Справа № 611/394/21
Провадження № 2/175/1149/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Лещенко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення недоотриманої пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення недоотриманої пенсії в якій просила суд постановити рішення, яким стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на її, ОСОБА_1 , користь недоотриману пенсію, нараховану ОСОБА_2 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 нараховану згідно довідок від 17 грудня 2012 року №4935/02-02 та від 27 липня 2012 року № 3640/13-02 у розмірі 67 521 грн. 44 коп.

Позивачка у прохальній частині позовної заяви просила суд розглянути справу без її участі.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про дату, місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа(а.с.97, 102, 103) та рекомендованим повідомленням про отримання поштового відправлення(а.с.98), однак представник у судове засідання не з`явився, надано лист щодо наявності заборгованості(а.с.80-81).

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається зі змісту ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб(а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

За час свого життя ОСОБА_2 звертався до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Барвінківському районі Харківської області про визнання дій неправомірними, перерахунок державної та додаткової пенсії.

Постановою Барвінківського районного суду Харківської області позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Барвінківському районі Харківської області про визнання дій неправомірними, перерахунок державної та додаткової пенсії - задоволено частково; визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Барвінківському районі Харківської області щодо відмови здійснити перерахунок державної пенсії, призначеної ОСОБА_2 відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та перерахунок щомісячної додаткової пенсії відповідно до ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Барвінківському районі Харківської області здійснити перерахунок та виплату державної пенсії, призначеної ОСОБА_2 відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а також здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії, призначеної ОСОБА_2 , відповідно ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 лютого 2010 року з урахуванням раніше сплачених сум; в іншій частині адміністративного позову відмовлено(а.с.10-11).

Постановою апеляційного суду Харківської області від 18 травня 2011 року апеляційну скаргу УПФ України у Барвінківському районі Харківської області - відхилено; апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено частково; третій абзац резолютивної частини постанови викладено у наступній редакції: зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у Барвінківському районі Харківської області здійснити перерахунок державної додаткової пенсії ОСОБА_2 призначеної відповідно до вимог статей 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірах 6 мінімальних пенсій за віком, та 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальних пенсій встановлених ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати з 1 квітня 2009 року(а.с.12-13).

У відповідності до довідки Управління Пенсійного фонду України у Барвінківському районі Харківської області №3640/13-02 від 27 липня 2012 року ОСОБА_2 повідомлено щодо наявності заборгованості по виконанню рішень судів за період з 01 листопада 2011 року по 31 липня 2012 року у розмірі 26 661 грн. 92 коп.(а.с.14).

Також згідно довідки Управління Пенсійного фонду України у Барвінківському районі Харківської області №4935/02-02 від 17 грудня 2012 року заборгованість за період з 01 листопада 2011 року по 22 липня 2011 року станом на 01 січня 2013 року складає 40 859 грн. 52 коп.(а.с.15).

Після смерті ОСОБА_2 , а саме 02 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Ізюмського відділу обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, та отримала повідомлення про розгляд її звернення, згідно якого ОСОБА_2 було здійснено перерахування пенсії починаючи з 01 квітня 2009 року та нарахована заборгованість у розмірі 87 958 грн. 80 коп. за період з 01 квітня 2009 року по 30 червня 2011 року, яка виплачена в липні 2011 року в повному обсязі(а.с.17).

У відповідності до листа Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області повідомлено, що 24 червня 2011 року на адресу управління надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження № ВП 27103334, якою зобов`язано УПФУ в Барвіківському районі здійснити перерахунок державної та додаткової пенсії ОСОБА_2 та провести відповідні виплати з 01 квітня 2009 року. На підставі зазначеної постанови суму перерахунку в розмірі 87 958 грн. 80 коп. було виплачено ОСОБА_2 в липні 2011 року додатковими відомостями(а.с.80-81).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на встановлені обставини справи, оцінюючи всі докази в їх сукупності, а також беручи до уваги, що ОСОБА_2 на протязі життя не заявлялося вимог щодо стягнення грошових коштів відповідно до довідок від 17 грудня 2012 року №4935/02-02 та від 27 липня 2012 року № 3640/13-02, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі за його безпідставністю та недоведеністю.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 1216, 1218, 1258, 1259 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-80, 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення недоотриманої пенсії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.