Справа № 352/106/23
Провадження № 2/352/225/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Тисменицької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності,

у с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності, в якому просили: 1) встановити факт належності ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого виконкомом Вільшаницької сільської ради 15.03.1990 на ім`я ОСОБА_4 ; 2) визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку А загальною площею 76,0 кв.м, сараю Б площею 23,0 кв.м, сараю В площею 24,3 кв.м, сараю Г площею 10,6 кв.м, сараю Д площею 37,8 кв.м, сараю Е площею 34 кв.м, літньої кухні Є площею 74,7 кв.м, альтанки Ж площею 7,5 кв.м, колодязя N1, огорожі N3 площею 30 кв.м, огорожі N4 площею 37,5 кв.м; 3) визнати за ОСОБА_5 право власності на 2/5 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 ; 4) визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Заявлений позов обґрунтовували тим, що вони постійно проживають у спірному будинковолодінні АДРЕСА_1 , яке мало статус колгоспного двору. Головою колгоспного двору був ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим виконкомом Вільшаницької сільської ради 15.03.1990 на підставі рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 233 від 19.12.1989, а членами двору були ОСОБА_6 дружина, ОСОБА_2 дочка, ОСОБА_3 зять, ОСОБА_7 внука. Відповідно до діючого на той час законодавства, що регулювало власність колгоспного двору, будинковолодіння належало всім членам двору в рівних частках по 1/5 частині кожному. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну йому 1/5 частину будинковолодіння, яку прийняла позивачка ОСОБА_1 як єдина спадкоємиця за заповітом спадкодавця, посвідченим 05.02.2020 секретарем Вільшаницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належну їй 1/5 частину будинковолодіння, яку прийняла позивачка ОСОБА_2 як єдина спадкоємиця за заповітом спадкодавця, посвідченим 18.09.2008 секретарем Вільшаницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Оскільки у свідоцтві про право власності на ім`я ОСОБА_4 допущено помилку, а саме помилково вказано його по батькові « ОСОБА_8 » замість правильного « ОСОБА_9 », необхідно встановити факт належності спадкодавцю вказаного правовстановлюючого документа. З огляду на вказану помилку в правовстановлюючому документі та на те, що спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позбавлені можливості оформити свідоцтва про право на спадщину на спадкові частини будинковолодіння в нотаріальному порядку. Так само позивач ОСОБА_3 не може оформити належне йому як члену колишнього колгоспного двору право власності на 1/5 частину будинковолодіння.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, представник позивачів адвокат Яремчук М. Є. у поданій суду заяві просила справу розглянути без участі позивачів та їх представника, позов підтримала і просила його задоволити.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути без його участі, позов підтримав і просив його задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у поданому суду відзиві відповідач просив розглянути справу без участі свого представника.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Установлено, що предметом спору в даній справі є право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Спірне будинковолодіння складається з житлового будинку А загальною площею 76,0 кв.м, сараю Б площею 23,0 кв.м, сараю В площею 24,3 кв.м, сараю Г площею 10,6 кв.м, сараю Д площею 37,8 кв.м, сараю Е площею 34 кв.м, літньої кухні Є площею 74,7 кв.м, альтанки Ж площею 7,5 кв.м, колодязя N1, огорожі N3 площею 30 кв.м, огорожі N4 площею 37,5 кв.м. Ринкова вартість будинковолодіння на даний час становить 303852 грн.

Вказані обставини підтверджуються технічним паспортом, засвідчена копія якого підшита на а.с.24-27, та висновком про вартість об`єкта оцінки (а.с.35).

Право власності на спірне будинковолодіння зареєстроване за колгоспним двором, головою якого був ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Вільшаницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області 15.03.1990 згідно рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 233 від 19.12.1989 (а.с.23), що підтверджується довідкою ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» від 11.11.2022 № 01582 (а.с.61).

Спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору.

Станом на 1991 р. у дворі проживали ОСОБА_4 голова двору, його дружина ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_2 , зять ОСОБА_3 та внука ОСОБА_10 . Ці п`ятеро членів двору мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали однією сім`єю в даному колгоспному дворі. Після набрання чинності Законом України «Про власність» вони стали співвласниками будинковолодіння в рівних частках по 1/5 частині кожен.

Майно колгоспного двору відповідно до вимог ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Суд установив, що в свідоцтві про право власності на ім`я голови колгоспного двору ОСОБА_4 помилково вказано його по батькові « ОСОБА_8 » замість правильного « ОСОБА_9 ».

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17) ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну йому 1/5 частину будинковолодіння, яку прийняла позивачка ОСОБА_1 як єдина спадкоємиця за заповітом спадкодавця, посвідченим 05.02.2020 секретарем Вільшаницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області (а.с.16), відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.28) ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належну їй 1/5 частину будинковолодіння, яку в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла позивачка ОСОБА_2 як єдина спадкоємиця за заповітом спадкодавця, посвідченим 18.09.2008 секретарем Вільшаницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області (а.с.29).

З огляду на вказану помилку в правовстановлюючому документі та на ту обставину, що спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позбавлені можливості оформити свідоцтва про право на спадщину на спадкові частини будинковолодіння в нотаріальному порядку, що підтверджується відмовами нотаріусів у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 15, 60). Так само позивач ОСОБА_3 не може оформити належне йому як члену колишнього колгоспного двору право власності на 1/5 частину будинковолодіння.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Згідно вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст. 328 ЦК України).

У відповідності з вимогами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж протоколу є додатковою статтею Конвенції, передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, який прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від спадщини.

Як передбачено ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання за трьома позивачами права власності на будинковолодіння.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст. 316, 317, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ст. 263-265, 319ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Тисменицької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності задоволити.

Установити факт належності ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого виконкомом Вільшаницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області 15 березня 1990 року на ім`я ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 2/5 (дві п`ятих) частини будинковолодіння АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку А загальною площею 76,0 кв.м, сараю Б площею 23,0 кв.м, сараю В площею 24,3 кв.м, сараю Г площею 10,6 кв.м, сараю Д площею 37,8 кв.м, сараю Е площею 34 кв.м, літньої кухні Є площею 74,7 кв.м, альтанки Ж площею 7,5 кв.м, колодязя N1, огорожі N3 площею 30 кв.м, огорожі N4 площею 37,5 кв.м, загальною вартістю 303852 грн з підстав належності 1/5 частини на праві спільної сумісної власності та 1/5 частини у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 05.02.2020 секретарем Вільшаницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, після померлого ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 2/5 (дві п`ятих) частини будинковолодіння АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку А загальною площею 76,0 кв.м, сараю Б площею 23,0 кв.м, сараю В площею 24,3 кв.м, сараю Г площею 10,6 кв.м, сараю Д площею 37,8 кв.м, сараю Е площею 34 кв.м, літньої кухні Є площею 74,7 кв.м, альтанки Ж площею 7,5 кв.м, колодязя N1, огорожі N3 площею 30 кв.м, огорожі N4 площею 37,5 кв.м, загальною вартістю 303852 грн з підстав належності 1/5 частини на праві спільної сумісної власності та 1/5 частини у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 18.09.2008 секретарем Вільшаницької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, після померлої ОСОБА_6 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/5 (одну п`яту) частину будинковолодіння АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку А загальною площею 76,0 кв.м, сараю Б площею 23,0 кв.м, сараю В площею 24,3 кв.м, сараю Г площею 10,6 кв.м, сараю Д площею 37,8 кв.м, сараю Е площею 34 кв.м, літньої кухні Є площею 74,7 кв.м, альтанки Ж площею 7,5 кв.м, колодязя N1, огорожі N3 площею 30 кв.м, огорожі N4 площею 37,5 кв.м, загальною вартістю 303852 грн на праві спільної сумісної власності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачі: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Тисменицька міська рада, вул. Галицька, 17, м. Тисмениця Івано-Франківського району Івано-Франківської області, .

Повне судове рішення складено 05.04.2023.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ