Справа №760/1457/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ додаткове /

03 квітня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Машевської О.Ю.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Приватного нотаріуса Черленюх Людмили Василівни, ОСОБА_2 , 3-я особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання договору недійсним, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23 лютого 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», ПАТ «Дельта Банк», Приватного нотаріуса Черленюх Л.В., ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відмовлено.

15 березня 2023 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення, а саме про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Посилається на те, що судом не вирішено питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу.

З огляду на це, просить задовольнити заяву.

Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23 лютого 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», ПАТ «Дельта Банк», Приватного нотаріуса Черленюх Л.В., ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень відмовлено.

При ухваленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, втому числі на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За змістом ч.2 ст.174 ЦК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Статтею 59 Конституції закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

В ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що при встановленні розміру гонорару адвоката враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З точки зору ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що разом з відзивом до суду було подано заяву щодо розподілу судових витрат, у якій представник відповідача-ТОВ`ФК`Приватні інвестиції» просив стягнути 10 000, 00 гр. витрат на професійну правничу допомогу.

До даної заяви було долучено Договір №07/2018 про надання правової допомоги від 01 листопада 2018 року, додаток до договору від 17 серпня 2022 року та акт приймання-передання наданої правової допомоги від 22 серпня 2022 року.

01 листопада 2018 року між Адвокатським об`єднанням «СмартЛекс» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» було укладено Договір № 07/2018 про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 3.1. Договору правова допомога за цим договором надається за плату.

Згідно з п. 3.2. Договору розмір гонорару обчислюється з урахуванням складності правового питання та/або справи (провадження), витраченого часу на надання правової допомоги, інших істотних обставин та узгоджується сторонами у додатках або додаткових угодах до цього Договору.

Сторони узгодили вартість наданих послуг в суді першої інстанції у розмірі 10 000, 00 гр., що підтверджується додатком до договору від 17 серпня 2022 року.

Згідно з Актом приймання-передання наданої правової допомоги від 22 серпня 2022 року адвокатським об`єднанням надана така правова допомога: правовий аналіз наданих документів та інших вихідних даних щодо предмету спору; аналіз та підбірка практики Верховного Суду з аналогічних спорів; підготовка відзиву на позовну заяву; підготовка клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Як зазначено вище, справа була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач не зверталася до суду із запереченнями проти клопотання відповідача про стягнення з неї витрат на правову допомогу або її неспівмірності.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Враховуючи викладене вище, характер та обсяг виконаної роботи адвокатом, предмет позову та складність справи, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, суд приходить до висновку про стягнення на користь відповідача 10 000, 00 гр. понесених ним судових витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 133, 134, 141, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» 10 000, 00 гр. витрат на правову допомогу.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач-1: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», адреса: 04112, м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, 7, .

Відповідач-2: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, 2-ий поверх, .

Відповідач-3: Приватний нотаріус Черленюх Людмила Василівна, адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач-4: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А. Шереметьєва