КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 362/1965/19 Головуючий у суді першої інстанції: Кравченко Л.М.
Номер провадження: 22-ц/824/169/2023 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

при секретарі - Качалабі О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргоювійськової частини НОМЕР_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання рішення протиправним та скасування протокольного рішення житлової комісії, -

В С Т А Н О В И В:

У Васильківський міськрайонний суд Київської області звернувся позивач ОСОБА_2 із вказаним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати протокольне рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) від 20.02.2019 року № 94 в частині відмови у зміні дати зарахування на квартирний облік з 03.03.1995 року на 06.01.1993 рік, та вважати датою зарахування ОСОБА_2 з членами його сім`ї на квартирний облік 06.01.1993 року.

В зв`язку із смертю - ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкоємцем до його майна визнано доньку ОСОБА_1 , яку, як члена сім`ї військовослужбовця, також зараховано на квартирний облік протокольним рішенням житлової комісії, що є предметом спору, яка була залучена до участі у справі, як правонаступник ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані незаконністю оскаржуваного рішення житлової комісії, його невідповідністю вимогам Житлового кодексу Української РСР, не врахуванням положень Наказу Міністра оборони України від 06.10.2006 року № 577 та інших нормативних актів.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2021 року, позовні вимоги ОСОБА_2 , правонаступником якого, після його смерті є ОСОБА_1 яка залучена до участі у розгляді справи, як правонаступник позивача до військової частини НОМЕР_1 про визнання рішення протиправним та скасування протокольного рішення житлової комісії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано протокольне рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 20.02.2019 року № 94 в частині відмови в перенесенні дати зарахування ОСОБА_2 та членів його сім`ї на квартирний облік з 06.01.1993 року на 03.03.1995 року, виходячи з чого, вважається датою зарахування ОСОБА_2 та членів його сім`ї на квартирний облік у загальній черзі - 06.01.1993 року.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, військова частина НОМЕР_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на необгрунтованість рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2021 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги вказує на те, що до введення в дію Наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 року № 20, попередній час перебування на квартирному обліку військовослужбовців, при переміщенні їх за новим місцем служби в нормативно-правових актах та в Наказі Міністра оборони України № 220 від 23.12.1992 року не враховувався. Військовою частиною, в апеляційній скарзі звернуто увагу апеляційного суду на ту обставину, що при розгляді справи, судом першої інстанції не враховано положення п.2 Наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 року № 20, в якому зазначено, що зарахування попереднього часу перебування на квартирному обліку (в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання

жилих приміщень), можливе, але не раніше ніж з дня набрання чинності цим

наказом, тобто, з 03.02.1995 року. В зв`язку з чим, саме таке рішення і було прийнято житловою комісією військової частини НОМЕР_1 від 20.02.2019 року № 94.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги заперечила, оскаржуване рішення суду першої інстанції вважає законним та обгрунтованим.

Суд апеляційної інстанції, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, про відмову військовій частині НОМЕР_1 в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , який є батьком ОСОБА_1 , у період з 1978 року до 2005 року безперервно проходив військову службу у Збройних Силах України, що підтверджується витягом з послужного списку (а.с.9).

Матеріалами цивільної справи також встановлено, що 06.01.1993 року, ОСОБА_2 був поставлений на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), що підтверджується довідкою від 18.10.2018 року № 441 (а.с.10).

Згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2012 року № 04, ОСОБА_2 зараховано на квартирний облік при військовій частині, з складом сім`ї: три особи, в загальну чергу, з 03.03.1995 року (а.с.15).

У відповідності до витягу з протоколу № 94 від 20.02.2019 року, засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , комісія постановила, що датою зарахування на квартирний облік ОСОБА_2 вважати в загальній черзі з 30.03.1995 року без змін. При прийнятті оскаржуваного рішення, житлова комісія керувалась наданими документами та вимогами Наказу Міністра оборони України № 20 від 03.02.1995 року (а.с.29).

Виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради міста Ірпінь, Київської області, 10.09.2020 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , з якого вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с.54).

Спадкоємцем майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , є його дочка ОСОБА_1 . Спадкова справа № 168/20120, заведена Васильківською міською державною нотаріальною конторою Київської області (а.с.62).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що під час постановки ОСОБА_2 на квартирний облік у 2012 році з 03.03.1995 року та прийнятті оскаржуваного рішення, не взято до уваги, що Наказ Міністерства оборони України № 20 від 03.02.1995 року втратив чинність 10.11. 2006 року, не враховано норми діючого законодавства, а саме: вимог Житлового кодексу Української РСР. Крім того, суд у рішенні вказав, що з врахуванням вимог п. 26 постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» № 1081 від 03.08.2006 року та пункту 3.7 Наказу Міністра оборони України від 06.10.2006 № 577, відповідачем при прийнятті рішення від 20.02.2019 року № 94 було протиправно відмовлено ОСОБА_2 в перенесенні дати зарахування на квартирний облік з 06.01.1993 року на 03.03.1995 року

Колегія суддів погоджується із такими висновками, оскільки вони відповідають обставинам справи і узгоджуються з вимогами закону.

За приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст.ст. 34, 37 ЖК Української РСР, потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.

Положеннями ст. 43 ЖК Української РСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Наказом Міністра оборони України № 20 від 03.02.1995 року (чинним з 03.02.1995 року по 10.11.2006 року), внесено зміни і доповнення до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Наказом Міністра оборони України від 23.12.1992 року № 220 з викладенням його в новій редакції.

Відповідно до пункту 11 вказаного Положення, військовослужбовці Збройних Сил України, які перебувають на квартирному обліку, при переміщенні по службі на вищу, рівнозначну посаду, а також з вищих посад на нижчі за підставами, передбаченими підпунктами "а", "б" та "д" пункту 36 Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу та підпунктами "а" та "б" пункту 27 Тимчасового положення про проходження військової служби прапорщиками та мічманами (затверджені Указом Президента України від 13.05.1993 року № 174/93), пов`язаному з переїздом до іншого гарнізону, приймаються на квартирний облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку за останнім місцем служби, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового та позачергового одержання жилих приміщень.

В п.2 Наказу Міністра оборони України № 20 від 03.02.1995 року вказано, що у випадках, передбачених абзацом четвертим пункту 11 зазначеного Положення, при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку (в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отриманняжилих приміщень), але не раніше ніж з дня набрання чинності цим наказом.

За правилами пункту 3.7. Наказу Міністра оборони України від 06.10.2006 року № 577 (чинного з 10.11.2006 року по 06.02.2012 року) військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Вказана норма передбачена і пунктом 26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» від 03.08.2006 року № 1081, що діє з 08.08.2006 року, яким встановлено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

З врахуванням встановлених судом першої інстанції обставин справи та вимог матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів приходить до висновку, що Васильківський міськрайонний суд Київської області прийшов до законного і обгрунтованого висновку про протиправність протокольного рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 94 від 20.02.2019 року, яким, датою зарахування на квартирний облік ОСОБА_2 в загальній черзі визначено 30.03.1995 року, а не 06.01.1993 року з посиланням на Наказ Міністра оборони України № 20 від 03.02.1995 року, який не діяв станом на 20.02.2019 року і втратив чинність 10.11.2006 року.

Погоджуючись із висновками суду першої інстанції, колегія суддів враховує, що в матеріалах цивільної справи містяться беззаперечні докази постановки ОСОБА_2 на квартирний облік з 06.01.1993 року, що його перебування на квартирному обліку з 06.01.1993 року не заперечувалось протягом всього часу перебування на обліку, законність постановки на квартирний облік саме з 06.01.1993 року не оскаржувалась.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування рішення суду із ухваленням нового рішення при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що до введення в дію Наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 року № 20, попередній час перебування на квартирному обліку військовослужбовців при переміщенні їх за новим місцем служби в нормативно-правових актах та в Наказі Міністра оборони України № 220 від 23.12.1992 року не враховувався, що судом не прийнято до уваги положення п.2 Наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 року № 20, в якому зазначено, що зарахування попереднього часу перебування на квартирному обліку (в списках осіб, що користуються правом першочергового і позачергового отримання жилих приміщень), можливе, але не раніше ніж з дня набрання чинності цим

Наказом, тобто з 03.02.1995 року, підлягають відхиленню, так як спростовуються доказами, які знаходяться в цивільній справі.

Як вбачається із матеріалів справи, в мотивувальній частині судового рішення, Васильківський міськрайонний суд Київської області вказав, що станом на час розгляду заяви ОСОБА_2 про поновлення на квартирній черзі, норми Наказу Міністерства оборони України № 20 від 03.02.1995 року не діяли, оскільки Наказ № 20 втратив чинність 06.10.2006 року на підставі Наказу Міністерства оборони України № 577.

Інші доводи апеляційної скарги на необгрунтованість рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з"ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції при розгляді справи норм матеріального та процесуального права не спростовують висновків Васильківського міськрайонного суду Київської області.

Так як суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, оскаржуване рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права, тому, апеляційний суд приходить до висновку про відмову військовій частині НОМЕР_1 в задоволення апеляційної скарги та залишенні без змін рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2021 року.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар