ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/5324/20 Номер провадження 22-ц/814/543/23Головуючий у 1-й інстанції Овсянніков В.С. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Хіль Л.М.,

суддів: Дорош А.І., Пилипчук Л.І.,

за участю:

представника позивача Біловуса Р.В.,

представника позивача Єршової О.І.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача Шевченко Д.С.

при секретарі Бродській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтавау режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28 січня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Дергачівської РДА Харківської області, Харківської РДА Харківської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області в особі Відділу у Дергачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору, визнання права оренди на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

Угрудні 2020 року ТОВ «Енергосервіс» звернулось до суду першої інстанції з вказаним позовом.

В обґрунтування позову зазначало, що ТОВ «Енергосервіс» є орендарем земельних ділянок кадастровий номер :00:000:3486 площею 0,0756 за договором оренди землі б/н від 29.12.2006 на 49 років та кадастровий номер :00:000:3474 площею 0,0244 га за договором оренди землі б/н від 29.12.2006 року на 49 років.

Розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації №1030 від 29.12.2006 року надано згоду ТОВ «Енергосервіс» на передачу земельної ділянки площею 4, 8288 га на території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту для будівництва.

На виконання розпорядження, між Дергачівською РДА та ТОВ «Енергосервіс» були укладені договори оренди землі, зокрема договір від 29.12.2006 року на земельну ділянку площею 2, 4 га, який 15.01.2007 зареєстровано за №05 та договір на земельну ділянку площею 0, 3123 га, який 15.01.2007 року зареєстровано за №7.

23.06.2016 року розпорядженням №290 Дергачівською РДА надано згоду ТОВ «Енергосервіс» на поділ та об`єднання земельних ділянок, що перебувають в користуванні на умовах оренди землі зареєстрованих 15.01.2007 року.

10.11.2016 року розпорядженням Дергачівської РДА погоджено технічну документацію.

12.04.2018 року на виконання розпорядження від 23.06.2016 №290 між сторонами укладено додаткову угоду до договору №007 від 15.01.2007 року.

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40667253 від 17.04.2018 року державного реєстратора КП «Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості» Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Жбадинського О.М., а також додаткової угоди, 12.04.2018 було зареєстровано право оренди землі, номер запису про інше речове право 25753034 за ТОВ «Енергосервіс», код 30592278 з цільовим призначенням землі 03.15 Будівництво та обслуговування інших будівель громадської забудови на земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3474 за адресою розташування: Харківська область, Дергачівський район, сільська рада Черкаська-Лозівська. Строк оренди 49 років.

Аналогічно сторонами укладено додаткову угоду до договору зареєстрованого 15.01.2007 року за №05.

На підставі рішення про держану реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40648517 від 16.04.2018 року державного реєстратора КП «Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості» Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Жбадинського О.М., а також додаткової угоди, 11.04.2018 року було зареєстровано право оренди землі, номер запису про інше речове право 25735543 за ТОВ «Енергосервіс», код 30592278 з цільовим призначенням землі 03.15 Будівництво та обслуговування інших будівель громадської забудови на земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3486 за адресою розташування: Харківська область, Дергачівський район, сільська рада Черкаська-Лозівська. Строк оренди 49 років.

Розпорядженням Дергачівської РДА №134 від 15.03.2019 року надано згоду на об`єднання ділянки :00:000:3486 площею 0,0756 га та :00:000:3474 площею 0,0244 га.

З даних, що містяться у Публічній кадастровій карті України вбачається, що земельні ділянки :00:000:3486 площею 0,0756 га та :00:000:3474 площею 0,0244 га, які було об`єднано в одну земельну ділянку (кадастровий номер :00:000:3851 площею 0,1 га) було передано у власність фізичної особи.

Так, Дергачівська РДА розпорядженням №375 від 20.10.2020 року затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки номер :00:000:3851 площею 0,1 га ОСОБА_1 , яка в подальшому зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку.

27.11.2020 року вище вказану земельну ділянку за договором дарування №2946 було подаровано ОСОБА_2 .

Представник позивача вважає, що розпорядження РДА №375 від 20.10.2020 року суперечить чинному законодавству, а договір дарування земельної ділянки є недійсним.

Вказував, що договори про оренду були зареєстровані у встановлено порядку 15.01.2007 року за №05 та №07.

Порядок розірвання та умови зміни договорів оренди передбачено законодавством та викладено в самих договорах.

Угода про розірвання чи зміну договорів оренди землі між сторонами не укладалась.

Тобто, земельні ділянки :00:000:3486 площею 0,0756 га та :00:000:3474 площею 0,0244 га знаходяться у оренді позивача, а договори оренди є чинними.

Представник позивача зазначає, що у разі об`єднання земельних ділянок державний реєстратор мав закрити розділи на вказані ділянки та створити новий розділ на земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3851, при цьому державний реєстратор обов`язково невікладно повідомляє відповідного користувача, обтяжувача про закриття розділу Державного реєстру прав та перенесення відомостей про речові права, обтяження.

Вказує, що не допускається відчуження орендованих земельних ділянок державної або комунальної власності без згоди на це орендаря.

Враховуючи вищевикладене, прохав суд: визнати незаконними та скасувати розпорядження Дергачівської РДА «Про затвердження землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною виду цільового призначення та передачу її у приватну власність ОСОБА_1 №375 від 20.10.2020 року»; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки №2946 від 27.11.2020 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; визнати право оренди ТОВ «Енергосервіс» за договором оренди землі від 29.12.2006 року, який 15.01.2007 року зареєстровано за №05 та договором від 29.12.2006 року, який 15.01.2007 року зареєстровано за №07 на земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер :00:000:3851, яка створена шляхом об`єднання ділянок кадастровий номер :00:000:3486 площею 0,0756 та :00:000:3474 площею 0,0244 га.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 28.01.2021 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 14.01.2021 року.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс`в особі директора Мирного О.М., посилаючись на неправильне встановлення обставин справи та порушення судом норма матеріального і процесуального справа.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що земельна ділянка кадастровий номер :00:000:3851 площею 0,1000 га протягом року, з моменту її реєстрації у Державному земельному кадастрі, не була зареєстрована у Реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Вказував, що розпорядженням Дергачівської РДА від 20.10.2020 року №375 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення за межами населених пунктів на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, змінено цільове призначення земельної ділянки :00:000:3851 площею 0,1 га із земель для обслуговування інших будівель громадської забудови на ділянку для індивідуального дачного будівництва та без дозволу орендаря та розірвання договорів оренди передано у приватну власність ОСОБА_1 .

При цьому зазначав, що згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів майна щодо суб`єкта №243980162 від 11.02.2021 року, станом на 11.02.2021 року ділянки кадастровий номер :00:000:3486 площею 0,0756 га та :00:000:3474 площею 0,0244 га знаходяться у оренді ТОВ «Енергосервіс», яке продовжує сплачувати орендну плату.

Також зазначав, що судом першої інстанції не враховано, що земельна ділянка :00:000:3851 площею 0,1 га передана у приватну власність без здійснення державної реєстрації та без набуття нею статусу об`єкта цивільних прав.

Звертає увагу на те, що земельна ділянка :00:000:3851 площею 0,1 га протягом року з моменту її реєстрації у Державному земельному кадастрі не була зареєстрована у реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тому в силу ст. 791 ЗК України та п.114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, припинила існування, як об`єкт цивільних прав та не могла бути відчужена Дергачівською РДА.

Посилався на те, що об`єднання земельних ділянок не припиняє оренди, а спірна ділянка виникла в межах, що перебували в його оренді.

Вказував на те, що у разі об`єднання земельних ділянок, реєстратор мав закрити розділи на ділянки :00:000:3486 площею 0,0756 га та :00:000:3474 площею 0,0244 га та створити новий розділ на земельну ділянку :00:000:3851 площею 0,1 га та перенести у новий розділ відомості про оренду. Однак фактично у реєстрі зареєстровані три вказані земельні ділянки.

Вважає, що у даному випадку договір оренди продовжує свою дію та є чинним, фізичне існування земельних ділянок залишилося, таких договір стосується земельних ділянок, які є його предметом, тому можна зробити висновок, що цей договір фактично не втратив нерухомих об`єктів в натурі та розповсюджує свою дію на нову об`єднану земельну ділянку, яка знаходиться у межах попередніх земельних ділянок.

Крім того вказував на те, що договір дарування земельної ділянки від 27.11.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер :00:000:3851, про що внесений запис №39425163 є недійсним, оскільки ОСОБА_1 набула право власності на земельну ділянку протиправно і незаконно.

Ураховуючи викладене прохав скасувати рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28 січня 2021 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Від ГУ Держгеокадастру у Харківській області та представника ОСОБА_1 , адвоката Чумаченко А.В. надійшли відзиви на апеляційну скаргу ТОВ «Енергосервіс», у якому прохали апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28.01.2022 року залишити без змін.

У судове засідання з`явилися представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтримали доводи апеляційної скарги та прохали її задовольнити.

Також у судове засідання з`явились відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та прохали рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28.01.2022 року залишити без змін.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає перешкод щодо розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації № 1030 від 29.12.2006 року надано згоду ТОВ «ЕНЕРГОСЕРВІС» на передачу земельної ділянки площею 4, 8288 га на території Черкасько - Лозівської сільської ради за межами населеного пункту для будівництва.

На виконання розпорядження між Дергачівською районною державною адміністрацією та ТОВ «Енергосервіс» було укладено декілька договорів оренди землі, в тому числі договір оренди землі від 29.12.2006 року на земельну ділянку площею 2,4 га, який 15.01.2007 року зареєстровано за № 05, та договір на земельну ділянку площею 0,3123 га, який 15.01.2007 року зареєстровано за № 07.

Відповідно до п. 1 Договорів Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки, які знаходяться на території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту, згідно розпорядження голови Дергачівської районної Державної адміністрації від 29.12.2006 року за № 1030.

23.06.2016 року розпорядженням № 290 Дергачівської районної державної адміністрації надано згоду ТОВ «Енергосервіс» на поділ та об`єднання земельних ділянок, що перебувають в користуванні на умовах договорів оренди землі, зареєстрованих 15.01.2007 року.

10.11.2016 року розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації погоджено технічну документацію.

На виконання розпорядження від 23.06.2016 року № 290 сторонами 12.04.2018 року укладено додаткову угоду до договору, зареєстрованого 15.01.2007 року за № 07, та Пункт 1 договору викладено у наступній редакції:

«1. Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки, які знаходяться на території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту, згідно розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 29.12.2006 року за №1030 та від 23.06.2016 року за № 290.»

Пункт 2 договору викладено у наступній редакції:

«2. В оренду передаються земельні ділянки загальною площею 0,3123 га, в тому числі ділянки з кадастровими номерами ... -:00:000:3474 площею 0,0244 га ...»

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40667253 від 17.04.2018 року державного реєстратора комунального підприємства "Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості" Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, а також додаткової угоди було зареєстровано 12.04.2018 року право оренди землі, номер запису про інше речове право 25753034 за ТОВ "Енергосервіс", код 30592278 з цільовим призначенням землі 03.15 Будівництво та обслуговування інших будівель громадської забудови на земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3474 за адресою розташування: Харківська обл., Дергачівський р-н., с/рада Черкасько-Лозівська; строк оренди 49 років.

Також сторонами укладено додаткову угоду до договору, зареєстрованого 15.01.2007 року за № 05, та Пункт 1 договору викладено у наступній редакції:

«1. Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки, які знаходяться на території Черкасько-Лозівської сільської ради за межами населеного пункту, згідно розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 29.12.2006 року за №1030 та від 23.06.2016 року за № 290.»

Пункт 2 договору викладено у наступній редакції:

«2. В оренду передаються земельні ділянки загальною площею 0,7 га, в тому числі ділянки з кадастровими номерами ... :00:000:3486 площею 0,0756 га ...»

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40648517 від 16.04.2018 року державного реєстратора комунального підприємства "Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості" Протопопівської сільської ради Дергачівського району Харківської області Жбадинського О. М., а також додаткової угоди було зареєстровано 11.04.2018 року право оренди землі, номер запису про інше речове право 25735543 за ТОВ "Енергосервіс", код 30592278 з цільовим призначенням землі 03.15 Будівництво та обслуговування інших будівель громадської забудови на земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3486 за адресою розташування: Харківська обл., Дергачівський р-н., с/рада Черкасько-Лозівська; строк оренди 49 років.

Розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації № 134 від 15.03.2019 року надано згоду на об`єднання ділянки кадастровий номер :00:000:3486 площею 0,0756 га та кадастровий номер :00:000:3474 площею 0,0244 га.

Земельні ділянки, кадастровий номер :00:000:3486 площею 0,0756 га та кадастровий номер :00:000:3474 площею 0,0244 га було об`єднано в одну земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3851 площею 0,1 га.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 116 ЗК України (у редакції, яка була чинноюна момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власностіза рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, абоза результатами аукціону. Набуття права власності громадянамита юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Статтею 118 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Відповідно до частин шостої-дев`ятої статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київськоїчи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянкита її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали,на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки,що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії(у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотанняу місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустроюі техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян особами, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки,що обумовлюються угодою сторін. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою (далі - Комісія). Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі відмови у погодженні проект повертається заявнику у зазначений у цій частині строк. Підставою відмови у погодженні проекту може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісієюдо відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянкита надання її у власність.

Отже, рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки є необхідною передумовою виникнення права власності на земельну ділянку.

Згіднозі статтею 152 ЗК України, держава забезпечує громадянамта юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушенняне пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою,і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Вирішуючи питання про недійсність рішення органу місцевого самоврядування та правовстановлюючого документа на право власності на земельну ділянку, суд має встановити не тільки дотримання вимог законодавства щодо відведення земельної ділянки, а й факт порушення таким актом прав особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав - користування земельною ділянкою.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач TOB «Енергосервіс» є орендарем земельних ділянок кадастровий номер :00:000:3486 площею 0,0756 за договором оренди землі б/н від 29.12.2006 року на 49 років та кадастровий номер :00:000:3474 площею 0,0244 га за договором оренди землі б/н від 29.12.2006 року на 49 років.

Розпорядженням Дергачівської РДА №134 від 15.03.2019 року надано згоду на об`єднання ділянки :00:000:3486 площею 0,0756 га та :00:000:3474 площею 0,0244 га.

Відповідач звертає увагу на те, що у зв`язку з об`єднанням земельних ділянок, які були предметом договорів оренди, та формуванням іншої земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер, об`єктивно відбулась зміна меж земельних ділянок, припинилось існування цих земельних ділянок в дійсних межах.

З даних, що містяться у Публічній кадастровій карті України вбачається, що земельні ділянки :00:000:3486 площею 0,0756 га та :00:000:3474 площею 0,0244 га, які було об`єднано в одну земельну ділянку (кадастровий номер :00:000:3851 площею 0,1 га) було передано у власність фізичної особи.

Розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 11.08.2020 року № 265 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення ОСОБА_1 », згідно з яким ОСОБА_1 наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення на земельну ділянку рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва загальною площею 0,1000 га, кадастровий № 12083001:00:000:3851, яка розташована за межами населених пунктів на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, з подальшою передачею її у приватну власність.

Розпорядженням голови Дергачівської районної державної адміністрації від 20.10.2020 року № 375 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зміною виду цільового призначення та передачу її у приватну власність ОСОБА_1 » затверджено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною її цільового зазначення для індивідуального дачного будівництва за межами населених пунктів на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, змінено цільове призначення земельної ділянки площею 0,1000 га кадастровий номер :00:000:3851 із земель для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови на ділянку для індивідуального дачного будівництва та передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,100 га, кадастровий номер :00:000:3851 для індивідуального дачного будівництва.

27.11.2020 року земельну ділянку за договором дарування №2946 було подаровано ОСОБА_2 .

При цьому згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна земельні ділянки: кадастровий номер :00:000:3486 площею 0,0756 га та :00:000:3474 площею 0,0244 га відповідно до Договору оренди землі від 29.12.2006 року перебувають в оренді TOB «Енергосервіс» строком на 49 років.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються нормами Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про оренду землі».

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ст.93 ЗК України).

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін, аналогічно, відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підстави припинення права користування земельною ділянкою передбачені статтею 141 ЗК України, а саме: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Правове регулювання вилучення земельних ділянок, наданих у постійне користування із земель державної чи комунальної власності, закріплене у статті 149 ЗК України.

Частинами 1, 2 статті 31 Закону України «Про оренду землі» визначено умови, за яких договір оренди землі припиняється, так Договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Також, частинами 3, 4 статті 31 вказаного Закону встановлено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження припинення чи розірвання договору оренди землі від 29.12.2006 року. Таким чином укладені із TOB «Енергосервіс» договори оренди земельних ділянок кадастровий номер :00:000:3486 площею 0,0756 га та :00:000:3474 площею 0,0244 га, які було об`єднано в одну земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3851 площею 0,1 га, наразі є чинними.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Крім того право оренди є майновим правом, що захищається на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Статтею 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідач звертає увагу на те, що позивач не звертався до ТОВ «Енергосервіс» на виконання п. 2.3 цього розпорядження до Дергачівської районної державної адміністрації з клопотанням про укладення відповідної угоди.

Такі доводи не спростовують висновків суду, оскільки через укладення оспорюваних правочинів позивач наразі позбавлений можливості реалізувати таке своє право.

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання незаконним та скасування розпорядження Дергачівської державної адміністрації Харківської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною виду цільового призначення та передачу її у приватну власність ОСОБА_1 №375 від 20.10.2020 року» та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку 0,1000 га, кадастровий № :00:000:3851 проведену на підставі вказаного розпорядження - не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, оскільки порушує право позивача користуватися земельною ділянкою, яке неможна вважати припиненим.

Щодо вимог позивача про визнання договору дарування від 27.11.2020 року, відповідно до умов якого ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер :00:000:3474, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №39425163, слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч.1 ст. 2016 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Частино 5 ст. 216 ЦК України встановлено, що вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Оскільки колегія суддів приходить до висновку, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання незаконним та скасування розпорядження Дергачівської державної адміністрації Харківської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною виду цільового призначення та передачу її у приватну власність ОСОБА_1 №375 від 20.10.2020 року» та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку 0,1000 га, кадастровий № :00:000:3851 проведену на підставі вказаного розпорядження - не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи та задовольняє вимоги позивача в цій частині, тому вважає, що є підстави для визнання договору дарування від 27.11.2020 року, відповідно до умов якого ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер :00:000:3474, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №39425163, недійсним.

Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

Саме такі правові висновки зроблені у постановах Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року (провадження № 6-1873цс16), від 23 серпня 2017 року у справі 306/2952/14-ц та від 09 вересня 2017 року у справі № 359/1654/15-ц, де вказано про неправильність застосування судами попередніх інстанцій статей 203, 215, 234 ЦК України у спорах, що виникли із договорів дарування нерухомого майна, укладених сторонами, які є близькими родичами, без перевірки, чи передбачали ці сторони реальне настання правових наслідків, обумовлених спірними правочинами; чи направлені дії сторін договорів на фіктивний перехід права власності на нерухоме майно до близького родича з метою приховати це майно від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення грошових коштів, зокрема чи продовжував дарувальник фактично володіти та користуватися цим майном.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що підлягає також до задоволення вимога позивача про скасування державної реєстрації права власності який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №39425163 за договором дарування на земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер :00:000:3851 за ОСОБА_2 .

Між тим, колегія суддів вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині визнання права оренди на земельну ділянку.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передатиорендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (стаття 93 ЗК України).

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

Частиною першою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підстави припинення права користування земельною ділянкою передбачені статтею 141 ЗК України, а саме: добровільна відмова від права користуванняземельною ділянкою; вилучення земельної ділянкиу випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Правове регулювання вилучення земельних ділянок, наданих у постійне користування із земель державної чи комунальної власності, закріплене у статті 149 ЗК України.

Частинами першою та другою статті 31 Закону України «Про оренду землі» визначено умови, за яких договір оренди землі припиняється. Договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно із статтею 9 Закону України «Про оренду землі» орендар, який відповідно до закону може мати у власності орендовану земельну ділянку, має переважне право на придбання її у власність у разі продажу цієї земельної ділянки, за умови, що він сплачує ціну, за якою вона продається, а в разі продажу на аукціоні - якщо його пропозиція є рівною з пропозицією, яка є найбільшою із запропонованих учасниками аукціону. Не допускається відчуження орендованих земельних ділянок державної або комунальної власності без згоди на це орендаря.

Згідно із частиною першою статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Крім того право оренди є майновим правом, що захищається на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Колегія суддів встановивши відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження припинення чи розірвання договорів оренди від 29.12.2006 року, вважає, що укладені із ТОВ «Енергосервіс» договори оренди земельних ділянок кадастровий номер :00:000:3486 площею 0,0756 га та :00:000:3474 площею 0,0244 га, які було об`єднано в одну земельну ділянку кадастровий номер :00:000:3851 площею 0,1 га, є чинними.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскільки укладені договори оренди від 29.12.2006 року земельних ділянок не були припинені чи розірвані із ТОВ «Енергосервіс», підстави для визнання права оренди ТОВ «Енергосервіс» за договором оренди землі від 29.12.2006 року, який 15.01.2007 року зареєстровано за №05 та договором від 29.12.2006 року, який 15.01.2007 року зареєстровано за №07 на земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер :00:000:3851, яка створена шляхом об`єднання ділянок кадастровий номер :00:000:3486 площею 0,0756 та :00:000:3474 площею 0,0244 га, відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, ст. 374, ст. 376, 381- 384, 389 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» - задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 28 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Дергачівської РДА Харківської області, Харківської РДА Харківської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області в особі Відділу у Дергачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору, визнання права оренди на земельну ділянку задовольнити частково.

Визнати незаконними та скасувати розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області «Про затвердження землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною виду цільового призначення та передачу її у приватну власність ОСОБА_1 №375 від 20.10.2020 року».

Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки №2946 від 27.11.2020 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №39425163 та скасувати державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку за ОСОБА_2 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий суддя : Л.М. Хіль

Судді: А.І. Дорош

Л.І. Пилипчук