Справа № 357/9081/22
Провадження № 2/357/473/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю. , при секретарі Олексієнко Ю. В.,

за участю:

представник позивача - адвокат Речицька Я.О.;

представник відповідача - адвокат Дульлієр О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить звільнити її від обов`язку сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову вказано, що постановою Апеляційного суду Київської області від 24.05.2018 у справі № 357/6067/16-ц позивачу призначено сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_2 , які вона сумлінно сплачувала заявником з 26.05.2016 по сьогоднішній день, внаслідок чого має непогашені кредитні зобов`язання в ПАТ «ПУМБ» на суму 14 700 грн. та в АТ «Державний Ощадний банк України» на суму 4 600 грн. Вказує, що наразі змінились обставини таким чином, що вона не має змоги сплачувати аліменти, оскільки з липня 2016 року має інвалідність та може працювати з неповним робочим днем. Хвороба позивача: хронічна обструктивна хвороба легень, бронхіальна астма 2 ст., середньо-важка форма, персистуючий перебіг, легенева недостатність 2 ст., хронічний рецидивуючий обструктивний бронхіт, симптоматична (медикаментозна) гіпертензія, потребує постійного прийняття протирецидивних ліків, які є дороговартісними. Крім того, на утриманні позивача перебуває дочка ОСОБА_3 , яка навчається в Державному професійно-технічному навчальному закладі «Білоцерківське вище професійне училище будівництва та сервісу» з жовтня 2019 року та потребує значних коштів для навчання.

03.10.2022 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.

18.11.2022 ухвалою судді відкрито провадження в даній справі, призначено розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні, витребувано від Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області інформацію про нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 за 2021-2022 роки, від Головного управління Держгеокадастру у Київській області - інформацію на підтвердження реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:019:0057, призначення 01.06 для колективного садівництва, площею 0.0587, яка належить ОСОБА_2 .

13.02.2023 від позивача на адресу суду надійшли пояснення, в обґрунтування яких зазначено про необхідність дослідження обставин чи виконували батьки свої обов`язки по відношенню до дітей, чи утримували, виховували та не були позбавлені батьківських прав, а також вивчити відомості про доходи батьків та співставити їх з потребами, враховуючи матеріальний стан дітей. Сімейне законодавство не містить підстав для припинення стягнення аліментів за рішенням суду, яке набрало законної сили, але за аналогією права можуть бути застосовані норми ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Вказано, що при розгляді справи № 357/6067/16-ц та 357/10303/18 жодним чином не було досліджено матеріальний стан ОСОБА_2 , а особливо по відношенню до ОСОБА_1 . Відповідач має у власності будинок, автомобіль, земельну ділянку та зареєстрована ФОПом, тому є підстави для припинення стягнення аліментів.

14.02.2023 суд на місці ухвалив зустрічну позовну заяву повернути без розгляду у зв`язку з пропуском строку на її подання в межах розгляду даної справи, витребувано для огляду матеріали цивільних справ за клопотанням представника позивача.

28.03.2023 на адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача, в обґрунтування яких зазначено про те, що позивачка вже зверталась до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, де зазначала ті самі обставини, при цьому рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 15.02.2019 у справі № 357/10303/18 їй відмовлено у задоволенні позову. Вказує, що з того часу матеріальний стан позивача значно покращився, оскільки її дочка досягла повноліття, а посилання на необхідність матеріальної підтримки під час навчання не заслуговує на увагу, оскільки законодавцем передбачено можливість стягнення аліментів з батька дитини на період навчання. Вказано про відсутність даних у платіжних документах про те, хто саме їх придбавав. Наголошено на тому, що відповідач є пенсіонером і отримує пенсію в розмірі 2 027 грн., інші джерела існування відсутні, а отже потребує матеріальної допомоги позивача. Крім того, в неї відсутнє право власності на будинок, у якому вона проживає. Позивач працює та отримує заробітну плату в розмірі 6 700 грн., а також отримує пенсію по інвалідності (3 група). Вказано, що позов не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити, надала пояснення. Зазначила, що матеріальний стан та стан здоров`я її клієнтки погіршився, є борги по кредитам, відповідач перебуває у кращому матеріальному стані, батько дитини позивача не сплачує кошти на навчання, позивач отримує пенсію по інвалідності, позивач працює в ФОП, але чотири місяці не отримує заробітної плати. В інших судових справах не досліджувалися докази, які є в цій справі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, надав пояснення, зокрема зазначив, що позивачу відмовлено у зменшенні розміру аліментів, обставини справ ті ж самі, при цьому матеріальний стан позивача покращився. Заперечив здійснення відповідачем підприємницької діяльності.

Вислухавши позиції представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається зі змісту постанови Апеляційного суду Київської області від 24.05.2018 у справі № 357/6067/16-ц.

Вказаним рішення стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/12 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 травня 2016 року

При визначенні розміру аліментів апеляційним судом взято до уваги, що ОСОБА_1 є інвалідом 3-ої групи та має на утриманні дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також те, що у ОСОБА_2 є інша дочка, від якої вона також одержує утримання, ОСОБА_2 отримує пенсію за віком, розмір якої станом на травень 2016 року становив 949 грн., що не відповідає розміру прожиткового мінімуму, визначеному вищевказаним нормативно-правовим актом на дату ухвалення судом рішення по суті позовних вимог - 02 лютого 2018 року. Доказів наявності у ОСОБА_2 будь-якого іншого доходу немає, даних про пільги та субсидії, якими б користувалась позивач, в справі також немає, як немає і доказів наявності у її власності будь-якого майна.

Вказана постанова Апеляційного суду Київської області набрала законної сили та видано виконавчий лист.

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, присуджених за постановою суду від 24.05.2018 у справі № 357/6067/16-ц.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.02.2019 у справі № 357/10303/18 відмовлено у задоволені вказаного позову ОСОБА_1 .

При вирішенні справи судом враховано та надано оцінку доводам того, що позивач додатково несе витрати на утримання своєї доньки ОСОБА_4 , які спростовано наявним в матеріалах справи, оскільки дівчинка зареєстрована та проживає разом із дідом - ОСОБА_5 та бабою ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 не зареєстрована та не проживає з ними. Також надано оцінку та відхилено посиланням позивача на те, що її заробітна плата зменшилась і що вона винаймає житло та сплачує додатково гроші у розмірі 2500 гривень та витрати по сплаті комунальних послуг.

Вказане рішення суду набрало законної сили 22.03.2019.

Судом в ході розгляду даної справи № 357/9081/22 витребувано та досліджено в судовому засіданні матеріали цивільних справ № 357/6067/16-ц та 357/10303/18.

ОСОБА_1 має інвалідність 3 групи за загальним захворюванням, встановленої з 22.06.2016 довічно, з рекомендаціями працювати пакувальницею з неповним робочим днем, що підтверджується довідкою МСЕК серії АВ № 0515665.

Згідно з довідкою сімейного лікаря ОСОБА_8 , ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку в лікарській амбулаторії с. Дрозди з діазнозом: хронічна обструктивна хвороба легень, бронхіальна астма ІІ ст., середньо-важка форма, персистуючий перебіг, легенева недостатність ІІ ст., хронічний рецидивуючий обструктивний бронхіт. Отримує протирецидивних лікування. З 2012 року є інвалідом ІІІ групи по даному захворюванню, а з 2016 року отримала ІІІ групу інвалідності довічно.

Захворювання позивача також підтверджується консультативним висновком спеціаліста КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 1» від 22.08.2022 та консультатаивним висновком КНП БРР «Білоцерківська центральна районна лікарня» № 15 від 15.08.2022, відповідно до яких бронхіальна астма персистуюча середньої тяжкості, нестійка ремісія, обструктивний бронхіт, ХОЗЛ ІІ ст., загострення середнього ступеню тяжкості.

В матеріалах справи містяться копії товарних чеків та квитанції про на придбання ліків різного найменування (а.с. 10-14): № 1265004 від 10.08.2022 на суму 152,95 грн. (аерофілін); № 1266354 від 12.08.2022 на суму 695,90 грн. (симбікорт турбухалер); № 35113 від 26.08.2022 на суму 2 173,70 грн. (спіолто респімат, серетид дискус); № 1269241 від 18.08.2022 на суму 234,90 грн. (будесонід-інтелі); № 1273651 від 27.08.2022 на суму 125,20 грн. (амброксол, сальбутамол); № 1275529 від 31.08.2022 на суму 357,80 грн. (біфрен, неовітам); № 1271435 від 22.08.2022 на суму 411,40 грн. (джерело, мотилігас, біфрен); № 1275529 від 31.08.2022 на суму 357,80 грн. (біфрен, неовітам); від 11.09.2022 на суму 99,90 грн. (хелпекс); від 16.09.2022 на суму 112,94 грн. (фармазолін, гомеовокс); від 27.08.2022 на суму 171,30 грн. (гомеовокс, комбігрип, ромашки); від 29.08.2022 на суму 105 грн. (аффида); від 03.08.2022 на суму 66 грн. (трицитрон); від 03.08.2022 на суму 87 грн. (гомеовокс); від 04.09.2022 на суму 995,10 грн. (беклофорт, траумель, фармазолін, флюколд).

Позивачем надано індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-7, з відомостями про доходи ОСОБА_1 за період з 2012 року по 2022 рік, в тому числі по роках: за 2018 рік - 132 420,07 грн.; за 2019 рік - 104 075,28 грн.; за 2020 рік - 26 745,11 грн.; за 2021 рік - 65 660,42 грн.; за два квартали 2022 року - 12 025 грн.

Відповідно до довідок ГУ ДПС у Київській області № 7 від 24.01.2023, доходи позивача за період з січня по грудень 2022 року складають 32 566,63 грн., з яких утримано 6 350,49 грн., за січень 2023 - 2 817,50 грн., аліменти - 234,79 грн.

Позивач має дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 15.03.2005.

В матеріалах міститься студентський квиток Державного професійно-технічного навчального закладу «Білоцерківське вище професійне училище будівництва та сервісу» серії НОМЕР_2 , виданий ОСОБА_3 , дійсний з 30.10.2019 по 20.01.2023.

Згідно зі скріншотом витягу Відділення № 17 ПУМБ про рух коштів на рахунку ОСОБА_1 , станом на 22.09.2022 наявний борг в розмірі 14 678,17 грн.

Наявність боргу також підтверджується копією довідки про стан ліміту кредитування за поточним рахунком ОСОБА_1 № ВС1-50.4/179 від 03.11.2022, що складає 15 221,92 грн.

Крім того, у позивача рахується заборгованість в розмірі 4 890,05 грн. на картковому рахунку «Мій комфорт», що підтверджується скріншотом витягу.

Наявність боргу позивача в АТ «Ощабданк» також підтверджується копією виписки по картковому рахунку за період з 07.10.2022 по 07.11.2022, що складає 5 145,39 грн.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 315487178 від 18.11.2022, на все майно ОСОБА_1 накладено арешт, відповідно до постанови державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області № 56755697 від 04.04.2019.

Згідно з довідкою ГУ ПФУ у Київській області про доходи № 981427 від 08.11.2022, ОСОБА_2 перебуває на обліку та отримує пенсію за віком, що станом на листопад 2022 складає 2 027 грн., за період з січня 2021 року по листопад 2022 року її доходи складають 43 557 грн., в тому числі з січня 2022 по листопад 2022 року - 27 273 грн.

На підтвердження погіршення матеріального стану надано витяги з Системи YouControl - онлайн-сервіс перевірки компаній від 22.10.2020 про те, що ОСОБА_2 як фізична особа-підприємець не перебуває в процесі припинення, запис щодо власності на автомобіль марки Daewoo Lanos, 1998 року випуску, а також запис про земельну ділянку з кадастровим номером :01:019:0057.

Згідно з листом ГУ ДПС у Київській області № 24845/6/10-36-24-03 від 03.10.2022, ФОП ОСОБА_2 перебуває на податковому обліку в указаному органі ДПС.

Відповідачем надано витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 88 від 11.01.2023 про припинення нею підприємницької діяльності.

ОСОБА_2 не перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Білоцерківської районної військової адміністрації та жодних виплат соціальної допомоги не отримує, що підтверджується листом № 4365/02-14 від 11.10.2022.

Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у м. Києві та Київській області № 29-10-0.223-5430/2-22 від 09.11.2022, за ОСОБА_2 обліковується земельна ділянка з кадастровим номером :01:019:0057.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Зазначене зобов`язання, що належить до аліментних зобов`язань - це правовідношення, підставою виникнення якого є сукупність таких юридичних фактів: родинний зв`язок батьків і дітей або усиновлення; непрацездатність батьків; потреба батьків у матеріальній допомозі.

Ця сукупність утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення аліментного зобов`язання, пов`язаного з утриманням повнолітніми дочкою, сином своїх батьків.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України) не є абсолютним.

Суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін (ст. 205 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому, для збільшення чи зменшення розміру аліментів достатньо хоча б однієї із вказаних обставин.

Пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснює, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із погіршенням матеріального становища платника аліментів, останній може подати до суду заяву про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням апеляційної інстанції було встановлено, що позивач має третю групу інвалідності та має на утриманні доньку, у відповідача є інша донька, від якої вона також одержує утримання, тому оцінивши обставини в сукупності, суд стягнув аліменти на утриманні її матері в розмірі 1/12 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

В подальшому, при розгляді справи про зменшення розміру аліментів, судом надано оцінку доводам позивача про необхідність утримання її дитини, зменшення доходів, погіршення здоров`я, додаткових витрат на оренду житла та відмовлено у задоволенні позову. Рішення суду не оскаржувалось.

Отже, зазначені обставини були враховані судами, про що зазначено в судових рішеннях, які набрали законної сили.

В даній справі, позивач посилається на те, що вона додатково несе витрати на утримання своє повнолітньої доньки на період її навчання, при цьому набуття дитиною віку повноліття не може бути доказом погіршення матеріального стану позивача, а аргументи щодо понесених витрат не підтверджені жодними належними доказами. Окрім того, попереднім рішенням суду було встановлено, що донька позивача зареєстрована та проживає разом з дідом та бабою, а не з матір`ю.

Посилання позивача на долучені до матеріалів справи копії чеків на придбання ліків різного найменування, як на погіршення стану здоров`я, судом не може бути прийнято до уваги як належний доказ, оскільки з наявних доказі не вбачається, хто їх придбавав та кому вони призначалися, оскільки з боку позивача не надано жодного належного та допустимого доказу, що зазначені ліки у чеках, були придбані саме за призначенням лікаря та стосувалися безпосередньо позивача.

Окрім того позивач отримує пенсію - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі визнання її особою з інвалідністю та яка призначена для підтримки особи під час її захворювання, тому державою забезпечено позивачу можливість лікування, що не впливає на її обов`язок утримання матері.

Судом відхиляються посилання позивача на те, що її заробітна плата зменшилась, оскільки вказаному доводу надано оцінку в рамках розгляду справи про зменшення розміру аліментів у 2019 році.

Крім того, за матеріалами справи доходи позивача за період з січня по листопад 2022 року складають 32 566,63 грн., а доходи відповідача за той самий період - 27 273 грн.

Стосовно того, що відповідач є фізичною особою-підприємцем та має у власності земельну ділянку, суд зауважує, що наявність статусу самозайнятої особи у відповідача, як і земельної ділянки, не є безумовною підставою покращення матеріального стану сторони, доказів отримання прибутку ОСОБА_2 від такої діяльності, як і від землі, в матеріалах справи відсутні, а тому доводи позивача в цій частині судом відхиляються.

Наявність у відповідача транспортного засобу підтверджено лише витягом з Системи YouControl. Разом з тим, вказаний сервіс не є державним та не може підтверджувати державної реєстрації автомобіля в установленому законодавством порядку, тому вказаний доказ судом також відхиляється.

Крім того, суд звертає увагу, що розмір аліментів, які сплачуються позивачем на утримання матері станом на січень 2023 року становить 234,79 грн., що не міг спричинити наявну у позивача заборгованість в розмірі 20 367,31 грн., при цьому суд звертає увагу на деякі операції за якими позивачем здійснено витрати, в тому числі операції в торгово-сервісних мережах АТБ та МВК-Портмоне.

Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Обставини ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно позивача, останньою не доведено.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до п. 41 Доповіді, схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25- 26 березня 2011 року), «Верховенство права» одним з обов`язкових елементів поняття «верховенство права» є юридична визначеність, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду мається міститься і у справах Європейського суду з прав людини «Брумареску проти Румунії», «Салов проти України» та інші.

У справі Рябих проти Росії (рішення від 24.07.03., п. 52) Європейський суд постановив: правова певність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Зі змісту вищевказаних норм можна зробити висновок, що однією з цілей цих норм законодавець визначив, в тому числі, і уникнення можливості різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами, як засобу, направленого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивач, звернувшись до суду з даним позовом, фактично домагається перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду в іншій справі, яким з неї стягнуто аліменти на утримання її матері.

За даних обставини справи, на переконання суду, відсутні правові підстави для звільнення позивача від сплати аліментів на утримання відповідача.

Таким чином, враховуючи вимоги закону, встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. 141 ЦПК України понесені витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Оскільки в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03.04.2023.

Суддя А. Ю. Цуранов