Єдиний унікальний номер: 448/1715/17
Провадження № 2/448/4/23
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(повний текст)

20.03.2023 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Керницькій Л.М.,

з участю позивачки ОСОБА_1 ,

її представника - адвоката Шубака О.І.

та представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Білецької О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Матвєєва Юлія Володимирівна про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В:

І.Короткий зміст позовних вимог.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту, складеного ОСОБА_3 16 січня 2014 року на користь ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Матвєєвою Юлією Володимирівною за реєстровим №17.

В первинній позовній заяві позивачка ОСОБА_1 покликалась на неналежний фізичний та психічний стан спадкодавця ОСОБА_3 .

У заяві про зміну підстави позову сторона позивача покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 ; з повідомлення спадкоємцю від 19 жовтня 2017 року позивачці ОСОБА_1 стало відомо, що в матеріалах спадкової справи, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , знаходиться заповіт від 16 січня 2014 року, який відповідно скасовує заповіт посвідчений секретарем Балицької сільської ради Мостиського району Львівської області 29 січня 2009 року, спадкоємцем в якому визначено ОСОБА_1 ; в подальшому ОСОБА_1 стало відомо, що 16 січня 2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Матвєєвою Ю.В. посвідчено заповіт ОСОБА_3 , який зареєстровано в реєстрі за реєстровим №17 (надалі - «заповіт»), згідно з яким усе майно заповідається ОСОБА_2 ; зі змісту заповіту, серед іншого, вбачається, що заповіт підписаний в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; ОСОБА_3 зробила наступне заповідальне розпорядження: «все моє майно, де б воно не було та з чого б не складалося, і взагалі все те що буде мені належати на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю моїй доньці - ОСОБА_2 »; заповіт на прохання ОСОБА_3 записаний нотаріусом зі слів заповідача за допомогою загальноприйнятих технічних засобів; заповіт складено та посвідчено на виклику у дома за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з хворобою та похилим віком заповідача; заповіт підписано за ОСОБА_3 на її прохання ОСОБА_6 ; заповіт зачитаний вголос свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; посвідчувальний напис нотаріуса на заповіті, серед іншого, містить відомості про те, що заповіт записано нотаріусом зі слів ОСОБА_3 ; у зв`язку з похилим віком та слабким зором ОСОБА_3 за дорученням у її та нотаріуса присутності текст заповіту підписаний ОСОБА_6 ; у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 через хворобу не може особисто прочитати текст заповіту уголос, за її дорученням, в її та нотаріуса присутності текст заповіту до його підписання зачитаний уголос запрошеними нею свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; особу ОСОБА_6 , яка підписала заповіт у присутності нотаріуса встановлено, її дієздатність перевірено; зв`язку з похилим віком та слабким зором ОСОБА_3 заповіт складено та посвідчено удома.

При цьому, в обґрунтування пред`явлених позовних вимог сторона позивача покликається на наступні доводи: оспорюваний заповіт підписано не ОСОБА_3 , а іншою особою, натомість заповідач ОСОБА_3 не мала фізичних вад та хвороб, які б перешкоджали їй самостійно підписати заповіт, похилий вік та слабкий зір не є підставою для підписання правочину іншою особою; із оспорюваного заповіту вбачається, що такий посвідчено при свідках в порядку, визначеному ст.1253 ЦК України, оскільки ОСОБА_3 через хворобу не могла «особисто прочитати заповіту уголос», однак під час посвідчення заповіту нотаріусом порушено порядок його посвідчення: нотаріус не зачитував заповіту ОСОБА_3 перед його підписанням, а свідки не зачитували заповіт після його посвідчення; заповіт не містить відомостей про те, що свідки читали заповіт після його підписання від імені ОСОБА_3 ; з заповіту не вбачається відомостей про особу яка його підписала заміть ОСОБА_3 , що є також серйозним дефектом форми; крім того, заповіт підписаний нотаріусом на виклику вдома ОСОБА_3 у зв`язку з хворобою заповідача та похилим віком; в матеріалах нотаріуса повинна бути заява особи, яка викликали нотаріуса, очевидно, що якщо ОСОБА_3 не могла підписати заяву то і викликати нотаріуса вона не могла. Сторона позивача вважає, що заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача ОСОБА_3 не відповідало її волі.

ІІ. Короткий зміст інших заяв по суті справи.

Відповідачка ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву про визнання заповіту недійсним (після зміни підстави позову), у якому просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог. Заперечення проти позову мотивує наступними доводами: у своїй позовній заяві сторона позивача покликається на те, що ОСОБА_3 не мала фізичних вад та хвороб, які б перешкоджали їй самостійно підписати заповіт, а похилий вік та слабкий зір не є підставою для підписання правочину іншою особою, однак, на її (відповідачки) думку, слабкий зір, це і є фізична вада особи, так як фізична вада - це фізичний недолік внаслідок захворювання або ушкодження організму; враховуючи те, що через похилий вік, у ОСОБА_3 значно погіршився стан здоров`я, а саме погіршився зір до такого рівня, що самостійно та без супроводу вона не могла пересуватися, посилання нотаріуса на те, що ОСОБА_3 у зв`язку з похилим віком та слабким зором доручила в її присутності підписати текст заповіту ОСОБА_6 є цілком правомірним та відповідає вимогам Закону України; посилання сторони позивача на те, що під час посвідчення заповіту нотаріусом порушено порядок його посвідчення та те, що нотаріус не зачитував заповіту ОСОБА_3 перед його підписанням, а свідки не зачитували заповіт після його посвідчення не відповідає дійсності; у тексті самого заповіту є вказано те, що: « у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 через хворобу не може особисто прочитати текст заповіту уголос, за її дорученням, та в її та моїй, нотаріуса, присутності текст заповіту до його підписання зачитаний уголос запрошеними нею свідками ОСОБА_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , власний, ОСОБА_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 »; в даному пункті своєї заяви сторона позивача зазначає, що «перед підписанням документа нотаріус зобов`язаний забезпечити ознайомлення зі змістом документа сторін (учасників)», однак про те, що в самому тексті заповіту відображено таке ознайомлення усіх учасників до його підписання, про що вказано вище, до уваги не бере; крім того, в цьому ж пункті сторона позивача вже посилається на п.6 Глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким визначено порядок дій нотаріуса у випадку, якщо особа не може самостійно прочитати документ, який, на думку позивача, також порушено нотаріусом, а саме: «якщо фізична особа, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, має ваду зору або з інших причин не має змоги самостійно прочитати документ, нотаріус уголос прочитує їй текст документа, про що на документі робиться відповідна відмітка», хоча в першому пункті своєї заяви ставить під сумнів ваду зору ОСОБА_3 ; такі дії сторони позивача спрямовані на введення суд в оману, шляхом викладення бажаного за дійсне, хоча є очевидним те, що заповіт ОСОБА_3 був складений за встановленою формою, відповідно до порядку посвідчення заповіту нотаріусом із дотриманням вимог Закону України; крім того, безпідставним є і посилання сторони позивача на відсутність заяви про виклик нотаріуса, яке не підтверджується жодним доказом; заявлені позивачкою ОСОБА_1 позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими жодними доказами, не кажучи про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, не ґрунтуються на нормах матеріального права.

ІІІ. Позиція учасників справи, зміст показань свідків.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Шубак О.І. підтримали заявлені позовні вимоги. Просять визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_3 16 січня 2014 року на користь ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Матвєєвою Юлією Володимирівною за реєстровим №17.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, що відповідачка ОСОБА_2 знала, що їх (сторін) покійний батько ще за життя озвучив своє волевиявлення їх матері щодо розпорядження належним йому майном, в тому числі батьківським будинком, на користь будь-кого з дітей, крім відповідачки ОСОБА_2 . Батько мав якусь особисту образу на відповідачку ОСОБА_2 , а їхня мати про це знала та цього дотримувалась. Крім того, з приводу батьківського майна вона (позивачка) вела розмови з матір`ю ОСОБА_3 , щоб така заповіла таке найменшій сестрі, однак мати стверджувала, що все заповість саме їй (позивачці), а далі вона (позивачка) собі вирішить сама. Відповідно, ОСОБА_3 і склала заповіт на її (позивачки) користь за участю секретаря Балицької сільської ради Мостиського району. Ще за життя матері вона (позивачка) робила ремонт в батьківському будинку. Поки матір жила з нею (позивачкою), то така не була немічна та не мала тремтіння рук, могла сама собі приготувати їжу та у всьому їй (позивачці) допомагала. Також зазначила, що з урахуванням віку, у її матері ОСОБА_3 був добрий зір, така читала без окулярів. Покликалась на те, що їх матір ОСОБА_3 тривалий період часу постійно проживала саме разом з нею (позивачкою), а коли вона (позивачка) прихворіла, то її рідні сестри погодились взяти маму до себе та за нею доглядати. В серпні-вересні 2013р. їх матір поїхала проживати до відповідачки по справі ОСОБА_2 до м.Львова, а в січні 2014р. матір`ю на користь відповідачки ОСОБА_2 складено заповіт. З січня 2014 року їх матір ОСОБА_3 стала отримувати пенсію у м.Львові за своїм місцем проживання. Вважає, що оспорюваний заповіт, складений на користь відповідачки ОСОБА_2 - зроблено не чесно, не законно та не правильно, зміст заповіту не відповідає волі батьків, а виключно волі та бажанню відповідачки ОСОБА_2 . Ствердила, що відповідачка ОСОБА_2 насильно утримувала їхню матір ОСОБА_3 в своєму помешканні, така не давала їй (позивачці) можливості розмовляти з матір`ю по телефону, не впускала її (позивачки) дітей до ОСОБА_3 , однак в поліцію з цього приводу вона (позивачка) не зверталась.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Шубак О.І. в судовому засіданні підтримав доводи та мотиви, що викладені у поданій ними заяві про зміну підстав позовних вимог, зокрема про порушення порядку посвідчення оспорюваного заповіту, про недотримання нотаріусом вимог ч.4 ст.207 ЦК України, ст.1248 ЦК України та вимог ст.45 «Про нотаріат». Також покликався на те, що волевиявлення заповідача ОСОБА_3 не було вільним і не відповідало її волі, оскільки нотаріус повинна була зачитати заповідачці ОСОБА_3 заповіт перед тим, як такий був підписаний свідками. Крім того, в змісті заповіту немає відомостей, що ОСОБА_3 була ознайомлена з заповітом, в заповіті відсутнє покликання на хворобу ОСОБА_3 та відповідно її неможливість підписати заповіт. За кілька днів до посвідчення заповіту, тим же нотаріусом була посвідчена довіреність ОСОБА_3 , у якій така власноручно підписалася. Покликався на те, що похилий вік та слабкий зір не є вадою, ні хворобою, відтак заповідач ОСОБА_3 мала б особисто підписати оспорюваний заповіт.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та пояснила наступне: коли вона (відповідачка) приїжджала до своєї матері ОСОБА_3 в село, то заставала матір не помитою та не доглянутою. Запропонувала матері поїхати до неї (відповідачки) до м.Львова. З цього приводу радилась ще з сестрою ОСОБА_7 , яка не була проти, а навпаки зраділа з цього приводу. У серпні 2013 року привезли маму до себе в м.Львів, а після переїзду матір неодноразово скаржилась на позивачку ОСОБА_1 . У неї (відповідачки ОСОБА_2 ) ОСОБА_3 жила близько 4 років. За вказаний період до ОСОБА_3 приїжджав її внук (син позивачки), якого вона (відповідачка) залишала удвох з ОСОБА_3 . Вона (відповідачка) вперше чує від позивачки ОСОБА_1 , що їх батько мав на неї (відповідачку) якусь образу, їхній батько помирав в лікарні саме в її (відповідачки) присутності. Ствердила, що її матір ОСОБА_3 до смерті мала свідомий розум та заповіт склала з доброї волі.

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Білецька О.Р. заперечила проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Вважає заявлені позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та недоведеними. В судовому засіданні представник відповідачки зазначила наступне: коли відповідачка ОСОБА_2 забирала свою матір ОСОБА_3 з села до себе у м.Львів, то ОСОБА_3 сама просила, щоб така її забрала, при цьому ОСОБА_3 скаржилася, що у неї немає необхідних умов для проживання (до прикладу туалет - «відро»), відсутнє нормальне харчування та ще озвучувала чимало скарг на позивачку ОСОБА_1 , а коли вже ОСОБА_3 проживала з відповідачкою, то не раз просила, щоб її не повертали в село, бо там до неї погано ставились і ображали; на час проживання з відповідачкою ОСОБА_2 , тобто станом на 2014 рік, ОСОБА_3 дійсно погано бачила, до неї на виклики приходив лікар-терапевт, однак і лікар, і вона розуміли, що в такому віці (в 90 років) вади зору вже не вилікуються. Пояснила, що ОСОБА_3 була особою похилою віку (на момент складення заповіту їй було майже 90 років), її тіло трусилось та у неї постійно було тремтіння рук, через що їй важко було тримати ручку. Підтвердженням того, що у ОСОБА_3 тремтіли руки є її підпис на довіреності, яку вона підписувала перед складенням заповіту. З її власноручного підпису вбачається, що у неї тремтіли руки. Крім того, в ОСОБА_3 в такому віці дуже погіршився зір. Зазначені обставини в сукупності і стали причиною дій нотаріуса, яка прийняла рішення та забезпечила те, що текст заповіту був підписаний в присутності заповідача ОСОБА_3 іншою особою та такий посвідчувався при свідках. Ці дії були зумовлені з метою уникнення будь-яких непорозумінь щодо дійсності заповіту в майбутньому. При посвідченні заповіту нотаріусом було дотримано вимог законодавства. Заповіт зачитувався свідками вголос, відповідно заповідач ОСОБА_3 погодилась з його текстом та заповіт від її імені був підписаний іншою особою. Зазначені обставини підтверджено в судовому засіданні особистими поясненнями нотаріуса Матвєєвої Ю.В. та показаннями свідків, які були присутні при складенні та посвідченні заповіту, який є предметом спору у даній цивільній справі. Підтвердженням цього є надана суду належно оформлена нотаріальна справа. Представник відповідачки - адвокат Білецька О.Р. просила суд звернути увагу на ті обставини, що допитані в судовому засіданні свідки, які були присутні при складенні заповіту та нотаріус Матвєєва Ю.В. підтвердили, що волевиявлення заповідачки ОСОБА_3 при складенні оспорюваного заповіту було вільним та така без будь-якого примусу склала заповіт саме на користь відповідачки ОСОБА_2 . Допитана ж в судовому засіданні лікар, яка не пригадувала ні пацієнта, ні адреси, ні досліджена судом медична документація, - не підтвердили та не спростувала доводів жодної з сторін по справі. Щодо доводів сторони позивача з приводу порушення нотаріусом процедури при посвідченні заповіту, то нотаріус особисто підтвердила, що з її боку не було жодних процесуальних порушень. З приводу доводів сторони позивача щодо викрадення ОСОБА_3 відповідачкою ОСОБА_2 , поміщення та насильне утримання її у власній квартирі, то ці твердження є голослівними та не підтвердженими, оскільки позивачка ОСОБА_1 з цього приводу жодного разу не зверталася в поліцію. Крім того, зазначені обставини були спростовані в судовому засіданні показаннями допитаних свідків.

Третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Матвєєва Юлія Володимирівна в судовому засіданні пояснила, що ще перед посвідченням оспорюваного заповіту за запрошенням дочки ОСОБА_2 навідувала ОСОБА_3 , цей візит був зумовлений необхідністю посвідчення довіреності довірителя ОСОБА_3 . Довіреність виготовлена технічними засобами, ОСОБА_3 таку підписала особисто й власноручно. У цьому випадку, зокрема в довіреності ОСОБА_3 зазначала лише прізвище, ім`я та по батькові. Вона (нотаріус) зауважила ще тоді, що в ОСОБА_3 тряслись руки та у неї був поганий зір. На тексті ж заповіту необхідно писати більше тексту, ніж в довіреності. На її (нотаріуса) переконання, ОСОБА_3 не змогла б написати на заповіті необхідного тексту, вона навіть робила спробу, в ході якої ОСОБА_3 пробувала писати, однак вона не змогла. У зв`язку з цим, вона (нотаріус) запропонувала заповідачці варіант посвідчення заповіту при свідках з підписанням такого від її імені третьою особою, на що така погодилась. З огляду на наведене, посвідчення заповіту мало місце в присутності свідків, які зачитували заповіт вголос перед підписанням, а потім, від імені ОСОБА_3 його підписувала інша, третя особа. Після підписання заповіту свідками, такий був підписаний і нею (нотаріусом). Нотаріус ствердила, що будь-яких порушень при посвідченні заповіту не було, заповіт записаний зі слів ОСОБА_3 та такий відображає її дійсне волевиявлення, перед підписанням заповіт був прочитаний вголос запрошеними свідками. З приводу фізичного та емоційного стану заповідача ОСОБА_3 , нотаріус вказала, що така була адекватна та розуміла свої дії, однак у неї тремтіли (трусились) руки, вона погано бачила та постійно плакала. Попередньо, перед складенням заповіту, вона (нотаріус) розмовляла з ОСОБА_3 та в ході розмови остання розповідала, що має ще доньку ОСОБА_1 та що вона ( ОСОБА_3 ) попередньо жила в селі, де її належно не годували та не доглядали, що попередньо вона складала вже заповіт на іншу дочку, однак на даний час бажає скласти такий в користь дочки ОСОБА_2 , з якою зараз проживає і яка може її доглянути. Вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними.

Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович в судове засідання не з`явився, а подав письмову заяву про розгляд даної цивільної справи у його (нотаріуса) відсутності.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила наступне: ОСОБА_2 запросила її (свідка) на процедуру посвідчення заповіту її (відповідачки) матері ОСОБА_3 . Запрошення мало місце після обіду в той же день, коли складався заповіт. Після свого приходу, вона (свідок) показувала нотаріусу свій паспорт. Зі слів ОСОБА_3 заповіт складала нотаріус. Вона (свідок) особисто зачитувала заповіт вголос. Натомість ОСОБА_3 не могла підписати заповіт, вона не могла написати навіть п`ять букв, бо в неї тряслись і тремтіли руки та вона говорила, що добре не бачить. Через вказану причину заповіт підписувала інша особа - ОСОБА_6 , яку вона (свідок ОСОБА_4 ) до того часу не знала і не бачила. Після цього, заповіт підписала вона (свідок ОСОБА_4 ) та ще одна жінка - ОСОБА_5 , яка теж була свідком.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомила наступне: вона (свідок) є сусідкою ОСОБА_2 , а позивачку ОСОБА_1 бачила лише на похороні ОСОБА_3 . Померлу ОСОБА_3 вона (свідок) знала близько 4 років, її доглядала дочка ОСОБА_2 , внучка та правнучка, вони жили в квартирі на четвертому поверсі будинку. З її (свідка) власних спостережень ОСОБА_3 тяжко ходила, її водили в туалет і в ванну, така скаржилася на слух, але пам`ять мала добру. Її (свідка) запросили на процедуру посвідчення заповіту ОСОБА_3 , а хто саме з ОСОБА_2 її запросив, вона не пригадує. Коли вона прийшла до помешкання ОСОБА_2 , там вже були нотаріус та інші свідки. З ОСОБА_6 вона (свідок) познайомилась саме тоді, нотаріуса до цього часу не знала. Заповіт складався нотаріусом та зачитувався вголос для ОСОБА_3 , в тому числі такий зачитувався і нею (свідком) до моменту його підписання. ОСОБА_3 склала цей заповіт з власної волі, вона особисто чула текст заповіту та говорила присутнім, щоб все належне їй майно передати ОСОБА_2 (відповідачці по справі ОСОБА_2 ) за її добре ставлення до неї. Після цього ОСОБА_3 пропонували цей заповіт підписати, однак їй тряслись руки, вона сказала, що не може цього зробити. Через те, що ОСОБА_3 не змогла підписати заповіт, такий підписала ОСОБА_6 . Після цього, заповіт підписала вона (свідок ОСОБА_5 ) та свідок ОСОБА_4 . Пригадує, що в той день ОСОБА_3 розповідала присутнім ще про своє життя, що попередньо жила в селі, де їй дочка «робила кривду», що вона ( ОСОБА_3 ) шкодувала, що то все стільки часу терпіла і що скоріше не пішла проживати до м.Львова.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила наступне: вона (свідок) в квартирі відповідачки ОСОБА_2 , в присутності нотаріуса підписувала заповіт від імені заповідачки ОСОБА_3 ; на зазначену процедуру її запросив син відповідачки ОСОБА_2 ; такий висловлював відповідне прохання до неї (свідка) по телефону та в той же день, коли мало місце складення та посвідчення заповіту; попередньо вона (свідок) допомагала родині ОСОБА_2 відновити паспорт ОСОБА_3 ; посвідчення заповіту мало місце в денну пору, орієнтовно в період з 10.00 до 16.00 год., точний час вона (свідок) не пригадує; коли вона (свідок) прийшла, то в кімнаті, де був нотаріус, сиділа бабуся ОСОБА_3 ; вона (свідок) показала та передала нотаріусу свій паспорт; на той час ОСОБА_3 більше сиділа, ходити їй було важко та у неї дуже тремтіли руки; вона (свідок) пригадує, що текст заповіту зачитували бабусі і така говорила, що згідна з ним; нотаріус пропонувала і питала ОСОБА_3 чи та може підписати заповіт, навіть давала їй ручку, однак така у відповідь плакала, говорила, що в неї трясуться руки; далі вона (свідок) підписала заповіт від імені ОСОБА_3 ; після неї (свідка ОСОБА_6 ) заповіт підписали свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а потім заповіт підписувала нотаріус; ОСОБА_3 була в той момент розчулена, плакала, говорила, що на старості літ заважає дочці ОСОБА_2 і внучці, маючи свій будинок в селі; про подію посвідчення довіреності, що мало місце перед посвідченням заповіту, їй (свідку) нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомила наступне: вона (свідок) працює сімейним лікарем; попередньо вона мала на обслуговуванні ділянку по АДРЕСА_4 , зокрема будинок по АДРЕСА_5 , однак пацієнтку ОСОБА_3 вона (свідок) не пригадує. Після ознайомлення з медичною карткою ОСОБА_3 в суді, свідок зазначила, що в ОСОБА_3 наростало серцебиття, у неї був поганий слух на праве вухо, вона скаржилась на біль в ногах, всі ці скарги пацієнта записані в її медичній картці. Зі змісту картки не вбачається, що така скаржилась на поганий зір чи на функціонування рук. Всі ці її (свідка) показання ґрунтуються виключно на медичних записах, оскільки саму особу ОСОБА_3 вона не пригадує. В жовтні 2016 року мало місце реформування медицини і вона (свідок) перейшла працювати в іншу амбулаторію. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , причину її смерті вказувала вже інший лікар, яка обслуговувала цей будинок.

IV. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області Гладишевої Х.В. від 19.06.2018р. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Яксманицький Роман Степанович про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області Торської І.В. від 06.08.2018р. прийнятодо свого провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 12.09.2018 року за клопотанням позивачки ОСОБА_1 ухвалено витребувати у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Яксманицького Романа Степановича (місцезнаходження:м.Мостиська, вул.Грушевського, 22, Львівської області) належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 03.10.2018 року продовжено на 30 днів строк проведення підготовчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 01.11.2018 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою судді судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду Струс Л.Б. від 25.02.2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 19.06.2018р.

Ухвалою судді Мостиського районного суду Львівської області Кічака Ю.В. від 27.03.2019р. прийнято до свого провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 10.06.2019р. відмовлено у клопотанні позивача ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд іншому суду за підсудністю.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 10.06.2019р. прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну підстави позову.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 01.10.2019р. задоволено клопотання представника позивача - адвоката Шубака О.І. про витребування доказів; ухвалено витребувати з Головного Управління пенсійного Фонду України у Львівській області наступні докази: копію пенсійної справи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , с.Великі Новосілки Мостиського району Львівської області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ; копію заяв ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно переведення виплат пенсії з відділення поштового зв`язку до банківської установи (або отримання пенсії в інший спосіб), яка була подана ОСОБА_3 в період з серпня 2013 року по квітень 2017 року; ухвалено витребувати у Комунального некомерційного підприємства «3-я міська клінічна лікарня м.Львова» докази: копію медичної карти стаціонарного та амбулаторного хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ухвалено витребувати у Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» докази: копію договорів, платіжних доручень, меморіальних ордерів, заяв та інших, які містять підписи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , та складені в період з серпня 2013 року по квітень 2017 року; ухвалено витребувати в Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»: копію договорів, платіжних доручень, меморіальних ордерів, заяв та інших, які містять підписи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , та складені в період з серпня 2013 року по квітень 2017 року; ухвалено витребувати у Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Матвєєвої Юлії Володимирівни наступні докази:копію заповіту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідченого 16.01.2014р. Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Матвєєвою Ю.В. та зареєстрованого за реєстровим №17; копію документів, на підставі яких 16.01.2014р. нотаріусом посвідчено заповіт ОСОБА_3 ; копію відповідних аркушів Журналу (книги) обліку викликів нотаріуса за межі державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву чи робочого місця (контори) приватного нотаріуса Матвєєвої Ю.В., на яких відображено запис про виклик 16.01.2014р. нотаріуса за адресою: АДРЕСА_3 та копію заяви про виклик нотаріуса; копію аркушів Реєстру для реєстрації нотаріальних дій Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Матвєєвої Ю.В. за 2014 рік, на яких відображено запис про реєстрацію 16.01.2014р. заповіту ОСОБА_3 , що зареєстрований за реєстровим №17.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 14.07.2020р. залучено приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Матвєєву Юлію Володимирівну до участі у даній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та ухвалено витребувати у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Матвєєвої Юлії Володимирівни наступні докази: копію довіреності ОСОБА_3 , посвідченої 13.01.2014р. Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Матвєєвою Ю.В. та зареєстрованої за реєстровим №7; копію документів, на підставі яких 13.01.2014р. нотаріусом посвідчено довіреність; копію відповідних аркушів Журналу (книги) обліку викликів нотаріуса за межі державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву чи робочого місця (контори) приватного нотаріуса Матвєєвої Ю.В., на яких відображено запис про виклик 13.01.2014р. нотаріуса за адресою: АДРЕСА_1 та копію заяви про виклик нотаріуса; копію відповідних аркушів Журналу (книги) обліку викликів нотаріуса за межі державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву чи робочого місця (контори) приватного нотаріуса Матвєєвої Ю.В., на яких відображено запис про виклик 13.01.2014р. нотаріуса за адресою: АДРЕСА_1 та копію заяви про виклик нотаріуса; копію відповідних аркушів Реєстру для реєстрації нотаріальних дій Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Матвєєвої Ю.В. за 2014 рік, на яких відображено запис про реєстрацію 13.01.2014р. довіреності ОСОБА_3 , що зареєстрована за реєстровим №7.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 03.11.2020р. закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Матвєєва Юлія Володимирівна, про визнання заповіту недійсним.

Ухвалами суду від 23.01.2023р. та від 13.03.2023р. задоволено клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Шубака Олега Івановича про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 14.02.2023р. задоволено клопотання представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Білецької Орести Романівни про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

V. Обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків та дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 29.01.2009р. секретарем Балицької сільської ради Мостиського району Львівської області Бобко Д.В. посвідчено заповіт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Новосілки Мостиського району Львівської області, згідно якого така усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі на що вона ( ОСОБА_3 ) за законом матиме право заповіла своїй дочці - ОСОБА_1 , позивачці по справі.

16.01.2014 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Матвєєвою Юлією Володимирівною посвідчено заповіт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Новосілки Мостиського району Львівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_6 , згідно якого заповідач усе своє майно, де б воно не було і на що вона ( ОСОБА_3 ) за законом матиме право заповіла своїй доньці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідачці по справі.

Відповідно до ч.4 ст.207, статей 1247, 1253 ЦК України при посвідченні заповіту заповідача ОСОБА_3 16.01.2014р. були присутні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які зачитали текст заповіту вголос та поставили на ньому свої підписи, а також за дорученням ОСОБА_3 та в її присутності заповіт підписала ОСОБА_6 .

Зі змісту заповіту слідує, що на прохання заповідача ОСОБА_3 такий записаний нотаріусом зі слів заповідача за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У зв`язку з хворобою заповідача та похилим віком заповіт складено і посвідчено на виклику удома за адресою: АДРЕСА_1 о 16 год. 30 хв.

У заповіті зазначено причини, у зв`язку з якими такий не міг бути підписаний особою заповідача та чому його посвідчення відбувалось при свідках. Зокрема, у зв`язку з похилим віком та слабким зором ОСОБА_3 , за її дорученням, у її ( ОСОБА_3 ) присутності та у присутності нотаріуса текст заповіту підписано ОСОБА_6 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 через хворобу не могла особисто прочитати текст заповіту уголос, за її дорученням, в її ( ОСОБА_3 ) присутності та в присутності нотаріуса текст заповіту до його підписання зачитаний уголос запрошеними свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У тексті заповіту зазначені всі необхідні відомості про осіб, які були свідками при посвідченні вказаного заповіту; містяться вказівки про встановлення нотаріусом осіб свідків та особи, яка підписала заповіт від імені заповідача ОСОБА_3 , а також про перевірку їх дієздатності.

Заповіт заповідача ОСОБА_3 від 16.01.2014р. цього ж дня зареєстровано приватним нотаріусом Матвєєвою Ю.В. у Спадковому реєстрі, номер заповіту у Спадковому реєстрі - 55607184.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті: м.Львів.

Приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицьким Р.С. заведено спадкову справу №562/2017 щодо майна померлої ОСОБА_3 .

До нотаріуса із заявами про прийняття спадщини звернулись: 18 липня 2017 року дочка ОСОБА_2 (відповідачка по справі) та ІНФОРМАЦІЯ_5 дочка ОСОБА_1 (позивачка по справі).

VІ. Застосовані норми права та судова практика.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частинами першою та другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статі 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно із положеннями статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до статті 1244 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Вимоги, щодо форми та порядку посвідчення заповіту, встановлені статтями 1247-1253 ЦК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

За змістом частин першої - третьої статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) вказано, що «правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію».

Відповідно до частини четвертої статті 207 ЦК України, якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

У постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року в справі № 755/8686/17 (провадження № 61-8444св19) зазначено, що «аналіз абзацу 1 частини четвертої статті 207 ЦК України свідчить, що у певних випадках допускається підписання правочину іншою особою, якщо сторона правочину має різного роду вади, що заважають їй це зробити. У цьому разі порядок підписання іншою особою правочину регламентується частиною четвертою статті 207 ЦК України. Особа, яка підписує правочин (рукоприкладник), сама не є стороною правочину. Жодних прав і обов`язків щодо правочину, який нею підписується, в неї не виникає. Її роль зводиться виключно до заповнення певної вади особи, яка є стороною правочину».

Статтею 1248 ЦК України передбачено, що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Відповідно до вимог частин першої, п`ятої, шостої статті 1253 ЦК України, на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків.

Порядок посвідчення заповіту, внесення змін до нього та його скасування передбачений Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (тут і надалі в редакції, чинній на час посвідчення заповіту 16 січня 2014 року, далі - Порядок № 296/5).

Відповідно до вимог пункту 1.7 глави 3 розділу ІІ Порядку № 296/5, нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом.

Згідно з пунктом 1.8 глави 3 розділу ІІ Порядку № 296/5, якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою.

Відповідно до пункту 1.10 глави 3 розділу ІІ Порядку № 296/5, нотаріус при посвідченні заповіту зобов`язаний роз`яснити заповідачу зміст статті 1241 ЦК України про право на обов`язкову частку у спадщині та зміст статті 1307 ЦК України щодо нікчемності заповіту на майно, яке є предметом спадкового договору.

Згідно з пунктом 1.11 глави 3 розділу ІІ Порядку № 296/5, на бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю.

Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт.

Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім`я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

Як передбачено п.1.3. та п.8 глави 3 розділу ІІ Порядку у заповіті зазначаються місце і час складення заповіту. Відомості про заповіти підлягають обов`язковій державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, установленому Положенням про Спадковий реєстр, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 №1810/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.07.2011 за № 831/19569.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року в справі № 522/9893/17 (провадження № 14-173цс20), яка оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 13 липня 2021 року, вказано, що «слід звернути увагу на вимогу частини першої статті 203 ЦК України, за якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Отже, звертає на себе увагу те, що тут йдеться, по-перше, про зміст правочину, а не про його форму та порядок посвідчення; по-друге, про невідповідність змісту не законам, а саме актам цивільного законодавства.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

VIІ. Мотиви, з яких виходить суд, висновки суду.

У статті 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповіт як остання воля особи стосується її розпоряджень на випадок смерті і тому покликаний вирішувати важливі для особи питання щодо призначення спадкоємців, позбавлення спадкоємців за законом права спадкування, визначення обсягу спадщини, що має спадкуватися за заповітом, встановлювати інші розпорядження, які відповідають заповіту та вимогам законодавства про спадкування.

При цьому право дієздатної фізичної особи на заповіт, як і будь-яке суб`єктивне цивільне право, здійснюється нею вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 та стаття 1234 ЦК України).

Юридична природа заповіту ґрунтується на його законодавчому визначенні як особистого розпорядження фізичної особи на випадок смерті (стаття 1233 ЦК України).

Правова природа цього розпорядження визначається судовою практикою як односторонній правочин, що тягне відповідні правові наслідки.

На заповіт, який є правочином, поширюються загальні положення про правочини, якщо у Книзі шостій ЦК України немає відповідного правила. Водночас загальні правила про правочин, у тому числі про їх недійсність, можуть бути поширені на заповіт у тому випадку, коли це не суперечить суті заповіту та природі спадкування.

Аналіз норм Книги шостої ЦК України свідчить, що її нормами визначені вимоги до особи заповідача (стаття 1234 ЦК України), змісту заповіту (статті 1236-1240, 1246 ЦК України), загальні вимоги до форми заповіту (стаття 1247 ЦК України), порядку його посвідчення нотаріусом (статті 1248, 1249, 1253 ЦК України), для яких законодавцем визначені і наслідки їх порушення.

Згідно з частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до частини першої статті 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Сторона позивача, звертаючись до суду із даним позовом, просила суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_3 16 січня 2014 року на користь ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Матвєєвою Юлією Володимирівною за реєстровим №17.

Під час розгляду справи як на підставу пред`явлених позовних вимог, сторона позивача покликалась на те, що заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення; що у нотаріуса не було підстав застосовувати правила частини четвертої статті 207 ЦК України та посвідчувати заповіт за відсутності особистого підпису заповідача ОСОБА_3 ; що заповідач ОСОБА_3 не мала фізичних вад та хвороб, які б перешкоджали їй самостійно підписати заповіт, похилий вік та слабкий зір не є підставою для підписання правочину іншою особою; що волевиявлення заповідача ОСОБА_3 не було вільним та не відповідало її волі і т.і. Згідно заяви про зміну підстави позову, як на підставу недійсності заповіту сторона позивача покликалася на статтю 215 ЦК України, а також на положення статті 1257 ЦК України, якою передбачено умови нікчемності заповіту та можливість визнання заповіту недійсним у разі, коли буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно з частиною третьою статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у частині 3 статті 203 ЦК України.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Із змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

Аналіз положень частини четвертої статті 207, статей 1247, 1248, 1253 ЦК України, глави 3 розділу ІІ Порядку № 296/5 свідчить про те, що наявність підстав для підписання заповіту іншою, аніж заповідач особою, а також для посвідчення заповіту при свідках, якщо заповідач не може сам прочитати заповіт, може доводитись в суді не лише медичними документами про стан здоров`я заповідача, а й іншими доказами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 14.04.2021р. та від 09.11.2022р. у справі №522/20750/16.

У цій справі судом допитано в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що зазначені в оспорюваному заповіті, як свідки, а також ОСОБА_6 , яка підписала заповіт. Крім того, з приводу форми і порядку посвідчення заповіту заповідачки ОСОБА_3 від 16 січня 2014 року, а також з приводу намірів і волевиявлення заповідачки ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснення надала приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Матвєєва Юлія Володимирівна. Саме показання свідків та пояснення нотаріуса, яка посвідчувала оспорюваний заповіт, суд розцінює як докази, які доводять у даному випадку наявність підстав для підписання заповіту іншою, аніж заповідач особою, а також для посвідчення заповіту при свідках.

При вирішенні даного цивільного позову, суд враховує, що приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Матвєєва Юлія Володимирівна, яка була залучена до участі в даній справі в якості третьої особи, в судовому засіданні пояснила, що вона приїжджала до заповідачки ОСОБА_3 , яка розуміла значення своїх дій, вона встановлювала у заповідачки бажання складання заповіту, та на кого саме. Заповіт був зачитаний їй ( ОСОБА_3 ) вголос, була перевірена її ( ОСОБА_3 ) воля саме на складання заповіту на особу, яку зазначено у заповіті. При цьому, у зв`язку з похилим віком особи заповідачки ОСОБА_3 , якій було майже 90 років, а також поганим зором, за неї підписала заповіт інша особа у присутності свідків. Приватний нотаріус Матвєєва Ю.В. в судовому засіданні підтвердила, що зміст заповіту заповідача ОСОБА_3 від 16.01.2014 року відповідає її волевиявленню та заперечила наявність будь-яких порушень при посвідченні даного заповіту.

Із показань свідка ОСОБА_4 , яка допитана судом, вбачається, що за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 при присутності нотаріуса та свідків був вголос зачитаний заповіт, з яким ОСОБА_3 повністю погодилася, та у зв`язку з похилим віком, тремтінням рук та поганим зором ОСОБА_3 та за її ( ОСОБА_3 ) згодою заповіт підписала ОСОБА_6 , а потім такий підписала вона (свідок) та свідок ОСОБА_5 .

З показань свідка ОСОБА_5 вбачається, що під час складання та посвідчення оспорюваного заповіту, крім неї (свідка) були присутні заповідач ОСОБА_3 , нотаріус, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Вони (свідки) перед підписанням заповіту його зачитували вголос та заповідач ОСОБА_3 погодилася з його змістом та вільно й самостійно стверджувала, що бажає заповісти своє майно саме відповідачці ОСОБА_6 за її добре ставлення до неї. Також свідок зазначила, що ОСОБА_3 все розуміла, однак потребувала догляду, була слабка, важко ходила та у неї тремтіли руки, тому за неї заповіт підписала інша особа - ОСОБА_6 .

З показань свідка ОСОБА_6 , які надані нею безпосередньо в суді, вбачається, що її запрошено для процедури складання заповіту разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в її присутності текст заповіту вголос зачитувався заповідачці ОСОБА_3 , після чого така з ним повністю погодилася. Після зачитання заповіту в її (свідка) присутності заповідачці ОСОБА_3 було запропоновано самостійно підписати даний заповіт, що така самостійно зробити не змогла. Далі заповіт підписала вона ( ОСОБА_6 ), а потім свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та нотаріус.

Матеріалами справи, поясненнями нотаріуса та показаннями свідків підтверджено, що у відповідності до вимог ч.4 ст.207, статей 1247, 1253 ЦК України, при посвідченні оспорюваного заповіту були присутні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які зачитали текст заповіту вголос та поставили на ньому свої підписи, а також за дорученням ОСОБА_3 та в її присутності заповіт підписала ОСОБА_6 . Текст заповіту містить відомості про осіб свідків.

Стороною позивача не доведено та судом не встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не могли бути свідками з підстав, що зазначені ч.4 ст.1253 ЦК України та п.1.11 глави 3 розділу ІІ Порядку № 296/5; стороною позивача не доведено та судом не встановлено і тієї обставини, що особа, яка підписала заповіт - ОСОБА_6 у будь-який спосіб була заінтересованою особою у даній ситуації.

Згідно даних, зазначених у тексті заповіту, на прохання заповідачки ОСОБА_3 такий записаний нотаріусом зі слів заповідача за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Відповідно до даних, зазначених у тексті заповіту, він складений 16 січня 2014 року о 16.30 хв., у зв`язку із хворобою заповідача та похилим віком ОСОБА_3 , заповіт складено і посвідчено на виклику удома за адресою: АДРЕСА_1 , де на той час фактично постійно проживала заповідачка ОСОБА_3 .

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, даний заповіт зареєстровано на робочому місці приватного нотаріуса через 1 год. 20 хв. після його складання 16.01.2014 року о 17 год. 50 хв.

Також, відповідно до даних, зазначених у тексті заповіту, у зв`язку з похилим віком та слабким зором ОСОБА_3 , за її дорученням, у її ( ОСОБА_3 ) присутності та у присутності нотаріуса текст заповіту підписано ОСОБА_6 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 через хворобу не могла особисто прочитати текст заповіту уголос, за її дорученням, в її ( ОСОБА_3 ) присутності та в присутності нотаріуса текст заповіту до його підписання зачитаний уголос запрошеними свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Зазначені обставини щодо похилого віку та фізичної вади (слабкого зору) заповідача ОСОБА_3 на час складення та посвідчення заповіту підтверджено в судовому засіданні поясненнями нотаріуса та показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Отже, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 в силу фізичних вад (поганим зором), про що зазначено у заповіті, не могла самостійно підписати заповіт, а тому він був підписаний ОСОБА_6 , у присутності двох свідків, що відповідає встановленому порядку посвідчення заповіту.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження порушення вимог щодо форми та посвідчення заповіту заповідача ОСОБА_3 від 16.01.2014р. та відповідно доказів на підтвердження спростування пояснень, наданих приватним нотаріусом Матвєєвою Ю.В. щодо дотримання нею форми та встановленого законом порядку посвідчення даного заповіту, - стороною позивача суду не надано.

Доказів на підтвердження складання заповіту заповідачкою ОСОБА_3 з порушенням умов щодо її вільного волевиявлення та доказів на підтвердження невідповідності вчиненого правочину справжній волі заповідача ОСОБА_3 - сторона позивача суду не надала, що було її (сторони позивача) процесуальним обов`язком.

Також судом не беруться до уваги доводи позивачки ОСОБА_1 щодо факту та обставин викрадення заповідачки ОСОБА_3 відповідачкою ОСОБА_2 та насильного утримання останньою заповідача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки такі твердження сторони позивача суд вважає голослівними, не підтвердженими жодними доказами.

При цьому суд вважає, що стороною позивача свідомо було подано наявні у матеріалах справи докази, які такі вважали достатніми для підтвердження своїх позовних вимог.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку про те, що заповіт заповідачки ОСОБА_3 від 16.01.2014р. за №17 є законним, оскільки ОСОБА_3 в силу фізичних вад (поганого, слабкого зору, похилого віку), про що зазначено у заповіті, не могла самостійно підписати заповіт, а тому він був підписаний ОСОБА_6 , у присутності двох свідків, що, як вважає суд, відповідає встановленому порядку посвідчення заповіту. Оскаржуваний заповіт за формою, порядком його посвідчення, відображення дійсного волевиявлення заповідачки відповідає вимогам закону.

Будь-які інші доводи, на які покликалась сторона позивача та на які судом не надано детальної відповіді, не спростовують, як вважає суд, обставин щодо законності оспорюваного ними заповіту.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavinandothers v. Ukraine, № 4909/04, § 58).

Підсумовуючи вищенаведене, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та доводи сторони відповідача, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України, суд вважає, що стороною позивача не доведено підстав для визнання недійсним заповіту, дійсність якого є предметом спору у даній цивільній справі, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають до задоволення.

VIIІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, в тому числі зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Матвєєва Юлія Володимирівна про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 30.03.2023р.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка с.Новосілки Мостиського району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с.Новосілки Мостиського району Львівської області, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Матвєєва Юлія Володимирівна, місцезнаходження: 79069, м.Львів, вул.Ковалика,1.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, місцезнаходження: 81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 22, Яворівського району Львівської області.

Суддя Ю.В. Кічак