Справа № 576/19/23
Провадження № 2/576/74/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.23 м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сапона О.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Шалигинської селищної ради Шосткинського району Сумської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ходине Глухівського (на даний час Шосткинського) району Сумської області померла її рідна тітка - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної частки (паю), розміром 2,36 умовних кадастрових гектар, розташованої на території Шалигинської селищної ради Шосткинського району (колишньої Чернівської сільської ради Глухівського району) Сумської області, що на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії CM № 0162520, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації за № 397 від 30.10.1996, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ "Прогрес" за № 20 від 03.12.1996, належала її померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіку ОСОБА_3 , спадщину після смерті якого вона прийняла, як спадкоємець першої черги за законом, фактичного вступивши протягом шести місяців з дня відкриття спадщини в управління та володіння його спадковим майном, так як на день його смерті була зареєстрована та проживала разом з ним, але своїх спадкових прав не оформила. Вона є єдиною спадкоємицею тітки за законом та прийняла спадщину після її смерті, подавши до нотаріальної контори у визначений рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області додатковий строк заяву про її прийняття. Інших спадкоємців за законом чи заповітом немає. Однак, коли для оформлення своїх прав на спадкове майно тітки - вищевказану земельну частку (пай), вона звернулася в нотаріальну контору, то їй було відмовлено в цьому у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на це спадкове майно - Сертифікату на право на земельну частку (пай), який було втрачено. За вказаних обставин позивач просить суд визнати за нею право власності на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті тітки.

Позивач в судове засідання не з`явилася, а надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить справу розглядати без її участі.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, проте надав заяву, в якій зазначає, що Шалигинська селищна рада позов ОСОБА_1 визнає повністю і просить справу розглядати без участі її представника.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є повністю обґрунтованим, підтверджується представленими документами, а тому підлягає повному задоволенню з огляду на таке.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Черневе Глухівського району Сумської області помер ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ходине Глухівського району Сумської області померла тітка позивачки - ОСОБА_2 , які перебували у шлюбі між собою, що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с.8-10).

Факт родинних стосунків позивачки з померлою ОСОБА_2 , підтверджується рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03 лютого 2022 року про встановлення факту родинних відносин (а.с.15).

За життя ОСОБА_3 , на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 397 від 30.10.1996 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії CM № 0162520,зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ "Прогрес" за № 20 від 03.12.1996 на території Шалигинської селищної ради Шосткинського району (колишньої Чернівської сільської ради Глухівського району) Сумської області. Розмір земельної частки (паю) складав 2,36 умовних кадастрових гектар. Сертифікат видавався тільки на руки власнику і в архіві відділу не зберігається. Державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 не одержував, що вбачається з довідки Управління у Шосткинському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 262/303-21 від 29.11.2021 (а.с.14).

Таким чином судом встановлено, що померлому ОСОБА_3 , за життя належала земельна частка (пай) розміром 2,36 умовних кадастрових гектар, розташована на території Шалигинської селищної ради Шосткинського району (колишньої Чернівської сільської ради Глухівського району) Сумської області, про що на його ім`я було видано відповідний сертифікат. Однак, вказаний сертифікат був втрачений, про що в газеті «Глухівщина» було опубліковане відповідне оголошення (а.с. 23).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, зокрема, у вигляді належної йому вищевказаної земельної частки (паю).

Згідно з Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 69136928 від 07.06.2022, (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69136942 від 07.06.2022, заповіт від імені померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 не посвідчувався, спадкова справа після його смерті не заводилась ( а.с. 17-29).

За даними довідки Шалигинської селищної ради Шосткинського району Сумської області № 52 від 20.04.2021 останнє постійне місце проживання померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 було АДРЕСА_1 . На день смерті за вказаною адресою разом з померлим була зареєстрована та проживала його дружина - ОСОБА_2 . Заповіт від його імені Чернівською сільською радою не посвідчувався (а.с. 11).

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За змістом статті 525 цього Кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. ст. 529, 530 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка

належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

За положеннями ст.ст. 548,549 цього Кодексу для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадщина вважається прийнятою якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з відповідною заявою про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, спадщину після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом у відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року прийняла його дружина ОСОБА_2 , фактичного вступивши протягом шести місяців з дня відкриття спадщини в управління та володіння його спадковим майном, оскільки на день смерті чоловіка проживала та була зареєстрована разом з ним, проте своїх спадкових прав за життя не оформила. Наявність інших спадкоємців судом не встановлено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , внаслідок смерті якої відкрилася спадщина, яка складається в тому числі із земельної частки (паю), яку вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , але своїх спадкових прав не оформила.

За життя ОСОБА_2 своїм майном не розпорядилася, заповіту не залишила, на день своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 , - одна, що вбачається з довідки Шалигинської селищної ради Шосткинського (Глухівського) району Сумської області № 4-118 від 04.10.2021 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 69136902 від 07.06.2022 (а.с.13,19).

Відповідно до статті 1217 ЦК України, в редакції чинній на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частини перша, друга статті 1223 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї ( стаття 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

В силу ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як встановлено судом, позивач по справі ОСОБА_1 є рідною племінницею померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та в силу ст. 1265 ЦК України (чинного на час відкриття спадщини) її спадкоємицею п`ятої черги за законом.

Також судом встановлено і це підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що позивач ОСОБА_1 у відповідності до вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину після смерті тітки, подавши нотаріусу у визначений рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 07 листопада 2022 року додатковий строк заяву про її прийняття у зв`язку з чим 12.12.2022 було заведено спадкову справу. Наявність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 судом не встановлено ( а.с. 20-22)

Однак, звернувшись до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно - земельну частку (пай), що залишилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину фактично але своїх спадкових прав не оформила і ІНФОРМАЦІЯ_4 померла, позивач отримала відмову, оскільки правовстановлюючий документ на це спадкове майно - Сертифікат на право на земельну частку (пай) відсутній, про що свідчить відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії ( а.с.40)

Через втрату правовстановлюючого документу на спадкове майно - земельну частку (пай), який відновити в передбаченому законом поряду неможливо, позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права на прийняту спадщину в нотаріальній конторі.

За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у п.п. 10, 11 визначено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим, правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до роз`яснень, наданих у абзаці 15 пункту 3.5. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай), порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що в суді знайшло своє підтвердження, що ОСОБА_3 , спадкоємцем після якого була його дружина (тітка позивачки) ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але своїх спадкових прав не оформила, дійсно за життя на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії CM № 0162520належала земельна частка (пай) розміром 2,36 умовних кадастрових гектар, розташована на території Шалигинської селищної ради Шосткинського району (колишньої Чернівської сільської ради Глухівського району) Сумської області, а позивач є єдиною спадкоємицею за законом після смерті тітки ОСОБА_2 та в установленому законом порядку і строк прийняла спадщину після її смерті, а відтак до неї перейшли всі належні спадкодавцю права та обов`язки, у тому числі й право на спірну земельну частку (пай), однак через втрату правовстановлюючого документу на це спадкове майно, який відновити в передбаченому законом поряду неможливо, її право на спадкове майно не визнається, суд вважає за необхідне захистити дане право позивача шляхом визнання за нею права власності на цю земельну частку (пай).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 206, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючою по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на земельну частку (пай), розміром 2,36 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Шалигинської селищної ради Шосткинського району (колишньої Чернівської сільської ради Глухівського району) Сумської області, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії CM № 0162520, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації за № 397 від 30.10.1996, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ "Прогрес" за № 20 від 03.12.1996, як на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ходине Глухівського району Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В. Сапон