Справа № 201/3109/20
Провадження № 2-зз/201/36/2023
У Х В А Л А

про повернення

заяви (клопотання) заявнику

29 березня 2023 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., ознайомившись з клопотанням ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням, в якому просить скасувати заходи забезпечення позову відносно автомобіля РЕНО ДОКЕР, реєстраційний номер НОМЕР_1 , УИЧ НОМЕР_2 , який раніше належав боржнику ОСОБА_3 . Ухвалу направити для виконання до відповідного ТСЦ МВС України.

В обґрунтування заявленого клопотання заявник зазначив, що 06.03.2023р. він придбав на прилюдних торгах автомобіль РЕНО ДОКЕР, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який раніше належав боржнику ОСОБА_3 , який є стороною у вказаній справі.

Реалізація вказаного автомобіля була проведена на виконання виконавчого листа, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровськ.

На підтвердження наведених обставин надав суду копії акту про проведення електронного аукціону від 09 березня 2023 року, акту видачі майна переможцю торгів від 09 березня 2023 року, постанови про припинення розшуку майна боржника та постанови про зняття арешту з майна.

25 березня 2023 року заявник звернувся до ТСЦ МВС України у м. Кривий Ріг для постановки автомобіля на облік, та при оформленні документів з`ясувалося, що Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, в межах вказаної справи була постановлена ухвала, відповідно якої була накладена заборона відносно автомобіля РЕНО ДОКЕР, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який раніше належав боржнику.

Ухвала була направлена для виконання до ТСЦ 1242, який вніс ухвалу до бази даних.

Наразі, заявник позбавлений можливості зареєструвати автомобіль на своє ім`я як власника, внаслідок існування заборони суду.

Ознайомившись з заявою про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, вважаю за необхідне її повернути заявнику.

Відповідно до ч. 1 4 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Заявник ОСОБА_1 не є учасником (стороною) по справі № 201/3109/20, в межах якої він просить скасувати вжиті судом заходи забезпечення позову.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що він як власник майна має права звернутися до суду в порядку позовного провадження з позовом про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно з ч. 5 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

У відповідності до ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.С. Наумова