Справа № 638/2370/21
Провадження № 2/638/601/23
РІШЕННЯ

Іменем України

22 березня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Щепіхіної В.В.,

при секретарі - Рєзнік І.П.,

за участю представника відповідача - Колеснікова А. Г.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Чинник Юлії Ігорівни, ТОВ «ФК» Дніпрофінансгруп», третя особа, що не заявляє позовних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 про захист права власності шляхом визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію обтяження,-

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила визнати незаконним і скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Чинник Юлії Ігорівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54141827 від 18.09.2020 щодо земельної ділянки та рішення ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54142272 від 18.09.2020 щодо житлового будинку з надвірними будівлями, згідно з якими проведено державну реєстрацію обтяження вказаного нерухомого майна на підставі договору іпотеки та відступлення права вимоги та внесені записи про іпотеку відповідно. Позивач просить також виключити з Державного реєстру заборон на відчуження майна обтяження, накладене на підставі рішень - індексний номер: 54141827 та індексний номер: 54142272 від 18.09.2020 відповідно.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 07.12.2015 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_4 (чоловіком позивача), з яким ОСОБА_1 перебувала у шлюбі до часу його смерті, було придбано майно: житловий будинок літ. "А-2" з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0880 га, що також знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Майно придбавалось за спільні кошти подружжя. Після смерті ОСОБА_4 позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Під час оформлення документів для прийняття спадщини їй стало відомо про існування обтяження на житловий будинок літ. "А-2" з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0880 га, що також знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, позивачем з`ясовано, що 18.09.2020 о 16:45:08 та 17:01:02 державним реєстратором Чинник Ю. І. в Державний реєстр іпотек внесено запис про іпотеку №38255485 та запис №38255919, об`єктом яких є вищезазначене майно, іпотекодаржателем вказано ТОВ "ФК Дніпрофінансгруп", а іпотекодавець - ОСОБА_2 . Будь-яких відносин з ТОВ "ФК Дніпрофінансгруп" у позивача та її колишнього чоловіка не існувало, жодних вимог до них не надходило, про існування іпотеки їм не було відомо. Будь-які заборони, обтяження або судові спори щодо вказаного майна на момент укладення договору купівлі-продажу майна були відсутні, відсутність вказаних відомостей перевірив нотаріус під час посвідчення договору купівлі-продажу.

Позивач вважає, що наявність обтяження на нерухоме майно унеможливлює здійснення за її волею право володіння, користування і розпорядження майном на власний розсуд. Відповідач переніс запис про обтяження із іншого запису, а саме запису 11640689. Водночас, будь-яких відомостей про запис 11640689, дату та особу його внесення в державний реєстр, як і підстав внесення цього запису до реєстру, інформація з Державного реєстру не містить. На думку позивача рішення відповідача порушує її право власності і створює юридичну можливість звернення стягнення іпотекодержателем на її нерухоме майно і припинення таким чином належності такого права позивачу. На підставі зазначеного позивач з метою захисту свого права просить суд задовольнити позов.

Ухвалою судді від 26.02.2021 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в загальному позовному провадженні. На підставі ухвали судді від 23.02.2021 вжито заходів забезпечення позову та накладено арешт на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 04.06.2021 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Чинник Юлії Ігорівни, треті особи, що не заявляють позовних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ТОВ «ФК» Дніпрофінансгруп» про захист права власності шляхом визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію обтяження.

На підставі ухвали суду від 26.10.2021 задоволено клопотання представника позивача про залучення співвідповідача, змінено статус третьої особи ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та залучено її співвідповідачем до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Чинник Юлії Ігорівни, третя особа, що не заявляє позовних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 . Ухвалено рішення про повернення при розгляді цивільної справи №638/2370/21 на стадію підготовчого провадження.

Залучений відповідач ТОВ «ФК» Дніпрофінансгруп» надав відзив на позов та пояснення, в яких зазначив, що заперечує проти позову та просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування своїх заперечень посилається на те, що 30 березня 2007 року між ВАТ комерційний банк "НАДРА", правонаступником якого є ПАТ "Комерційний Банк "Надра" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №6/4/2007/840-К/225, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні ресурси в сумі 337 000, 00 доларів США з оплатою відсотків за користування кредитом. В забезпечення кредитних зобов`язань між ОСОБА_2 та ВАТ КБ "Надра" 23.04.2009 укладено Договір іпотеки, відповідно до якого в іпотеку було передано майно: житловий будинок літ. "А-2" з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0,0880 га, що також знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір іпотеки був посвідчений нотаріусом та зареєстрований в реєстрі 23.04.2009 за №31341 приватним нотаріусом і одночасно були внесені ним відповідні записи щодо обтяження іпотекою вищевказаного нерухомого майна до Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. На підставі постанови правління НБУ №83 від 05.02.2015 ПАТ "КБ "НАДРА" віднесено до категорії неплатоспроможних. Під час реалізації майна банку ФГВФО за Договором про відступлення прав вимоги №GL48N718070_I_5 від 23.07.2020, укладеним між ПАТ "КБ "Надра" і ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп", останній набув право вимоги за вищевказаним кредитним договором та договором іпотеки, який забезпечував його виконання. Оскільки заборгованість боржника підтверджена банком та не погашена на теперішній час відповідач, як новий іпотекодержатель, має право на виконання позичальником свого зобов`язання в повному обсязі. Після набуття прав первісного кредитора за кредитним договором відповідачем 18.09.2020 було поновлено обтяження іпотекою на зазначене вище нерухоме майно. При цьому державний реєстратор мала всі правові підстави для поновлення запису про обтяження іпотекою на підставі норм ст.23 ЗУ "Про іпотеку", договору про відступлення прав вимоги та договору іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідач зазначив, що державний реєстратор не є належним відповідачем у даному спорі, а має залучатися до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідач, державний реєстратор прав на нерухоме майно Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Чинник Юлія Ігорівна, своїм правом на надання відзиву не скористалась.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 , своїм правом на надання пояснень не скористався.

Ухвалою суду від 26.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 01.02.2023 заперечення ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на дії головуючого судді відхилені.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у задоволені позову просив відмовити, вказуючи на його безпідставність та законність дій реєстратора. Крім того, просив суд у мотивувальній частині рішення підтвердити обставину нікчемності договору купівлі-продажу житлового будинку літ. "А-2" з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,0880 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 07.12.2015 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Відповідач, державний реєстратор прав на нерухоме майно Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Чинник Юлія Ігорівна, в судове засідання не з`явилась, заяв про відкладення розгляду справи, про поважність причин неявки або про розгляд справи за її відсутності не направила, відзив не надала.

Третя особа, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи, про поважність причин неявки або про розгляд справи за його відсутністю не направив.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 30 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра" (правонаступником якого є ПАТ "Комерційний банк "Надра") та ОСОБА_5 укладений кредитний договір №6/4/2007/840-К/225, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковсті і платності кредитні ресурси в сумі 337 000,00 доларів США з оплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 12,49 % відсотків річних, строком до 24.03.2023.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №6/4/2007/840-К/225 та кредитним договором №6/1/2007/840-К/162 від 30.03.2007, який також був укладений між ВАТ комерційний банк "Надра" та ОСОБА_5 , 23 квітня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра" та ОСОБА_2 укладено Договір іпотеки №6/1/2009/980-І/4, зареєстрований в реєстрі за № 1341, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійник Л. М., згідно умов якого ОСОБА_2 передав в іпотеку ВАТ комерційний банк "Надра" належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 422,5 кв.м., житловою площею 260,7 кв.м., літ. "А-2" з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,0880 га (кадастровий номер :11:001:0271), розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час реалізації майна банку внаслідок його ліквідації 23.07.2020 між ПАТ "Комерційний банк "НАДРА" (банк) та ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" (новий кредитор) укладено Договір №GL48N718070_I_5 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк відступає новому кредитору належні банку права вимоги до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів (боржників), зазначених у Додатках №1-4 до Договору, а новий кредитор набуває права вимоги банку за відповідними договорами та сплачує банку за це грошові кошти у сумі та порядку, визначених цим Договром. Згідно Додатку до Договору, який міститься в матеріалах справи, до нового кредитора (відповідача) перейшло право вимоги за кредитними договорами №6/4/2007/840-К/225 від 30.03.2007 та №6/1/2007/840-К/162 від 30.03.2007, укладеними з ОСОБА_5 та право вимоги за договором іпотеки №6/1/2009/980-І/4 від 23.04.2009, який був укладений в забезпечення виконання зазначених кредитних договорів, де поручителем виступає ОСОБА_2 .

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" набув від ПАТ "Комерційний банк "НАДРА" чинних прав іпотекодержателя та обтяжувача іпотекою за договором іпотеки №6/1/2009/980-І/4 від 23.04.2009, що стало підставою для внесенння запису про обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерпухомого майна щодо об`єкта нерхомого майна (час формування 10.09.2021) Державним реєстратором Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Чинник Юлією Ігорівною 18.09.2020 прийняті наступні рішення:

1) щодо об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,0880 га (кадастровий номер :11:001:0271), реєстраційний номер об`єкта: 01 -рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 54141827, на підставі якого здійснено запис про реєстрацію іпотеки (номер запису про іпотеку 38255485, перенесено із запису 11640714), підстава для державної реєстрації: договір іпотеки, заява банку, серія та номер:57, виданий 12.10.2015, видавник: ВАТ КБ "Надра"; Договір про відступлення права вимоги №№GL48N718070_I_5, серія та номер: 137, виданий 23.07.2020, видавник: Приватний нотаріус Н. М. Літвінова, іпотекодержатель: ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" , іпотекодавець: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

2) щодо об`єкта нерухомого майна - житловий будинок загальною площею 422,5 кв.м., житловою площею 260,7 кв.м., літ. "А-2" з надвірними будівлям, реєстраційний номер об`єкта: 01 -рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 54141827, на підставі якого здійснено запис про реєстрацію іпотеки (номер запису про іпотеку 38255919, перенесено із запису 11640689), підстава для державної реєстрації: договір іпотеки, заява банку, серія та номер:57, виданий 12.10.2015, видавник: ВАТ КБ "Надра"; Договір про відступлення права вимоги №№GL48N718070_I_5, серія та номер: 137, виданий 23.07.2020, видавник: Приватний нотаріус Н. М. Літвінова, іпотекодержатель: ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" , іпотекодавець: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Судом також встановлено, що 07.12.2015 між ОСОБА_2 (продавцем) та ОСОБА_4 (покупцем) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна: житлового будинку загальною площею 422,5 кв.м., житловою площею 260,7 кв.м., літ. "А-2" з надвірними будівлями та земельної ділянки площею 0,0880 га (кадастровий номер :11:001:0271), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О. Продаж майна здійснено за 1 990 000,00 грн., за згодою ОСОБА_1 (дружини покупця) та ОСОБА_6 (дружини продавця). ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 26.10.2020 (сер НОМЕР_2 ).

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 вказує на те, що під час укладення її чоловіком договору купівлі-продажу спірного майна (07.12.2015) ніяких записів про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не було, про укладення ОСОБА_2 (продавцем за договором купівлі-продажу) договору іпотеки їй не відомо. Позивач в обгрунтування позову посилається на те, що державний реєстратор вчинила дії з порушенням вимог закону, тобто без подання з боку відповідача (нового кредитора) повного пакету документів, які були необхідні державному реєстратору для розгляду питання про прийняття спірних рішень. З цих підстав просить суд захистити її право власності на на розпорядження спірним майном без згоди іпотекодержателя, скасувати незаконні рішення державного реєстратора та виключити з Державного реєстру заборон на відчуження майна обтяження, накладені на підставі договору іпотеки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку», (тут і надалі у редакції, чинній на час укладення договору іпотеки, а також Закон № 898-IV) іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; іпотекодавець особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону України «Про іпотеку»).

Частиною першою статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV в редакції, чинній на час прийняття державним реєстратором оспорюваних рішень, державний реєстратор, зокрема встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з пунктами 57, 71 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (надалі Порядок №1127) (в редакції, чинній на час прийняття державним реєстратором оспорюваних рішень), для державної реєстрації прав, що набуваються, змінюються або припиняються у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість набуття, зміни чи припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Для державної реєстрації обтяження нерухомого майна іпотекою на підставі іпотечного договору, у тому числі у зв`язку із зміною умов обтяження нерухомого майна іпотекою, також подається заставна, якщо іпотечним договором передбачено її видачу. Умовами договору іпотеки№6/1/2009/980-І/4 від 23.04.2009 заставна не видавалась (пункт 4.2 договору).

З досліджених судом доказів вбачається, що під час реєстрації речового права новим іпотекодержателем ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп", що виникло на підставі укладеного договору іпотеки та договору уступки права вимоги, останнім виконані вимоги щодо надання необхідних документів для такої реєстрації, зокрема, договору іпотеки спірного нерухомого майна та Договору про відступлення права вимоги №№GL48N718070_I_5 від 23.07.2020, з якими закон та відповідний правочин пов`язує можливість набуття, зміни чи припинення таких прав. Доказів подання неповного пакету документів при реєстрації за заявою ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" іпотеки позивачем не надано, що спростовує доводи позивача в цій частині.

Посилання позивача на пункт 20 Порядку №1127, як на підставу добросовісності дій позивача при укладанні договору купівлі-продажу, коли жодних записів про обтяження речових прав на спірне майно ані у спеціальному розділі Державного реєстру прав, ані в його невід`ємній архівній частині не було, суд не приймає, оскільки на підтвердження своїх доводів в цій частині позивач надає лише копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, дата формування 07.12.2015, який містить відомості лише про реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 (чоловіком позивача) та відомості про об`єкт нерухомого майна - земельна ділянка площею 0,0880 га (кадастровий номер :11:001:0271). Проте, жодних відомостей з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на момент внесення запису про право власності за ОСОБА_4 , а саме 07.12.2015 13:11:50 надана копія витягу не містить

Водночас, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерпухомого майна щодо об`єкта нерхомого майна (час формування 10.09.2021), остання містить відомості з державного реєстру іпотек (15 та 16 сторінки), відповідно до яких: запис про іпотеку (11640714) перенесено 18.10.2015 17:58:12 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з чим запис про іпотеку в Державному реєстрі іпотек погашено 18.10.2015 17:59:23; запис про іпотеку (11640689) перенесено 18.10.2015 17:44:11 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з чим запис про іпотеку в Державному реєстрі іпотек погашено 18.10.2015 17:45:01.

Суд наголошує, що погашення запису про іпотеку в Державному реєстрі іпотек у зв`язку з перенесенням його до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не означає скасування запису про реєстрацію іпотеки. Саме ці записи про іпотеку за номером 11640714 та номером 11640689 були перенесені на підставі прийнятих 18.09.2020 державним реєстратором Чинник Ю. І. рішень (номер 54141827 та номер 54142272 відповідно) під час державної реєстрації іпотеки за зверненням нового іпотекодержателя ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп".

Обгрунтування позивачем позову лише з підстав відсутності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про іпотеку на момент укладання договору купівлі-продажу не може бути беззастережною умовою для задоволення його вимог.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №922/2416/17 сформульований висновок про те, що виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру, зокрема, на підставі судового рішення не впливає на чинність іпотеки. Скасування того судового рішення, що мало наслідком внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки, не відновлює дію останньої, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі. При вирішенні спорів щодо прав на нерухоме майно необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного з порушенням закону, оскільки від цього може залежати, зокрема, чинність чи припинення іпотеки. Відсутність у Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження не може беззастережно свідчити про добросовісність особи, яка придбаває таке майно (пункти 9.6, 9.9, 9.10 постанови).

Таким чином, на думку суду позивачем не доведено наявність підстав для визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятих державним реєстратором Чинник Ю. І. під час реєстрації речових прав, які випливають з договору іпотеки №6/1/2009/980-І/4 від 23.04.2009 та виникли у зв`язку з набуттям ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" статусу нового іпотекодержателя.

За змістом статті 24 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

Відповідно до ст.23 ЗУ "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Отже судом встановлено та підтверджено відповідними доказами, що ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" у правовий спосіб набуло право вимоги за договором іпотеки №6/1/2009/980-І/4 від 23.04.2009, за яким іпотекодавцем є ОСОБА_2 , яким відчужено спірне майно без згоди іпотекодавця (ПАТ комерційний банк "НАДРА").

Відповідно до п.21 Порядку №1127 у разі проведення державної реєстрації прав без відкриття розділу в Державному реєстрі прав державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення цього Реєстру до відкритого розділу або у випадках, передбачених законом, до спеціального розділу Державного реєстру прав вносить відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про наявність підстав для припинення іпотеки, позивачем не ставиться під сумнів правомірність укладення договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, тому, на думку суду, рішенння державного реєстратора про реєстрацію речових прав за ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" на предмет іпотеки прийняті з дотриманням вимог закону.

Водночас, за змістом висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 36 постанови від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18), спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно.

Оскільки спір у цій справі стосується цивільних прав ОСОБА_1 на спірне майно, то належним відповідачем у ній є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Державний реєстратор, до якого позивач також пред`явив позов, не є належним співвідповідачем у цій справі.

Крім того, як вбачається з тексту позовної заяви, позивач вимагає усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, посилаючись на ст.391 ЦК України, які полягають у існуванні у відповідних державних реєстрах відомостей про обтяження нерухомого майна іпотекою.

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Отже, наявність іпотеки жодним чином не перешкоджає власникові володіти та користуватися предметом іпотеки. Щодо перешкод у здійсненні права розпорядження нерухомим майном, про яке зазначає позивач, то на думку суду позивачем не доведено належними та достатніми доказами наявність правомочності розпоряджатися спірним майном. В матеріалах справи міститься витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, відповідно до якого заведена спадкова справа за номером 67143664, спадкодавець ОСОБА_4 . Проте, відомості про коло спадкоємців, що мають право на спадщину, майно, яке увійшло до складу спадщини та докази звернення ОСОБА_1 до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з них матеріали справи не містять, що свідчить про недоведеність обставин порушеного права у позивача.

Посилання представника позивача на висновки, які сформувала Велика Палата Верховного суду у своїй постанові від 15.09.2022 у справі №910/12525/20 (провадження №12-61гс21) суд не приймає, оскільки обставини, встановлені судами у справі №910/12525/20, суттєво різняться від обставин, встановлених судом у даній справі.

Щодо вимоги відповідача підтвердити обставину нікчемності договору купівлі-продажу, укладеного 07.12.2015 між ОСОБА_2 як продавцем з одного боку та ОСОБА_4 , як покупцем - з іншого боку, суд зазначає наступне.

У постанові від 04.06.2019 у справі N 916/3156/17 (провадження N 12-304гс18) Велика Палата Верховного Суду вказала, що відповідно до частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Але, за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочин.

Суд наголошує, що відповідачем ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" при розгляді даної справи не порушується питання щодо правових наслідків укладеного між іпотекодавцем та третьою особою правочину. Тобто, відповідач, який вважає правочин нікчемним у зв`язку з його фраудаторністю, обгрунтовуючи свою позицію в заперечення позовних вимог, не доводить наявність спору щодо правових наслідків такого недійсного на його думку правочину.

У випадку невизнання іншою стороною такої недійсності правочину в силу закону та за наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності може бути пред`явлена до суду окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У зв`язку з цим судом не досліджувались докази та пов`язані з ними обставини, які стосуються підстав підтвердження нікчемності договору купівлі-продажу від 07.12.2015.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 16, 391, 575, Цивільного кодексу України, ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Постановою КМУ від 25.12.2015 №1127, ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Чинник Юлії Ігорівни, ТОВ «ФК» Дніпрофінансгруп», третя особа, що не заявляє позовних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про захист права власності шляхом визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію обтяження - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 31.03.2023.

Суддя В. В. Щепіхіна