Провадження № 2/679/191/2023
Справа № 679/380/23
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

03 квітня 2023 року м.Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Стасюк Р.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про проділ майна набутого в шлюбі,-

В С Т А Н О В И В:

03.04.2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про проділ майна набутого в шлюбі.

Під час прийняття заяви, встановлено, що вона не відповідає вимогам, встановленим ч. 4 ст.177 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До вказаної позовної заяви такий документ долучено не було.

Натомість у позовній заяві позивачка просить звільнити її від сплати судового збору посилаючись на скрутне матеріальне становище.

Розглянувши клопотання позивачки про звільнення від сплати судового збору, дослідивши долучені до позовної заяви письмові докази, в частині підтвердження матеріального становища сторони, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення такого клопотання з огляду на наступне.

Питання зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовано ст. 136 ЦПК України, яка кореспондується з ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У розумінні ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Відповідно до позиції Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 р. №2 "Про судову практику застосування судами окремих положень Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22.05.2015р. №484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", суддям рекомендовано враховувати під час ухвалення рішень у справах відповідної категорії «Аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України "Про судовий збір" у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору"№484-VIII від 22.05.2015 р.». Зокрема, у вказаному аналізі зазначено, що при зверненні до суду із заявою про звільнення від сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні документи на підтвердження факту відсутності таких коштів для сплати судового збору.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Водночас, позивачкою не надано доказів, які б свідчили про вжиття нею всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору, та підтверджували неможливість сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі. Надана позивачкою відомість з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків не є належним доказом неможливості сплати судового збору, оскільки вказує на відсутність доходів у позивачки лише станом за 28.11.2022 року та за період з 1 кварталу 2021 року по 3 квартал 2022 року, не містить відомостей про наявність іншого майна чи об`єктивної неможливості працевлаштування.

З огляду на зазначене, підстави для звільнення позивачки від сплати судового збору за подання позову відсутні.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що позивачкою заявлено вимогу майнового характеру, визначено ціну позову 460000,00 гривень, їй слід сплатити судовий збір в сумі 4600 гривень, в підтвердження чого надати суду оригінал квитанції.

Оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам закону, то в силу ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя вважає, що її слід залишити без руху і надати строк позивачу для виправлення вищевказаних недоліків та долучити квитанцію про сплату судового збору.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 136, 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про проділ майна набутого в шлюбі залишити без руху і надати позивачці строк для виправлення недоліків тривалістю в десять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Стасюк