Справа №522/6188/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

31.03.2023 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Шестакова Я.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва, скасування державної реєстрації права власності, визнання договорів недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача М. Грабовська, яка діє на підставі довіреності від 29.12.2022 року, 30.03.2023 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом.

Ухвалою суду від 31.03.2023 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Разом з позовною заявою від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю загальною площею 97,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначила, що предметом позову є звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, яка належить територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва. Зазначена земельна ділянка використовується за відсутності документів, оформлення яких є необхідним для землекористування, а тому наявність не землях комунальної власності самочинно збудованого об`єкта унеможливлює здійснення володіння, користування та розпорядження територіальною громадою м. Одеси земельною ділянкою, яка знаходиться під відповідним об`єктом. Невжиття заходів забезпечення позову може мати наслідком подальше відчуження спірного об`єкта нерухомості третім особам та ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь позивача.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Згідно з ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 327490975 сформованої 30.03.2023 року, нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться у власності відповідача ОСОБА_2 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47973926 від 26.07.2019, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Косюк О.П. та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47977709 від 27.07.2019, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Косюк О.П.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, а також співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість зазначеної заяви, виходячи з того, що між сторонами дійсно виник спір, що підтверджено долученими до позову документами, з урахуванням змісту та обсягу пред`явлених позовних вимог існує реальна загроза утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову на користь позивача, заявлений вид забезпечення позову є співмірним із позовними вимогами, тому накладення арешту на спірне нерухоме майно може сприяти запобіганню подальшого утруднення чи неможливості виконання рішення суду та захисту прав позивача.

Крім того, варто зазначити, що забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Накладенням арешту обмежується лише право власника на розпорядження майном, і діє до вирішення спору по суті. Вжиття судом таких заходів забезпечення позову запроваджує законні обмеження, наявність яких дасть змогу створити належні умови для запобігання перешкодам для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Заява відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 151-154, 157 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна нежитлову будівлю загальною площею 97,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Стягувач: Одеська міська рада, місцезнаходження: м. Одеса, пл. Думська, 1, .

Боржник: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Строк пред`явлення для виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Копію ухвали направити заявнику, особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до положень ч.10 ст.153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Я.В. Шестакова