21.03.2023 Справа № 363/2340/22
РІШЕННЯ

Іменем України

21 березня 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Свєтушкіної Д.А., секретаря судових засідань Андрєєвої О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Пірнівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшов позов ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Пірнівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в якій позивач просить визнати за нею та неповнолітнім ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , по 1/2 частці за кожним, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3 . Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім неї спадкоємцем після смерті чоловіка є їх неповнолітній син ОСОБА_2 , зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 від 01.12.2005 р. Вони з сином є єдиними спадкоємцями після ОСОБА_3 . Крім них інших спадкоємців не має. У встановлений законом строк, позивач звернулась до державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Однак, 31 липня 2015 року державний нотаріус видав їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті мого чоловіка. Підставою для відмови стало те, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 28 листопада 2008 року, яке набрало законної сили, за її чоловіком ОСОБА_3 , було визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері. Разом з тим, ОСОБА_3 не зареєстрував право власності на зазначений будинок в органах, які здійснюють державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Оскільки в позасудовому порядку успадкувати майно позивачка не має можливості, звернулась до суду з даною заявою.

Ухвалою суду від 15 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання та витребувано у державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області Пушняка М.О. належним чином завірену копію спадкової справи, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 17 січня 2022 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надійшла заява в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від в.о. сільського голови Головач Ю. до суду надійшла заява, в якій просить розглядати цивільну справу без участі представника сільської ради.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 28 листопада 2008 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого за адресою: по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 14.01.2013 року.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3

29 січня 2013 року Вишгородською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за № 37/2013.

Матеріалами спадкової справи № 37/2013, підтверджується, що 29 січня 2013 року до Вишгородської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про прийняття спадщини від спадкоємця ОСОБА_5 ,якою вона прийняла, спадщину за законом, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 та повідомила, що крім неї спадкоємцем за законом є син спадкодавця ОСОБА_2 , інших спадкоємців немає.

З довідки виданої виконавчим комітетом Сувидської сільської ради від 06.02.2013 року № 65 вбачається, що ОСОБА_3 , з 24.09.1997 року був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 . На день його смерті спільно з ним указаному житловому будинку були зареєстровані, але не проживали ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт від імені ОСОБА_3 Сувидською сільською радою не посвідчувався.

Крім того, з довідки виданої виконавчим комітетом Сувидської сільської ради № 36 вбачається, що ОСОБА_3 , з 24.09.1997 року був постійно зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 24.09.1997 року та був головою домогосподарства.

Як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості щодо об`єкту нерухомого майна: житлового будинку АДРЕСА_1 - відсутні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст. 1268 ЦК України Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

За таких обставин, відповідно до положень ст. 1261, ч.4 ст. 1268 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є дружина спадкодавця ОСОБА_1 та його неповнолітній син ОСОБА_2 , які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 ..

На підставі ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. При чому спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою усіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до роз`яснень даних у п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження

Зі спадкової справи встановлено, що ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_2 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_3 .. Однак постановою від 31.07.2015 року № 985/02-31 державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області М.О. Пушняк у видачі свідоцтва на іншу частину спадкового майна, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_1 яка діяла від свого імені та як законний представник, від імені ОСОБА_2 , було відмовлено, у зв`язку із відсутністю необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Разом з тим, відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Враховуючи вищевикладене, суд виходить з того, що в порядку спадкування за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули права власності на спадкове майно, а саме по частці житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , якій належав померлому ОСОБА_3 , однак право власності на яке він при житті не зареєстрував у встановленому законом порядку. Таким чином, заявлене позивачем право підлягає захистові, а пред`явлений позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Пірнівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та неповнолітнім ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , по 1/2 частці за кожним, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повне судове рішення складено 31 березня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення через Вишгородський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Пірнівська сільська рада Вишгородського району Київської області, , адреса місцезнаходження: Київська обл., Вишгородський р-н., с. Пірнове, вул. Спортивна, 1.

Суддя Д.А.Свєтушкіна