Справа № 643/2153/23
Провадження № 2/643/831/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

27.03.2023 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Семенова Я.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно набутого майна подружжя,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати за нею право власності на частини трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 44,2 кв.м., загальною площею 65,7 кв.м. Також просить визнати за нею право власності та виділити їй в натурі в користування таке майно: 1) в кімнаті, площею 13 кв.м.: шафу - вартістю 8 000 грн.; ліжко з матрацом вартістю 10 500 грн.; 2 тумби вартістю 5 042 грн.; стелаж балконний вартістю 500 грн.; 2) в кімнаті, площею 16.2 кв.м.: шафу вартістю 8 000 грн.; ліжко з матрацом вартістю 10 500 грн.; комод вартістю 5 931 грн.; полка для книжок вартістю 2 500 грн.; стіл вартістю 3 000 грн.; підставка під стіл вартістю 1 900 грн.; стілець вартістю 500 грн.; стелаж балконний вартістю 500 грн.; електробатарея вартістю 3 000 грн.; дошка для прасування вартістю 500 грн.; праска вартістю 700 грн.; штучна ялинка вартістю 1 000 грн.; 3) в санвузлі: бойлер (Ariston ABS VLS EVO PW 50D) вартістю 10 000 грн.; пральна машинка (Indesit XWSA 6105) вартістю 6 089.70 грн.; шафа вартістю 1 500 грн.; умивальник з шафою вартістю 2 000 грн.; 4) Кухня: вішалка настінна вартістю 1 000 грн.; шафа для взуття вартістю 3 500 грн.; холодильник (Bosch KGN 36 NW 31) вартістю 19 159.51 грн.; кухня (мебель) вартістю 26 272 грн.; стіл вартістю 2115 грн. з 3 стільцями вартістю 1 500 грн., а всього - 3 615 грн.; диван «Джек» вартістю 2 373 грн.; газова піч (Hansa FCMW5) вартістю 8 000 грн.; витяжка (Eleyus Storm 70050 un) вартістю 1 867.66 грн.; електрочайник (Ninja Smart Kettle) вартістю 599.50 грн.; робот пилосос (Xiamoi Mijia) вартістю 7 999 грн.; роутер (Xiamoi) вартістю 800 грн.

Зазначена позовна заява за формою та змістом не відповідає вимогам ст. 175, ст. 177 ЦПК України з таких підстав.

За правилами п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, у пред`явленому позові ОСОБА_1 посилається, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , яка є об`єктом спільно набутого майна подружжя, був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, водночас матеріали позовної заяви такого доказу не містять.

Як убачається з пред`явленого позивачкою позову, в другому пункті позовних вимог вона просить суд визнати за нею право власності та виділити їй в натурі рухоме майно, згідно з переліком, зазначеним вище, посилаючись, що таке рухоме майно було придбано подружжям за час шлюбу. Водночас, матеріали позовної заяви не містять жодного посилання на докази, які б підтверджували обставини придбання подружжям такого рухомого майна, а, відповідно до вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зі змісту пред`явленого ОСОБА_1 позову вбачається, що він містить вимоги про визнання права власності на частини об`єкту нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , тобто це майновий позов, адже він містить вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. За правилами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно, ціна позову визначається вартістю майна. У позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості, що відповідає вимога п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору, є звіт про оцінку майна, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Так, вимогами п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України унормовано, що ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності визначається дійсною вартістю майна, а тому позивачці на підтвердження дійсної вартості нерухомого майна, право власності на якого вона просить визнати за собою, необхідно надати суду звіт про оцінку майна в актуальній редакції, в якому буде визначено дійсну вартість такого майна.

Вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку є, згідно з Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440, ринковою вартістю. Ця вартість визначається згідно із Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» № 2658-ІІІ звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Водночас, позивачкою ОСОБА_1 на підтвердження вартості квартири, право власності на частини якої вона просить визнати за нею, додана Інформаційна довідка від 13.03.2023 б/н, а не звіт про оцінку майна, як це визначено вимогами закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За правилами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношення до ціни позову та у фіксованому розмірі. Положеннями п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» закріплено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 гривень.

Як убачається з пред`явленого позову, до нього позивачкою додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 10 681,60 гривень, водночас, суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору, який належить сплатити позивачці, позаяк ціну позову позивачкою зазначено, виходячи з Інформаційної довідки невідомого походження та змісту, яка видана особою, статус якої жодним чином не підтверджено. Водночас, як це зазначалося судом вище, документом, що містить висновки про вартість майна є звіт про оцінку майна. За вказаних обставин, позивачці належить надати суду докази на підтвердження дійсної вартості нерухомого майна, сформувати ціну позову та сплатити від неї у встановлених законом порядку і розмірі судовий збір, якщо його розмір буде становити суму більшу, за вже сплачену позивачем (10 681,60 гривень).

Серед іншого, суд звертає увагу, що як на це посилається позивачка у позові, судовий збір сплачується в розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 10 681,58 гривень. Однак, як це унормовано положеннями ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношення до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, позивачкою позов пред`явлено 21 березня 2023 року, правилами ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» визначено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 гривень, а відтак, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становитиме максимальний розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою, складатиме 13 420,00 гривень (5 х 2684,00 = 13 420,00), а не 10 681,60 гривень, як на це посилається позивачка.

Що стосується рухомого майна, право власності на яке позивачка просить визнати за нею, то на підтвердження його вартості, зазначеної в позові, матеріали позовної заяви взагалі не містять жодних доказів, а, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Серед іншого, суд звертає увагу, що як посилається у пред`явленому позові ОСОБА_1 , між нею та відповідачем досягнуто усної домовленості, що рухоме майно, право власності на яке вона просить визнати за нею, залишиться їй, з чого вбачається, що між позивачкою та відповідачем відсутній спір щодо поділу такого рухомого майна, а, як це закріплено вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод чи законних інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Крім зазначеного, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка в обґрунтування необхідності відступити від рівності часток при здійсненні поділу квартири та збільшення її частки з до , посилається, що нею не будуть пред`являтися вимоги щодо поділу придбаного ними з відповідачем в період шлюбу транспортного засобу Маzdа CX-5 2020 IPM WGN 2,0L 6AT Touring, вартість якого становить 777 000,00 гривень. Поряд з цим, на підтвердження вартості такого транспортного засобу позивачкою не надано звіту про вартість майна, натомість додано роздруківку з сайту невідомого походження.

Посилання ж ОСОБА_1 про залишення за відповідачем права на користування паркомісцем в кооперативі «Автолюбитель - 606» з пайовим внеском в розмірі 20 000,00 гривень, за яке вона не буде вимагатиме у відповідача компенсації в рахунок збільшення її частки у придбаній ними квартирі, взагалі відсутні посилання на докази, що, в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, є порушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, заява підлягає залишенню без руху з зазначенням недоліків заяви та наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно набутого майна подружжя - залишити без руху.

Установити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 10 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що якщо він відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне зазначені недоліки заяви, вона вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: Я.Ю. Семенова