Провадження № 2др/712/19/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі - КАПЛЯ А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву представника ОСОБА_3 адвоката ЄРМАКА Олега Віталійовича про стягнення витрат на правничу допомогу,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Єрмак О.В. звернувся до суду з клопотанням про стягнення витрат на правничу допомогу.

Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, яка є об`єктом спільної сумісної власності та визнання права власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, первісний позов задоволено, зустрічний позов - задоволено частково.

При винесенні вказаного рішення, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу.

Просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 43 000 грн.

27.03.3023 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Манзар Т.В. про не співмірність та недоведеність витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в обґрунтування якої зазначила, що представником ОСОБА_3 адвокатом Єрмак О.В. на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано копію договору про надання правової допомоги від 19 січня 2022 року, копію акту без зазначення дати складання та підпису клієнта ОСОБА_3 та копію квитанції до прибуткового касового ордера № 22/22 від 19.01.2022 року. Як вбачається із самого акту, то загальна сума наданих послуг становить 10 000 грн., що суттєво відрізняється від суми, яка заявлена у заяві у розмірі 43 000 грн. Крім того, така сума є занадто завищеною те неспівмірною із складністю справи, часом витраченими адвокатом на виконання відповідних робіт та ціною позову. Тому просить відмовити у задоволенні заяви.

Суд не вбачає необхідності викликати сторони в судове засідання, враховуючи характер вирішуваного питання, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

У зв`язку з цим, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст. 141 ч. 2 п. 2 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові.

Згідно із ст. 141 ч. 8 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду,збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже, з аналізу статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката має стягуватись на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно роз`яснень, наведених у п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що відповідачу за первісним позовом та позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_3 правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Єрмак О.В., що підтверджується ордером серії АА № 1081143 від 27.01.2022 року, договором про надання правової допомоги від 19.01.2022 року, укладеним між адвокатським бюро «Іванова» та ОСОБА_3 , Актом виконаних робіт від 27.03.2023 року, квитанцією до прибуткового касового ордеру № 22/22 від 19.01.2022 року на суму 43 000 грн., а також додатковим договором від 23.03.2023 року.

При цьому, як вбачається із акту виконаних робіт, загальна сума наданих послуг становить 10 000 грн., що суттєво відрізняється від суми, яка заявлена у заяві у розмірі 43 000 грн. Крім того, даний акт підписаний лише одним адвокатом та не містить підпису клієнта ОСОБА_3 .

Суд враховує заперечення представника ОСОБА_2 адвоката Манзар Т.В. щодо заяви про ухвалення додаткового рішення, а також розбіжності у зазначенні сум наданих послуг, однак, вважає, що ОСОБА_3 дійсно отримала правову допомогу від адвоката Єрмак О.В., а тому не викликає сумнівів, що відповідачем понесені витрати на правничу допомогу у справі.

Але, з урахуванням наданих документів, а також складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 43 000 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат.

Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.

А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, кількість судових засідань, з врахуванням виконаної адвокатом роботи, керуючись принципами співмірності та розумності судових витрат, критерієм реальності адвокатських витрат, а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значення справи для сторін, та враховуючи, що первісний позов було задоволено повністю, а зустрічний позов - частково, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу та вважає за необхідне зменшити їх розмір та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 3-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268, 270 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в сумі 5 000 грн.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: