Справа № 947/6778/23
Провадження № 2-о/947/181/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023 року

Київський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Луняченка В.О.,

при секретарі Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду в м.Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу за участі заінтересованої особи Головного Управління пенсійного фонду України в Миколаївській області ( ), -

ВСТАНОВИВ:

До суду, в порядку окремого провадження, надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт належності їй реєстраційного номеру облікової картки платника податків НОМЕР_1 , правовстановлюючого документу- трудової книжки серії НОМЕР_2 з датою заповнення 05.08.1980 року. Заява мотивована тим, що їй відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки при дослідженні трудової книжки виявлено неправильність її заповення, а саме порушено вимоги Інстуркції про порядок ведення трудових книжок працівника №58 від 29.07.1993 року також допущено помилку у написанні імені при здійсненні перекладу, тому встановлення даного факту, їй необхідно для зарахування до страхового стажу періодів її роботи та для реалізації права на пенсійне забезпечення.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.

Ухвалою судді від 02.03.2023 року відкрито провадження у справі.

До судового засідання представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Сухецька С.М. надала заяву, в якій підтримуєзаяву про встановлення факту належності ОСОБА_1 реєстраційного номеру облікової картки платника податків НОМЕР_1 та трудової книжки в повному обсязі, просить її задовольнити та розглядати справу заїї та заявника відсутністю на підставі документів, що містяться в матеріалах справи.

Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Миколаївській області надав суду письмові пояснення та заяву про можливість розгляду справи за відсутністю їх представника.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на наступних підставах.

Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові; місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 при досягненні пенсійного віку звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з приводу оформлення пенсії, однак рішенням від 11.11.2022 року за № 92 останній відмовили у призначенні пенсії у зв`язку з тим, що заявниця не має необхідного страхового стажу у 29 років, страховий стаж який їй зараховано складає 09 років 8 місяців 10 днів,до страхового стажу не враховано періоди роботи протягом 1980 року червня 1998, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 05.08.1980 року, яку не прийнято до уваги при обчисленні страхового стажу, оскільки запис про зміну прізвища здійснений з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58. Страховий стаж зараховано з 01.01.1999 за наявними даними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З матеріалів справи вбачається, що заявниця народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в Одеській області, Ширяєвського району в селищі Преображенка. В свідоцтві про народження її дані вказано як « ОСОБА_2 ».

Так, 05.08.1980 року як ОСОБА_2 вона була прийнята на посаду штукатура по 2 розряду на Заплазький цукровий завод (наказ №136-к від 05.08.1980 р.).

Відділом кадрів вказаного заводу їй було заведено трудову книжку, було її заповнено та внесено перші записи на ім`я « ОСОБА_2 ».

05.11.1980 заявник звільнилася з вказаної посади за власним бажанням.

28.05.1981 вона була зарахована в сталелитейний цех на завод ім. Жовтневої революції учнем стерженщика (Наказ №115 від 27.05.1981 р.).

13.08.1983 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та після реєстрації шлюбу змінила прізвище « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 .».

При цьому, при проведені запису до трудової книжки щодо зміни прізвища з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », відділом кадрів заводу було помилково вказану як підставу зміни прізвища - свідоцтво про шлюбу НОМЕР_3 від 12.08.1981 р., тоді як в дійсності шлюб було укладено 13.08.1983 року.

08.12.1987 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано.

17.01.1985 року заявник звільнилася з займаної посади за власним бажанням, у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною.

У період з 17.01.1985 р. по 15.10.1985 р. остання працювала в Дорожньому ремонтно- будівельному управлінні №858.

16.01.1986 р. поступила на працю до Жовтневої телеграфно-телефонної станції Одеського ОПТУС.

11.01.1988 року між з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, після реєстрації якого заявник змінила прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_8 », у зв`язку з чим відділом кадрів станції до трудової книжки було внесено відповідні зміни в графі прізвища на « ОСОБА_8 », помилково вказуючи підставу заміни прізвища паспорт НОМЕР_4 , виданий Ширяївським РВК 13.01.1988 р. замість правильного свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 , виданий Ширяївським РВК 13.01.1988р.

Крім того, як наразі стало відомо, вказані записи щодо зміни прізвища працівника були проведені з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.93 р.

Так, замість того, щоб однією рискою закреслити попередні дані працівника-прізвища та вписати нове, відділом кадрів було заклеєно полосою паперу старі прізвища: « ОСОБА_9 » та « ОСОБА_5 », а зверху просто вказано останнє прізвище « ОСОБА_8 ».

Відповідно до п. 2.13. Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по -батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки ї завіряються підписом керівника, підприємства або печаткою відділу кадрів.

Оскільки трудова книжка завжди знаходилася у відділах кадрів підприємств, заводів, інших установ та організацій, де працювала заявник, про наявність даних помилок вона дізналась нещодавно.

13.09.2001 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розірвано.

При проведенні розірвання шлюбу та внесення відповідного актового запису про розірвання шлюбу в Державний реєстр актів цивільного стану громадян, в графі «відомості про дружину» було зазначено ім`я « ОСОБА_10 » по батькові « ОСОБА_11 », замість « ОСОБА_10 » та по- батькові « ОСОБА_12 », як то було вказано у попередніх особистих документах.

При видачі нового паспорту громадянина України дані заявника, а саме прізвище. Ім`я, по- батькові зазначені як « ОСОБА_1 ».

Як зазначає заявник дійсне відбулось у зв`язку з неправильним перекладом її даних з російсько на українську мову.

При цьому, вказані ідентифікуючі дані заявника « ОСОБА_1 », згідно паспорта були внесені в трудову книжку, в подальшому 05.08.2011 року при прийнятті на роботу в ДЗ «Дитячий спеціалізований (спеціальний) санаторій «Люстдорф».

Наявна помилка чинить перешкоди у нарахуванні заявнику відповідного трудового ( страхового ) стажу.

Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи.

Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення особи його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Неможливість внесення виправлень до трудової книжки підтверджується тим, що підприємство, що допустило помилку на сьогодні не існує.

З приводу наявних помилок в особистих документах, заявник зверталась до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), який висновком від 15.10.2022 року повідомив про неможливість внесення змін до актового запису про шлюб заявниці №01 від 11.01.1988 року, складеного виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Ширяївського району Одеської області в графу «відомості про наречену» виправити ім`я з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_10 », по- батькові виправити з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_11 ».

Також на звернення до ДЗ «Дитячий спеціалізований ( Спеціальний) санаторій «Люстдорф» ОСОБА_1 повідомлено про неможливість внесення змін до трудової книжки, та рекомендовано звернутись до суду з відповідними вимогами про встановлення факту, що має юридичне значення для неї.

У зв`язку із викладеним, виникає необхідність встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу, а саме трудової книжки НОМЕР_2 від 05.08.1980 та реєстраційного номеру облікової картки платника податків № НОМЕР_1 , оскільки у зв`язку з неможливістю отримання відомостей щодо підтвердження трудового стажу та наявністю помилок у трудовій книжці, заявниця позбавлена прав на отримання страхового стажу та у призначенні та нарахуванні пенсії,що зумовило її звернення до суду з відповідною заявою.

У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Суд, розглядаючи справу повно, всебічно та об`єктивно, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню та необхідно встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки серії НОМЕР_2 , дата заповнення якої 05.08.1980 та реєстраційного номеру картки платника податків НОМЕР_1 .

Керуючись ст. ст. 264-268, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу за участі заінтересованої особи Головного Управління пенсійного фонду України в Миколаївській області ( )- задовольнити.

Встановити факт того, що трудова книжка серії НОМЕР_2 ( дата заповнення 05.08.1980), належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт НОМЕР_5 м.Одеса, пр-т Свободи,36, ІПН НОМЕР_1 ) та встановити факт присвоєння ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт НОМЕР_5 м.Одеса, пр-т Свободи,36) реєстраційного номеру картки платника податків « НОМЕР_1 ».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його складення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луняченко В. О.