Справа № 367/4117/22
Провадження №2/367/2720/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Чернової О.В.

за участю секретаря Шлейко В.Ю.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2022 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 3 500 грн. щомісячно. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом, позивач посилається на наступне.

Позивач із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 26 серпня 2014 року даний шлюб було розірвано.

Від шлюбу вони з відповідачем мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на час подачі позову досягла повноліття, проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. Донька є студентом 2-го курсу денної форми навчання, спеціальність 073 «Менеджент», Приватного вищого навчального закладу «Український гуманітарний інститут». Строк навчання 30.06.2025 року. Згідно Статуту інституту донька стипендію не отримує, не працює та не отримує інших доходів, знаходиться на утриманні матері та потребує матеріальної допомоги.

Позивач зазначає, що самостійно утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, не має змоги, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, інших видів доходу не має, у зв`язку з чим вони з донькою опинилася в скрутному матеріальному становищі. Вартість навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг складає 27 585 грн. на рік.

Враховуючи те, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги.

Відповідач інших дітей не має, аліментів нікому не сплачує, отже має можливість надавати грошову допомогу на утримання доньки.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом.

Оскільки відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, позивач просить стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 02.12.2022 відкрито спрощене провадження в справі.

25.02.2023 року відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі та позовну заяву із додатками та 13.03.2023 року представник відповідача адвокат Нерода А.І. подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, з підстав того, що позивачкою не надано доказів в обґрунтування позовних вимог. Зазначив, що відповідачем було отримано докази того, що навчання донька проходить безкоштовно. З початку війни позивач і донька перебували у Німеччині та отримували базову матеріальну допомогу. Щодо визначення розміру аліментів, зазначив, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 3500 грн., оскільки втратив роботу, не працює і не має доходу на даний час, має проблеми зі здоров`ям і потребує лікування, 24.02.2023 року відповідач був виписаний із лікарні, відновлює своє здоров`я і тому не може влаштуватися на роботу та працювати. Вважав за можливе сплачувати аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, - 1342,00 грн. та просив стягнути з позивачки на користь відповідача понесені судові витрати .

Згідно трекінгу поштових відправлень, позивачка і третя особа отримали відзив на позовну заяву 14.03.2023 року, відповіді на відзив, пояснень третьої особи щодо відзиву, будь-яких інших заяв від них до суду не надійшло.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надійшло.

У відповідності до частини 8 статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.264ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 26 серпня 2014 року по справі №367/4372/14-ц даний шлюб було розірвано.

Позивач і відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Бучанської селищної ради, м. Ірпінь Київської області, актовий запис №119 від 01 липня 2004 року.

Отже, 22.06.2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття.

Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №23-01/205 від 22.09.2022 року, виданої відділом реєстрації місця проживання управління центру надання адміністративних послуг Бучанської міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 з 26.09.2006 року і по теперішній час.

Згідно даних довідок Приватного вищого навчального закладу «Український гуманітарний інститут» від 20.09.2022 №2420, від 10.03.2023 №2610 ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу денної форми навчання за спеціальністю 073 «Менеджмент». Згідно статуту інституту стипендію не отримує. Термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. Згідно рішення ректорату протокол №24 від 14.07.2022 у 2022-2023 н.р. навчається безкоштовно.

На підтвердження обставин, викладених у відзиві на позовну заяву, стороною відповідача надано наступні докази

Виписку з історії хвороби №1465, із якої вбачається, що ОСОБА_2 перебував на лікуванні у відділенні кардіології КНП КОР «Київська обласна лікарня» з 19.04.2021 року по 22.04.2021 року із діагнозом атеросклеротичний кардіосклероз, пароксизмана форма тріпотіння передсердь пароксизм 19.04.2021 р.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1022 ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Ірпінська центральна міська лікарня» з 17.02.2023 року по 24.02.2023 року з приводу гіпертонічної хвороби, гіпертонічного кризу, подагричного артриту.

З приводу даного лікування ОСОБА_2 видано листок непрацездатності, в якому зазначено місце роботи останнього ОСББ «Зоря».

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому, СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У своїх постановах від 29 січня 2018 року у справі №622/373/16-ц, від 25 лютого 2020 року у справі №512/4397/17 Верховний Суд роз`яснив, що, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

У випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст.199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач просить стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. з урахуванням того, що відповідач офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, не є особою з інвалідністю, не має інших дітей, аліментів нікому не сплачує, має можливість надавати грошову допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

При цьому позивач в позовній заяві зазначає, що вартість навчання згідно умов договору про надання освітніх послуг, складає 27 585 грн. в рік, та про те, що перебуває в декретній відпустці і не має можливості утримувати повнолітню дитину, проте доказів на підтвердження зазначеного суду не надала.

Крім того, жодних доказів на визначення суми інших витрат на зошити, підручники, витрати на особисті потреби дитини позовна заява не містить.

Із довідки Приватного вищого навчального закладу «Український гуманітарний інститут» від 10.03.2023 року №2610 вбачається, що ОСОБА_3 у 2022-2023 н.р. навчається безкоштовно.

Відповідач, заперечуючи проти позову, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти внаслідок стану здоров`я, відсутності доходів та неможливості працевлаштування.

Надані ним медичні документи про стаціонарне лікування у 2021 році та у лютому 2023 року не свідчать про неможливість надавати матеріальну допомогу доньці.

Суд критично ставиться до тверджень відповідача щодо не працевлаштування, оскільки із наданої ним копії листка непрацездатності вбачається, що місцем роботи останнього є ОСББ «Зоря».

Надані відповідачем інші докази, - документ на іноземній мові та скріншоти листування суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до ст.ст.77, 78 ЦПК України вони не є належними і допустимими доказами.

Щодо заперечень відповідача в частині перебування позивачки із донькою в Німеччині з початку війни та отримання у зв`язку із цим допомоги, суд зазначає, що це не спростовує доводи позивачки щодо перебування на її утриманні доньки, ненадання відповідачем матеріальної допомоги та того, що донька продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Враховуючи, що навчання відбувається на денній формі, суд вважає, за відсутністю доказів іншого, що ОСОБА_3 не має змоги офіційно працювати та отримувати доходи.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, потреби повнолітньої дочки, яка навчається, надані сторонами докази та не надання відповідачем доказів щодо обставин, які б унеможливлювали стягнення із нього аліментів. Щодо матеріального стану відповідача, то слід зазначити, що ним не спростовано того, факту, що він не може надавати таку матеріальну допомогу.

Зважаючи на обставини, які викладені вище, враховуючи обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги, матеріальний стан позивача та відповідача, їх стан здоров`я та можливість надавати матеріальну допомогу, матеріальний стан повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потреби особи даного віку та потреби по навчанню, а також виходячи з рівності прав та обов`язків батьків, суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, у розмірі 1750 грн. 00 коп. щомісячно, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2025 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, частково задовольнивши позовні вимоги.

Суд вважає, що саме такий розмір аліментів, спрямований на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, відповідає вимогам розумності та є співмірним витратам у зв`язку з навчанням.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив стягнути із позивачки на користь відповідача понесені останнім судові витрати, пов`язані із розглядом справи, а саме, витати на професійну правничу допомогу.

Положеннями ч.1 та 2 ст.133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частинами 2-4 ст.137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, крім іншого, враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Представником відповідача на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу адвоката надано Договір на надання правової допомоги №256 від 08.03.2023 року, в якому визначено фіксовану суму гонорару у розмірі 3000 грн., яка включає підготовку відзиву на позовну заяву у справі №367/4117/22, та яка сплачується протягом 7 днів з дня підписання договору, та докази сплати ОСОБА_2 3000 грн. (квитанції, виписки по рахунку).

Враховуючи, що клопотання передбачене ч.5 ст.137 ЦПК України, про зменшення розміру витрат на правничу допомогу позивачкою не заявлено, беручи до уваги вище наведені правові норми та обставини, суд вважає, що стороною відповідача підтверджено належними та допустимими доказами витрати ОСОБА_2 на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. як такі, що узгоджені між клієнтом та адвокатом у договорі про надання правової допомоги, докази про які подані у визначені ЦПК України строки.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, на користь відповідача з позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у сумі, виходячи із розрахунку: 1750,00 грн. (задоволені позовні вимоги) х 100 : 3500,00 грн. (ціна позову) = 50 %; 3000,00 грн. (понесені судові витрати) х 50% = 1500,00 грн.

Враховуючи приписи ст.141 ЦПК України, та те, що позивач в силу п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, судовий збір по справі необхідно стягнути з відповідача на користь держави пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 496, 20 грн.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 182, 184, 191, 199-201 СК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1750 (одна тисяча сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп., починаючи стягнення з 11.10.2022 та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2025 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1

Суддя: О.В. Чернова