплинути на її права. /а.с.178-183/

Ухвалою суду від 24.02.2022 року відкрито загальне позовне провадження в справі. /а.с.111-112/

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила задоволити.

Представники відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 позов не визнали, просили відмовити у задоволенні позовних вимог, представник відповідача Львівської міської ради -Наумець А.Г. поклалась на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішенням Рудненської селищної ради №1351 від 11.10.2019 року, ОСОБА_5 надано дозвіл на виготовлення прокту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на АДРЕСА_1 . /а.с.23/

Рішенням Рудненської селищної ради №1708 від 23.10.2020 року, ОСОБА_5 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність на АДРЕСА_1 :05:001:1210), площею 0,0779 га. /а.с.24/

З інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку вбачається, що згадана вище земельна ділянка відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, використання: для ведення індивідуального садівництва. /а.с.25-26/

Згідно із висновку судової комплексної земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи №15 від 28.04.2021 року, проведеної ТОВ «Судово-експертне бюро України», в результаті вивчення та аналізу документів, наданих на дослідження, аналізу ситуаційного плану земельної ділянки за адресою: Львівська область, Львівський район, встановлено, що земельна ділянка :05:001:1210 повною площею накладається на земельну ділянку, яка визначена «Планом смуги відчуження напрямку Львів-Мостиська-2 від км 6+527 до км 8+000. Пустомитівський район Львівської області від 1995 року» та «Планом смуги відчуження напрямку Львів-Мостиська-2 від км 8+000 до км 10+844. Залізничний район м.Львова від 1995 року» і яка перебуває в користуванні Регіональної філілї «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця». В результаті проведеного дослідження встановлено, що земельна ділянка:05:001:1210 станом на 2019-2020 роки не входили в межі смт.Рудне, визначені генеральним планом смт.Рудне від 1994 року. В результаті співставлення ситуаційного плану земельної ділянки за адресою: Львівська область, Львівський район, виготовленого за результатами топографо-геодезичного знімання із картографічними даними Google maps, розміщеними в мережі Інтернет, встановлено, що досліджувана земельна ділянка :05:001:1210 та земельна ділянка, яка визначена «Планом смуги відчуження напрямку Львів-Мостиська-2 від км 6+527 до км 8+000. Пустомитівський район Львівської області від 1995 року» та «Планом смуги відчуження напрямку Львів-Мостиська-2 від км 8+000 до км 10+844. Залізничний район м.Львова від 1995 року» і яка перебуває в користуванні Регіональної філілї «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» межують із вулицею Є.Коновальця. З Вулицями Й.Сліпого, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 досліджувані земельні ділянки не межують. /а.с.35-82/

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 09.10.2020 року №474-дк/361/ап/09/01/20 на території Рудненської селищної ради, ділянка № НОМЕР_1 ОСОБА_5 на графічних матеріалах місце розташування зазначено на землях, які перебувають в користуванні Львівської залізничці без належно оформлених документів на землекористування, а на викопіюванні з кадастрової карти, що є складовою проекту із землеустрою зазначено інше місце розташування, чим порушено ст.118 ЗК України. Дана земельна ділянка обмежена АДРЕСА_1 . на земельну ділянку встановлено зону 04-зона особливого режиму використання земель. /а.с.83-94/

Звертаючись до суду із даним позовом, АТ «Українська залізниця», покликалось на те, що на момент прийняття відповідачем спірного рішення Рудненської селищної ради Залізничного району м.Львова позачергового пленарного засідання 11-сесії 7-демократичного скликання від 23.10.2020 року за №1708 «Про затвердження гр. ОСОБА_5 проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність на АДРЕСА_1 » щодо передачі у власність земельної ділянки площею 0,0779 га з кадастровим номером :05:001:1210, вказана земельна ділянка належала до земель залізничного транспорту та перебувала у користуванні Регіональної філілї «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на підставі Плану смуги відводу лінії від 1974 року (землі смуги відведення лінії Львів-Мостиська-2 Львівської залізниці в адміністративних межах м.Львова від км 3 + 000 м до км 10 + 465 м).

Відповідно до ч.1 ст.84 ЗК України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Відповідно до пункту «б» ч.4 ст.84 ЗК України, до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі під державними залізницями, об`єктами державної власності повітряного і трубопровідного транспорту.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про залізничний транспорт» землі, що надаються в користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до Земельного кодексу України та Закону України «Про транспорт».

До земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

У постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 466/413/15-ц (провадження № 61-16111св18), від 21 листопада 2018 року у справі № 466/6679/14-ц (провадження № 61-19431св18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 466/1922/15-ц (провадження № 61-2805св18), правовідносини в яких є подібними з цією справою (№ 466/417/15-ц), Верховний Суд вирішував питання щодо належності смуги відведення лінії Рудно-Підбірці Львівської залізниці в адміністративних межах м. Львова від 4 км + 850 м до 11 км + 106 м саме ПАТ «Українська залізниця»

Так, у вказаних постановах зазначено, що право постійного користування ПАТ «Українська залізниця» землями смуги відведення лінії Рудно-Підбірці Львівської залізниці в адміністративних межах Львова від 4 км + 850 м до 11 км +106 м підтверджено Планом смуги відводу цієї лінії від 1962 року, розробленим проектною організацією Дорпроект Південно-Західної залізниці дороги СРСР МПС.

Згідно зі статутом АТ «Українська залізниця» (п. 4.2) майно залізниці є державною власністю і закріплюється за нею на праві повного господарського відання

Так, з метою захисту своїх порушених прав, позивач просить визнати незаконними та скасувати рішення Рудненської селищної ради Залізничного району м.Львова позачергового пленарного засідання 11-сесії 7-демократичного скликання від 23.10.2020 за №1708 «Про затвердження гр. ОСОБА_5 проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність на АДРЕСА_1 » щодо передачі у власність земельної ділянки площею 0,0779 га з кадастровим номером :05:001:1210.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначає порушене, невизнане чи оспорюване право або охоронюваний законом інтерес, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6, 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).

Верховний Суд у постановах від 14 квітня 2021 року справах № 450/2352/18 та № 450/2410/18, від 01 вересня 2021 року у справі № 444/2315/18 та від 22 вересня 2021 року у справі № 444/2344/18 за позовом АТ «Українська залізниця» до власників земельних ділянок про, зокрема, визнання рішення сільської ради незаконним та його скасування, вже вказував на те, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, оскільки задоволення цих вимог не може привести до захисту або відновлення порушеного речового права позивача (у разі його наявності), зокрема повернення у його володіння або користування спірної земельної ділянки.

Таким чином, позовна вимога АТ «Українська залізниця», від імені якого діє регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця», про визнання незаконним та скасування рішення Рудненської селищної ради Залізничного району м.Львова позачергового пленарного засідання 11-сесії 7-демократичного скликання від 23.10.2020 за №1708 «Про затвердження гр. ОСОБА_5 проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність на АДРЕСА_1 » щодо передачі у власність земельної ділянки площею 0,0779 га з кадастровим номером :05:001:1210 не є ефективним способом захисту порушеного права, тому не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про скасування в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:1210, площею 0.0779 га та державну реєстрацію усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, суд вказує на неефективність обраного позивачем способу захисту свого права, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно із частиною першою статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр», поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Таким чином, скасування запису про державну реєстрацію щодо земельної ділянки не призведе до припинення речових прав відповідача на земельну ділянку та скасування державної реєстрації таких речових прав.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 20 жовтня 2020 року у справі № 372/2650/17 та наведена вище правова позиція повністю узгоджується із правовою позицією, викладеною в Постанові ВС КЦС від 16.02.2022 року в справі №466/417/15.

Суд також відмовляє в задоволенні позовної вимоги про витребування в ОСОБА_5 земельної ділянки, оскільки позивач просив це зробити на його користь, разом з тим, суд вказує, що застосування такого способу захисту можливо лише при наявності вимоги витребувати в користь держави.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені сторонами слід віднести на їх рахунок.

Керуючись ст. 259, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні позову АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" до ОСОБА_5 , Львівської міської ради/ третя особа ГУ Дергеокадастру у Львівській області/ про визнання незаконним та скасування рішення Рудненської селищної ради Залізничного району м.Львова, скасування державної реєстрації земельної ділянки та державної реєстрації усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки, витребування земельної ділянки на користь АТ "Укрзалізниця" - відмовити.

Судові витрати понесені сторонами віднести на їх рахунок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Українська Залізниця», в особі регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" /місцезнаходження: м.Львів. вул.Гоголя, 1, /

Відповідачі: ОСОБА_5 /місцезнаходження: АДРЕСА_2 /

Львівська міська рада /місцезнаходження: м.Львів, пл.Ринок, 1, /

Повний текст рішення складаний 04.04.2023 року.

Суддя:/підпис/

З оригіналом згідно. Суддя: Кирилюк А.І.