Номер провадження № 2/521/919/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Громіка Д.Д.,

при секретарі Скрипченко Г.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду № 204, в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину майна,-

встановив:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину майна.

Суд констатує, що відповідачем ОСОБА_4 було подано до суду заяву у якій відповідач просить закрити провадження з розгляду даної справи на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку із відсутністю предмета спору. Обґрунтовуючи вимоги поданого клопотання відповідач вказує на те, що вона не заперечує проти того, що спірне майно набуте саме у період перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем і є спільним сумісним майном. Відповідач також наголошує на тому, що жодних перешкод у поділі майна позасудовим шляхом вона позивачу не чинить, а тому, відповідач вважає, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета позову.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про закриття провадження у справі із зазначених відповідачем підстав, наголошуючи на тому, що звертаючись до суду позивач скористався своїм правом.

Відповідач у судовому засіданні підтримала заяву про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину майна та просила її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

06 листопада 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.07.2021 року було розірвано.

У період шлюбу сторонами було придбане наступне майно:

- квартиру АДРЕСА_1 , яка на підставі Свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 виданого 27.02.2014 року Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції належить відповідачці ОСОБА_4 ;

- квартиру АДРЕСА_2 , яка на підставі Свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 виданого 27.02.2014 року Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції належить відповідачці ОСОБА_4 ;

- автомобіль «SsangYong Korando» державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2012 року випуску, який належить ОСОБА_4 .

Згідно уточненої позовної заяви позивач просить суд:

- визнати нерухоме майно квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя.

- визнати за ОСОБА_3 право власності на частку квартири АДРЕСА_2 .

- визнати за ОСОБА_3 право власності на частку квартири АДРЕСА_1 .

Згідно приписів статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно до положень ст. 71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд констатує, що встановлені ст. 69,71 СК України правила поділу спільного майна, передбачають саме право, а не обов`язок одного із подружжя на подання позовної заяви про поділ майна, яке належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно приписів ч.ч. 1, 4, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

Звертаючись до суду із позовною заявою про визнання квартир придбаних у період шлюбу спільним сумісним майном та визнання права власності на частку цих квартир позивач ОСОБА_3 вказував на те, що позасудовим шляхом вирішити дане питання неможливо.

З огляду на вищевикладене та беручи до уваги той факт. Що ОСОБА_3 протягом судового розгляду від свого позову не відмовився, а його представник заперечував проти закриття провадження у справі, суд доходить висновку, що у даній справі наявний спір щодо поділу спільного сумісного майна, у зв`язку з чим заявлене відповідачем клопотання про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 255, 260, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_4 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину майна відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Д.Д. Громік