Справа № 243/143/23
Провадження № 2/243/626/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Фаліна І.Ю.
секретаря судового засідання Мірошниченко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткаліч Денис Владиславович до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,
В С Т А Н О В И В:
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткаліч Д.В. до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації.
Позов обґрунтовує тим, що він проживає за адресою:
АДРЕСА_1 , на якій знаходиться будинок позивача знаходилась
самочинно збудована дренажна система по відведенню води, внаслідок чого під час
дощів вода накопичувалась та збиралася біля його будинку, що призводило до
руйнування фундаменту та пошкодження самого будинку.
З метою усунення причин підтоплень будинку позивач засипав цю самочинно збудовану
дренажну систему. Сусідка позивача - ОСОБА_2 яка проживає в будинку АДРЕСА_1 почала систематично
відвідувати подвір`ї позивача та втручатись у його життя, висловлювати безпідставні
претензії з приводу незадоволення закопаної дренажної системи, що на її думку
неможна було робити без її згоди, як сусідки.
Позивач неодноразово робив ОСОБА_2 зауваження в усній формі та просив її припинити недопустиму поведінку, яка виражалась у нецензурних висловлюваннях та
поширенні стосовно нього відомостей, яка завдає позивачу та його сім`ї шкоди та
принижує його честь, гідність та ділову репутацію. 06 листопада 2020 року ОСОБА_2 перед прес-службою кандидата на посаду міського голови
П. Придворова поширила стосовно позивача неправдиву інформацію та стверджувала про
те, що позивач злочинець, виготовляє та вживає наркотичні речовини, а в будинку в якому
він проживає, організував «наркопритон». Вказані твердженням відповідачки не мають жодних обґрунтувань та грубо порушують конституційні права позивача на повагу та
недоторканість честі, гідності та ділової репутації.
Будь-які спроби вплинути на ОСОБА_2 стосовно припинення поширення нею
такої інформації не дали результату тому позивач вимушений звернутися до суду. У зв`язку з чим просить суд визнати поширену ОСОБА_2 інформацію про ОСОБА_1 , яка зафіксована на відеозапису від 06.11.2020 під № 1 -
недостовірною; зобов`язати ОСОБА_2 вчинити дії спрямовані на спростування цієї інформації, а саме визнати публічно з відео-фіксацією при сусідах помилковими твердження, які були поширені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступного змісту: «Я підтверджую, що інформація оприлюднена мною 06 листопада
2020 року про вживання ОСОБА_1 наркотичних речовин та
організацію за адресою: АДРЕСА_1 наркопритону є
недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, а була мною вигадана. Я прошу
вибачення за поширення такої недостовірної інформації» - протягом 1 місяця з дня
набрання законної сили судовим рішенням.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ткаліч Д.В., що діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги виданого Краматорським місцевим центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 26.11.2020 № 2020-1306053 та довіреності від 26.11.2020 № 407 будучи належним чином повідомленими про дату, час та спосіб розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. Представником позивача через систему «Електронний суд» направлено клопотання про розгляд справи за його відсутності та позивача, вказав, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти винесення судом заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про дату, час та спосіб розгляду справи, шляхом здійснення виклику в телефонному режимі 16.05.2023 о 17-25 годині, в судовому засіданні участі не приймала.
12 травня 2023 року до суду від відповідачки ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку надійшла заява про відкладення розгляду справи, в якій остання просить суд відкласти розгляд справи до відновлення роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в звичайному режимі в приміщенні суду, посилаючись на введення в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим робота Слов`янського міськрайонного суду Донецької області здійснюється дистанційно, а вона не може примати участь в судових засіданнях, оскільки в неї відсутній електронно-цифровий підпис, комп`ютер та інтернет.
Разом з тим, відповідачка ОСОБА_2 на зв`язок з судом в режимі відеоконференції не вийшла, про причини неявки суду не повідомила, відзиву стосовно заявлених позовних вимог на адресу суду від відповідачки не надходило.
Стосовно вказаної вище заяви відповідачки ОСОБА_2 поданої до суду 12.05.2023, суд вважає за необхідним зазначити наступне.
У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який станом на час прийняття даного рішення триває.
Згідно із вказаними вище Указами Президента України, воєнний стан введено на всій території України.
В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені (ст.12-2 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану»).
Частинами 1-3 ст. 26 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.
Крім того, суд зауважує, що під час дії в Україні воєнного стану Слов`янський міськрайонний суд Донецької області здійснює правосуддя, виходячи з реалій воєнного часу та необхідності дотримання загальних засад цивільного провадження, керуючись реальною поточною обстановкою, що склалася в державі, при умові відсутності небезпеки для учасників справи.
Наказом № 29 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, у зв`язку із широкомасштабною агресією РФ, впроваджено дистанційну роботу суду.
Тобто, робота Слов`янського міськрайонного суду Донецької області не припинена.
Рада суддів України в п.1 Рішення № 9 від 24.02.2022 року звернула увагу усіх судів України на те, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється, а також ЦПК України не передбачає особливостей розгляду судових справ на період воєнного стану, не внесено змін, які б дозволяли суду відкладати судове засідання чи оголошувати в ньому перерву до закінчення дії воєнного стану.
У зв`язку з чим, в заяві відповідачки про відкладення розгляду справи до відновлення роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в звичайному режимі в приміщенні суду, суд вбачає спрямованість на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи, що є неприпустимим та може мати наслідком застосування вимог, передбачених ст. 44 ЦПК України.
Таким чином, суд вважає мотиви відкладення судового засідання є безпідставними, та вказану заяву не приймає до уваги, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що згідно відеозапису долученого позивачем до позовної заяви в обґрунтування своїх вимог від 06.11.2020 № 1 відповідачка ОСОБА_2 публічно на відеокамеру зазначає про наступне (цитата): «Есть у нас на районе ОСОБА_3 , я на камеру говорю, за каждое слово отвечаю он торгует наркотиками, в течении года делаются закладки под мусорными баками, приезжают наркоманы и собирают» (0 хв. 46 сек. відеозапису), « ОСОБА_3 он торгует наркотиками Изюмская 60» (01 хвилина 28 сек. відеозапису),
«3 дня назад к нему ( ОСОБА_1 ) приходили наркоманы к этой калитке он
отпускал шприцы и брал деньги у них и есть люди которые видели как он дает шприц
«…он ( ОСОБА_1 ) организовал на Изюмской 60 наркопритон».
Згідно листа Відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 20.04.2021 № 28-А3/205/01-2021 слідує, що адвоката Ткаліча Д.В. повідомлено, що згідно його запиту старшим слідчим СВ Відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області капітаном поліції Кошарою В.О. було проведено перевірку за вказаними даними у запиті та встановлено відсутність в Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінальних проваджень, в межах яких він має статус свідка, підозрюваного або обвинуваченого.
Вирішуючи вказаний спір суд виходить з наступного.
Згідно ч.1 ст. 3 Конституції України встановлює, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Право кожного на повагу до його гідності визначено в ст. 28 Конституції України.
Відповідно ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя, честь, гідність, ділова репутація, а також інші блага, які охороняються законодавством.
Частиною 1, 2 ст. 297 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними.
Частиною 1 статті 299 ЦК України визначено, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації.
Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожний зобов`язаний неухильно дотримуватись Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Чинний Цивільний кодекс України визначаючи межі здійснення цивільних прав особи (ст. 13) встановлює, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб (ч.2 ст.13); не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч.3 ст.13); при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства (ч.4 ст.13).
Діяльність фізичних та юридичних осіб не може порушувати особисті немайнові права (ч.2 ст. 273 ЦК України).
Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» що юридичним складом правопорушення при розгляді справ зазначеної категорії є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Згідно з ч.3 ст. 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності).
Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.
Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України, обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача.
Європейський суд з прав людини, практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є джерелом права в Україні, неодноразово наголошував, зокрема у рішенні від 28.03.2013 у справі «Нова газета» та Бородянський проти Росії» («Novaya Gazeta» and Borodyanskiy v. Russia), що втручання в свободу вираження власних думок та поглядів порушує свободу висловлення думки у трьох випадках: якщо воно здійснено не на підставі закону, якщо воно не переслідує допустимої мети або якщо воно порушує баланс між метою, заради якої здійснено втручання, і свободою вираження думки.
Згідно ст. 277 ЦК України, предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності на відміну від перевірки істинності фактів і спростувати, відповідно до рішення ЄСПЛ від 08.07.1986 в справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria) у якому йде тлумачення положень ст. 10 Конвенції. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.
Відповідно до ч.5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань.
Частиною 4 статті 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Згідно ч.7 ст. 277 ЦК України визначено такий спосіб поновлення порушеного немайнового права, як спростування недостовірної інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.
Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. Якщо суд ухвалює рішення про право на спростування поширеної недостовірної інформація, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднене.
Спростування згідно п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.
Враховуючи викладене вище, зважаючи на те, що відповідачка відзиву на позов не надала, та не довела суду, що інформація поширена нею стосовно позивача ОСОБА_1 є достовірною, а тому суд вважає, що оприлюднена ОСОБА_2 щодо позивача інформація не підтверджена жодними доказами, та не відповідає дійсності, тобто є недостовірною, розповсюдження зазначеної недостовірної інформації широкому колу осіб, кому вказана інформація стала відомою, порушило права ОСОБА_1 та відобразились на його репутації.
Також, суд погоджується з вимогами позивача в частині встановлення порядку виконання рішення, та вважає за можливим і необхідним визначити виконання цього рішення протягом 1 (одного) місяця з дня набрання рішенням суду законної сили, для здійснення визначених дій для спростування недостовірної інформації.
Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1073,60 гривень.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073,60 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 201, 273, 277, 297, 299 ЦК України, ч.1 ст. 3, ч.4 ст. 32, ч.5 ст. 55, ст. 68 Конституції України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-268, 274-279, 280-282, 289 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткаліч Денис Владиславович до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації задовольнити.
Визнати поширену ОСОБА_2 інформацію про ОСОБА_1 , яка зафіксована на відеозапису від 06.11.2020 під № 1 -
Зобов`язати ОСОБА_2 вчинити дії спрямовані на спростування цієї інформації, а саме визнати публічно з відео-фіксацією при сусідах помилковими твердження, які були поширені ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступного змісту: «Я підтверджую, що інформація оприлюднена мною 06 листопада 2020 року про вживання ОСОБА_1 наркотичних речовин та організацію за адресою: АДРЕСА_1 наркопритону є
недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, а була мною вигадана. Я прошу
вибачення за поширення такої недостовірної інформації» - протягом 1 (одного) місяця з дня
набрання рішенням суду законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає за адресою:
АДРЕСА_1 , витрати на оплату судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривень 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 20.06.2023.

Суддя І.Ю. Фалін