ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року

м. Харків

справа № 638/5333/19

провадження № 22-ц/818/643/23

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря: Сізонової О.О.,

учасники справи:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Газенергопроект»,

заінтересована особа: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергопроект» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергопроект» про стягнення заборгованості за договором позики за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Андрійко Олени Володимирівни на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2022року у складі судді Шишкіна О.В., -

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ТОВ «Газенергопроект» звернулося до суду із заявою про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчих документів у цивільній справі № 638/5333/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергопроект» про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2022 року заяву ТОВ «Газенергопроект» про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчих документів, у цивільній справі № 638/5333/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергопроект» про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий документ, виданий Дзержинським районним судом міста Харкова 19.01.2022 року на підставі постанови Харківського апеляційного суду від 21.12.2021 року у справі № 638/5333/19 про стягнення з Товариства з обмеженою, відповідальністю Газенергопроект на користь ОСОБА_1 900 000 (дев`ятсот сімдесят тисяч гривень) 00 коп.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий документ, виданий Дзержинським районним судом міста Харкова 19.01.2022 року на підставі постанови Харківського апеляційного суду від 21.12.2021 року у справі № 638/5333/19 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Газенергопроект на користь ОСОБА_1 судового збору за подання позовної заяви у сумі 8 817.39 грн і судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 13 226,08 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газенергопроект грошові кошти у розмірі 520614,44 грн, стягнуті приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Гаврилівим Андрієм Володимировичем за виконавчими листами від 19.01.2022 року на підставі постанови Харківського апеляційного суду від 21.12.2021 року у справі № 638/5333/19. В задоволенні інших вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Андрійко Олена Володимирівна, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про визнання виконавчого документа, таким, що не підлягає виконанню.

Зазначає, що рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 03.08.2021 року у справі № 638/5333/19 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Газенергопроект (надалі - ТОВ Газенергопроект) заборгованості в розмірі 970 000,00 грн відмовлено в повному обсязі. Постановою Харківського апеляційного суду від 21.12.2021 року апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 03.08.2021 року у справі № 638/5333/19 скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. На виконання постанови Харківського апеляційного суду представником ОСОБА_1 були отримані виконавчі листи. 26 січня 2022 року приватним виконавцем Гаврилівим А.В. відкриті виконавчі провадження. Посилається, що судом першої інстанції порушена сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, бо судом не були встановлені обставини та факти, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення. Також не була встановлена наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа. Вказує, що заявником не доведено , що ним було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого його обов`язок припинився. Зазначає, що посилання заявника на невідповідність зазначеної суми стягнення у виконавчому листі є лише підставою для виправлення помилки, а не визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Отже, апелянт вважає, що в даному випадку відсутні підстави для визнання виконавчих листів, такими, що не підлягають виконанню, а також правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів отриманих ним в рамках виконавчого провадження, саме як безпідставно отриманих.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст.367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі з огляду на таке.

Задовольняючи заяву ТОВ «Газенергопроект» щодо визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що у пред`явленому до виконання виконавчому документі, як і в постанові апеляційного суду, на підставі якої видано виконавчий документ, міститься невідповідність в частині конкретного заходу виконання рішення, щодо конкретної суми, яка підлягає стягненню за виконавчим документом, оскільки одночасно суму грошових коштів вказано: цифровим способом 900 000,00 грн, а словесним розтлумаченням зазначено ( дев`ятсот сімдесят тисяч грн).

Такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 03.08.2021 року у справі № 638/5333/19 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Газенергопроект (надалі - ТОВ Газенергопроект) заборгованості в розмірі 970000,00 грн відмовлено в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного суду від 21.12.2021 року апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 03.08.2021 року у справі № 638/5333/19 скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Газенергопроект () на користь ОСОБА_1 суму боргу за договорами позики №2 (поворотної фінансової допомоги) від 25.01.2016 року та № 26-02/1-2016 від 26.02.2021 року в розмірі 900000 (дев`ятсот сімдесят тисяч гривень) 00 коп.

На підставі постанови Харківського апеляційного суду від 21.12.2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова 19.01.2022 року видано виконавчий лист № 638/5333/19 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Газенергопроект () на користь ОСОБА_1 суму боргу за договорами позики №2 (поворотної фінансової допомоги) від 25.01.2016 року та № 26-02/1-2016 від 26.02.2021 року в розмірі 900000 (дев`ятсот сімдесят тисяч гривень) 00 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Гаврилів А.В. від 26.01.2022 року були відкриті виконавчі провадження № 68379084 та №68386494.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями статей першої та другої Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Положеннями частини ХІХ Наказу Державної Судової Адміністрації України від 20.08.2019 року № 814 «Про затвердження Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України» (в редакції чинній на час видачі виконавчого листа), передбачено, що звернення до виконання судових рішень здійснюється в порядку та в строки встановлені відповідно до вимог процесуального законодавства з урахуванням положень Закону України "Про виконавче провадження", а також інших нормативно-правових актів. Судові рішення звертаються до виконання після того, як вони набрали законної сили, та повернення справ до суду першої інстанції після апеляційного або касаційного розгляду, крім випадків негайного їх виконання.

В силу ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

З наведених положень законодавства випливає, що підставою для виконання судових рішень є виконавчі листи.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Необхідним для позитивного вирішення питання щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є порушення прав боржника видачею виконавчого листа чи його виконанням.

Підстави для цього зазначені у частині 2 ст. 432 ЦПК України, відповідно до якої суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально - правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально - правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь - яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 червня 2020 року у справі №520/1466/14-ц.

Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Заявник як на підставу для задоволення заяви в даній справі посилався на те, що виконавчий лист було видано на виконання постанови суду, у резолютивні частині якої вказано (дослівно): «Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Газенергопроект () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) суму боргу за договорами позики №2 (поворотної фінансової допомоги) від 25.01.2016 року та № 26-02/1- 2016 від 26.02.2021 року в розмірі 900000 (дев`ятсот сімдесят тисяч гривень) 00 коп.», отже є таким, що не підлягає виконанню.

Судом першої інстанції задоволено заяву ТОВ «Газенергопроект» щодо визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, із посиланням на те, що у пред`явленому до виконання виконавчому документі, як і в постанові апеляційного суду, на підставі якої видано виконавчий документ, міститься невідповідність в частині конкретного заходу виконання рішення, щодо конкретної суми, яка підлягає стягненню за виконавчим документом, оскільки одночасно суму грошових коштів вказано: цифровим способом 900 000,00 грн, а словесним розтлумаченням зазначено ( дев`ятсот сімдесят тисяч грн).

Разом з тим станом на час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Верховного Суду від 22 лютого 2023 року касаційну скаргу ТОВ «Газенергопроект» на постанову Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року задоволено. Постанову Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року скасовано та залишено в силі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2021 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергопроект» судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 19 210 грн.

Таким чином наразі рішення суду, за яким видано виконавчі листи, скасоване, що є самостійною підставою для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Виходячи з вищевикладеного, судова колегія приходить до висновку, що заява ТОВ «Газенергопроект» про визнання виконавчих листів виданих на виконання постанови Харківського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року такими, що не підлягають виконанню підлягає задоволенню, з тих підстав, що після видачі виконавчих листів, судове рішення було скасовано постановою Верховного Суду.

З огляду на зазначене, ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Щодо вимог заявника про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно набутих грошових коштів судова колегія, зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 26.01.2022 року приватний виконавець Гаврилів А. В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 68379084.

Станом на 10.02.2022 року з рахунків ТОВ "Газенергопроект на рахунок приватного виконавця Гавриліва А. В. на виконання постанови Харківського апеляційного суду від 21.12.2021 року у справі № 638/5333/19 списано грошові кошти в загальному розмірі 520614, 44 грн, що підтверджується копіями: платіжного доручення № 5559 від 01.02.2022 року на суму 450063, 15 грн (рахунок в AT «Таскомбанк»); платіжного доручення № 68379084 від 03.02.2022 року на суму 41 880,64 грн (рахунок в АТ Райффайзен Банк); меморіального ордера № М020ІХ870Е від 01.02.2022 року на суму 1 087,51 грн (рахунок в АТ КБ Приватбанк); меморіального ордера № 68379084 від 31.01.2022 року на суму 27 583,14 грн (рахунок в AT Ідея Банк).

Згідно з частиною четвертою статті 432 ЦПК України якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Відповідно до статті 47 Закону України Про виконавче провадження грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Стягувачу - фізичній особі стягнуті з боржника кошти перераховуються виконавцем на зазначений у заяві про примусове виконання рішення рахунок у банку або іншій фінансовій установі (заяві про зміну реквізитів рахунку у банку або іншій фінансовій установі) чи надсилаються на адресу стягувана поштовим переказом не пізніше наступного робочого дня з дня надходження таких коштів на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Як вбачається із заяв про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2022 року, наявних у виконавчих провадженнях № 68379084 і 68386494, представник стягувача просить перерахувати стягнені з ТОВ Газенергопроект грошові кошти на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , відкритий в AT Банк Січ.

Відповідно до частини другої статті 47 Закону України Про виконавче провадження" колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявні підстави вважати, що стягнуті з ТОВ Газенергопроект на користь ОСОБА_1 грошові кошти вже були перераховані стягувачу.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції залишає без змін ухвалу суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ Газенергопроект грошові кошти, безпідставно одержані стягувачем за виконавчими листами, виданими 19.01.2022 року Дзержинським районним судом міста Харкова на підставі постанови Харківського апеляційного суду від 21.12.2021 року у справі №638/5333/19, яка наразі скасована.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із положеннями статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з визнанням виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню у зв`язку із відсутністю обов`язку боржника, який припинився зі скасуванням постанови апеляційного суду судом касаційної інстанції, тобто з інших причин.

Керуючись ст.ст.367,368, п. 2 ч. І ст.374, п.п.1,3,4ч. 1 ст.376,381,382-384,389,390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Андрійко Олени Володимирівни задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2022 року змінити, виклавши мотивувальну частину ухвали в редакції цієї постанови.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбаченихст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 05 квітня 2022 року.