Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1855/22
Провадження № 2/711/503/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Скляренко В.М.

при секретарі Копаєвій Є.В.,

за участі:

представника позивача Гончаренко А.О.

представника відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, -

в с т а н о в и в :

ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованість з оплати послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 34 530,49 грн., три відсотки річних 4 536,89 грн. та інфляційні втрати в розмірі 12 995,40 грн. Також в позові заявлено вимогу про стягнення з відповідачів судових витрат, які складаються з судового збору в сумі 2 481 грн.

В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що за відповідачами станом на 01.12.2021р. обліковується заборгованість в розмірі 34 530,49 грн. з оплати послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання до житла за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки відповідачі в добровільному порядку не здійснювали оплати послуг позивача, то позивач вимагає стягнути заборгованість з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми за період прострочення з 01.01.2015р. по 01.11.2021р.

Відповідачі заперечили проти позовних вимог та просили застосувати до позовних вимог строки позовної давності.

06.05.2022р. судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

09.06.2022р. відповідачкою ОСОБА_2 надано до суду письмовий відзив проти позову, в якому вказується, що між сторонами відсутній договір про надання комунальних послуг, а фактичне надання таких послуг позивачем не підтверджується належними доказами, внаслідок чого позовні вимоги не підлягають до задоволення. Також відповідачка у відзиві посилається на пропуск позивачем строку позовної давності, що є окремою підставою для відмови в позові щодо вимог про стягнення вартості послуг з опалення та гарячого водопостачання, нарахованих за період по травень 2019 року включно.

29.06.2022р. від представника позивача - Пінчук І.С., який діє на підставі довіреності №37 від 27.05.2021р., - до суду надійшла відповідь на відзив ОСОБА_2 , в якій вказується про безпідставність доводів відповідачки. У відповіді на відзив вказується, що факт надання позивачем послуг з опалення та гарячого водопостачання до житла відповідачів підтверджується належним чином і не спростований відповідачами. Зазначає, що відсутність укладеного між сторонами договору про надання комунальних послуг само по собі не звільняє відповідачів від обов`язку сплачувати такі послуги, оскільки вони фактично надані та спожиті. Вказує, що з березня 2021 року відповідачами здійснювалась оплата заборгованості перед позивачем, що свідчить про визнання своїх боргових зобов`язань, а тому строки позовної давності переривались і не можуть бути підставою для відмови в позові в даному випадку.

19.10.2022р. від представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Бабіч Т.Г., яка діє на підставі ордеру серії СА №1039466 від 14.10.2022р., - на адресу суду надійшов відзив проти позову, в якому вказується, що ОСОБА_4 заперечує проти позовних вимог в повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 фактично з червня 2019 року не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , - а тому не користувався послугами позивача і не має за них сплачувати. Додатково просив застосувати до позовних вимог строки позовної давності.

26.10.2022р. від представника позивача - Пінчук І.С., який діє на підставі довіреності №37 від 27.05.2021р., - до суду надійшла відповідь на відзив ОСОБА_4 , в якій вказується про необґрунтованість доводів відповідача, оскільки останній не повідомляв своєчасно позивача про те, що не користується послугами останнього за вказаною адресою. Вказує, що з березня 2021 року відповідачами здійснювалась оплата заборгованості перед позивачем, що свідчить про визнання своїх боргових зобов`язань, а тому строки позовної давності переривались і не можуть бути підставою для відмови в позові в даному випадку.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відзиві відповідач виклав клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі та відмовити у позові.

Представник позивача - Гончаренко А.О., яка діє на підставі довіреності №177 від 13.02.2023р., - в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених у позові. Пояснила, що вартість послуг з опалення обчислювались з врахування показників загальнобудинкового лічильника та площі квартири, а вартість послуг з гарячого водопостачання - за показниками квартирного лічильника. Зауважила, що оскільки послуги фактично надавались до помешкання відповідачів, то вони зобов`язані сплатити нарахований борг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Міщенко С.В., який діє на підставі ордеру серії СА №1032169 від 01.07.2022р., - в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог в повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані учасниками справи докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 з 25.06.2008р., а ОСОБА_4 з 23.12.2009р. і по теперішній час мають зареєстроване місце проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на таку квартиру зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 03.03.2008р. /а.с. 14/. Квартира являє собою житлове приміщення загальною площею 56,4 кв.м.

ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», є надавачем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання до житла за адресою: АДРЕСА_1 .

Між сторонами не укладався договір про надання комунальних послуг.

В квартирі відповідачів відсутній лічильник теплової енергії у зв`язку з чим позивач здійснював нарахування вартості послуг з централізованого опалення за опалювальною площею. Вартість послуг з гарячого водопостачання нараховувалась відповідно до затверджених нормативів з подальшим перерахунком відповідно до показань засобів обліку води.

Згідно наданої позивачем оборотної відомості за особовим рахунком № НОМЕР_2 /а.с. 5/ за період з листопада 2014 року по листопад 2021 року заборгованість відповідачів перед позивачем з оплати послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання складає 34 530,49 грн. (опалення - 31 443,15 грн.; гаряче водопостачання - 3 087,34 грн.).

Зазначені обставини справи сторони не заперечують, а тому суд вважає їх доведеними.

Згідно довідки ОСББ «Героїв Дніпра 63» ОСОБА_4 з червня 2019 року фактично не проживає за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.131/. Зазначена обставина також не заперечується відповідачкою ОСОБА_2 .

У зв`язку з відмовою відповідачів в добровільному порядку здійснити погашення заборгованості з оплати послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Таким чином, між сторонами існує спір з приводу виконання грошового зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг, що регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК), Житлового кодексу України (далі - ЖК), Закону України від 09.11.2017р. №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон №2189), Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 (далі - Постанова №630) тощо.

Надаючи оцінку доводам сторін в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 67 ЖК плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону №2189 ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону №2189 споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що позивач здійснював надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання до житла відповідачів. Нарахування вартості послуг здійснювалось позивачем на підставі тарифів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому розмір платежів з оплати послуг централізованого опалення здійснювався з урахуванням опалювальної площі житлового приміщення, а гарячого водопостачання - відповідно до показань засобів обліку, тобто у відповідності до п. 20 Постанови №630.

Порядок нарахування та розмір нарахованих платежів з оплати вартості послуг позивача сторонами не оспорюється.

Щодо наявності у відповідачів обов`язку з оплати комунальних послуг при відсутності між сторонами відповідного договору, то слід звернути увагу на наступне.

За змістом статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги (п. 10 ч. 1 ст. 7).

Згідно ст. 12 Закону №2189 надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг покладений як на виконавця (п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону №2189) так і на споживача (п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону №2189).

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 638 ЦК передбачено, що договір є складеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даною виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є основним обов`язком споживача. Відсутність договору на постачання теплової енергії само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання споживачем.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 20.04.2016р. по справі №6-2951цс15).

За таких обставин, суд доходить висновку, що з огляду на період надання послуг, то спірні правовідносини регулюються між сторонами на умовах типового договору про надання послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання, передбаченого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630.

Згідно п. 3 Постанови №630 послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Пунктом 18 Постанови №630 передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку (п. 20 Постанови №630).

Відповідно до п.24, 25 Постанови №630 споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до ст. 67 ЖК плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

По обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що в квартирі відповідачів немає квартирного засобу обліку теплової енергії, а тому нарахування плати за надані послуги здійснювалось позивачем згідно встановлених нормативів та тарифів, які визначались постановами Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України «Про встановлення тарифу на теплову енергію для потреб населення ПАТ «Черкаське хімволокно» №573 від 23.05.2014р., №650 від 06.06.2014р., №725 від 13.06.2014р., №1171 від 31.03.2015р., №3556 від 17.03.2016р., №1352 від 04.08.2016р., №1206 від 05.10.2017р., №405 від 14.06.2018р., №1811 від 11.12.2018р., рішенням Черкаського міського виконавчого комітету №1094 від 07.10.2021р.

Нарахування вартості послуг з гарячого водопостачання здійснювалось у відповідності до п. 20 Постанови №630 за нормативами споживання з подальшим коригуванням нарахованої вартості у відповідності до показників засобів обліку гарячої води.

З урахуванням встановлених тарифів розрахунок вартості наданих позивачем відповідачам послуг арифметично здійснений вірно. Згідно наданого позивачем розрахунку за особовим рахунком відповідачів № НОМЕР_2 станом на 01.12.2021р. обліковується заборгованість з оплати послуг опалення в сумі 31 443,15 грн. та гарячого водопостачання - 3 087,34 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у ст. 610 ЦК, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст.611 ЦК, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно ст. 68 ЖК наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Як вбачається зі змісту довідки ОСББ «Героїв Дніпра №63» /а.с. 131/ та листа управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 02.11.2021р. /а.с. 15-16/ у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , - проживає сім`я у складі чотирьох осіб, з яких повнолітніми є тільки відповідачі, а відтак вони мають нести солідарний обов`язок з оплати комунальних послуг, якщо інше не передбачено між ними відповідним договором.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

В контексті доводів відповідача про неналежне здійснення позивачем надання комунальних послуг, слід зауважити, що всупереч вимог 12, 78, 81 ЦПК України відповідачами не надано суду доказів щодо наявності в них заперечень в частині якості надаваних позивачем послуг, зокрема, суду не надано складених у встановленому законом порядку актів-претензій у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт, як то передбачено статтею 27 Закону №2189, як і не доведено фактів невиконання позивачем обов`язку з надання вищевказаних послуг. Крім того, суду не надано доказів щодо того, що відповідачі звертались до позивача з заявами про відмову від надаваних позивачем послуг. За таких обставин суд доходить висновку, що позивач належним чином здійснював надання послуг до житла відповідачів, а останні зобов`язані оплатити відповідні послуги.

Разом з тим, суд бере до уваги ту обставину, що зобов`язання відповідача ОСОБА_4 з оплати комунальних послуг має факультативний характер, оскільки ґрунтується на його солідарному зобов`язанні з оплати комунальних послуг поряд із власником житла за умови фактичного проживання у такому житлі. Судом встановлено, що з червня 2019 року ОСОБА_4 фактично не проживає за місцем своєї реєстрації, а відтак з цього часу обов`язок з оплати послуг позивача несе виключно відповідачка ОСОБА_2 , як зареєстрований власник житла.

Разом з тим, заперечуючи проти позовних вимог відповідачі просили застосувати строки позовної давності до позовних вимог.

Згідно ст. 256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу.

При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Отже, з огляду на те, що відповідачами тривалий час не здійснювалась оплата послуг позивача, а по особовому рахунку відповідачів платіж у березні 2021 року з оплати послуг з опалення склав 840 грн. і не перевищував розміру нарахованого позивачем платежу за такий місяць (1584,24 грн.), що свідчить про визнання споживачем лише частини боргових зобов`язань, а тому не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Правомірність такого висновку щодо порядку застосування норм, які регулюють строк позовної давності, підтверджується і правовою позицією Верховного Суду України, викладеній у постанові №6-43цс17 від 22.03.2017р.

Натомість, у травні 2021 року по особовому рахунку відповідачів здійснено платіж з оплати послуг опалення на суму 4000 грн., тоді як в такому місяці взагалі не було нарахувань вартості послуг з опалення, а отже такий платіж перериває строки позовної давності. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню лише в межах трирічного строку позовної давності з моменту здійснення платежу у травні 2021 року, тобто за період надання позивачем послуг з 01 травня 2018 року по листопад 2021 року включно.

Згідно листа-розрахунку по особовому рахунку № НОМЕР_2 за період з 01.05.2018р. по 31.05.2019р. позивачем було надано відповідачам послуг з централізованого опалення на суму 7854,14 грн., а отже зазначені кошти підлягають стягненню з відповідачів в солідарному порядку, оскільки в цей період часу відповідачі мали солідарно сплачувати комунальні послуги.

В період часу з 01.06.2019р. по 01.12.2021р. вартість наданих позивачем послуг до житла відповідачів, з урахуванням коригування вартості послуг з гарячого водопостачання (зменшення нарахувань у жовтні 2020 року на 57,62 грн., у серпні 2021 року на 1054,62 грн.) та додаванням вартості абонентської плати у листопаді 2021 року, складає: опалення - 17 466,75 грн., гаряче водопостачання - 4930,73 грн. В цей період часу по особовому рахунку було здійснено платежі на погашення заборгованості з оплати послуг опалення на загальну суму 11 696,89 грн. та гарячого водопостачання - 4000 грн. Отже залишок заборгованості з оплати послуг з опалення складає 5769,86 грн. (17 466,75 грн. - 11 696,89 грн.), а гарячого водопостачання - 930,73 грн. (4930,73 грн. - 4000 грн.) і підлягає стягненню індивідуально з відповідачки ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві інфляційні нарахування та три відсотки річних нараховані на суму заборгованості.

Аналіз наданих позивачем розрахунків розміру інфляційних нарахувань /а.с. 6/ та трьох відсотків річних /а.с. 7-8/ на суму заборгованості свідчить, що такий розрахунок відповідає положенням закону, оскільки відповідні компенсаційні нарахування обчислені позивачем окремо щодо кожного місяця періоду надання послуг. Натомість, з огляду на положення ст.ст. 257, 267 ЦК стягненню з відповідачів підлягають відповідні нарахування, обчислені в межах загального строку позовної давності, тобто в межах трирічного строку, що передує строку надходження позовної заяви до суду. Оскільки позовна заява надійшла до суду 04.05.2022р., то стягненню з відповідачів підлягають компенсаційні нарахування, обчислені за період з травня 2019 року.

При цьому слід звернути увагу, що зобов`язання відповідачів щодо здійснення платежів з оплати послуг має періодичний характер, оскільки обов`язок із здійснення оплати таких платежів виникав окремо щодо кожного місяця періоду надання послуг, а тому компенсаційні нарахування мають обчислюватись щодо кожного місяця окремо, а період прострочення починається з 21 числа місяця, який є наступним щодо того, за який має вноситись плата, а закінчується датою, визначеної в позовних вимогах (тобто платіж за березень 2019 року має бути здійснений до 20 квітня 2019 року, а отже прострочення починається з 21.04.2019р. і триває до 01.12.2021р.).

Таким чином, для платежу за березень 2019 року в сумі 1350,37 грн. сукупний індекс інфляції необхідно обчислювати шляхом множення щомісячних індексів інфляції, починаючи з травня 2019 року (перший повний місяць періоду прострочення) до листопада 2021 року (останній повний місяць періоду прострочення). За таких обставин трирічним строком позовної давності охоплюються інфляційні нарахування, обчислені на платежі за період надання послуг з березня 2019 року по листопад 2021 року включно.

У свою чергу компенсаційні нарахування у вигляді трьох відсотків річних нараховуються з наступного дня за днем прострочення, а отже у травні 2019 року (період в межах строків позовної давності по таким вимогам) три відсотки річних нараховуються на платіж за квітень 2019 року (287,71 грн.).

Разом з тим, слід звернути увагу, що зобов`язання відповідачів з відшкодування позивачу компенсаційних нарахувань, передбачених ст. 625 ЦК, не має солідарного характеру, а тому відповідні компенсації підлягають розподілу в рівних частках.

Таким чином, нараховані позивачем інфляційні нарахування на платежі за березень та квітень 2019 року підлягають стягненню з обох відповідачів в рівних частках, а на платежі з травня 2019 року по листопад 2021 року - виключно з відповідачки ОСОБА_2 ..

Згідно наданого позивачем розрахунку інфляційних витрат на платежі за березень та квітень 2019 року (1350,37 грн. та 287,71 грн.) розмір нарахованих інфляційних витрат складає 183,14 грн. та 36,75 грн. відповідно, що разом складає 219,89 грн. і підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках, тобто по 109,95 грн. з кожного. На платежі за період травень 2019 року - листопад 2021 року сума інфляційних нарахувань складає 1723,14 грн. і підлягає стягненню тільки з відповідачки ОСОБА_2 , а отже загальна сума інфляційних нарахувань, що підлягає стягненню з відповідачки складає 1833,09 грн. (109,95 грн. + 1723,14 грн.).

Згідно наданого позивачем розрахунку трьох відсотків річних на платіж за квітень 2019 року його сума складає 21,85 грн. і підлягає стягненню з відповідачів в рівних частках, тобто по 10,93 грн. з кожного. На платежі за період травень 2019 року - листопад 2021 року сукупний розмір нарахованих трьох відсотків річних складає 732,04 грн. і підлягає стягненню тільки з відповідачки ОСОБА_2 , а отже загальна сума трьох відсотків річних, що підлягає стягненню з відповідачки складає 742,97 грн. (10,93 грн. + 732,04 грн.).

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на загальну суму 17 251,65 грн., яка складається з наступних сум: заборгованість з оплати послуг по опаленню - 13 624 грн., з оплати послуг гарячого водопостачання - 930,73 грн., інфляційні нарахування - 1943,03 грн., три відсотки річних - 753,89 грн.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Відповідні судові витрати по справі складаються із витрат, понесених позивачем (судовий збір, сплачений при поданні позову в розмірі 2481 грн.

Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на загальну суму 17 251,67 грн., що складає 33,136235% від загальної ціни позову (52 062,78 грн.), а отже на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України позивачу має бути відшкодовано за рахунок відповідачів 822,11 грн. судового збору (2481 грн. * 33,136235%). Враховуючи пропорційність задоволених позовних вимог стосовно кожного з відповідачів, то обов`язок з відшкодування позивачу витрат з оплати судового збору слід розподілити між відповідачами наступним чином: ОСОБА_2 - 629,21 грн., ОСОБА_4 - 192,90 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 11-13, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію - задовольнити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (місцезнаходження за адресою: просп. Хіміків, 76, м. Черкаси, 18036, IBAN НОМЕР_5 , , МФО 354507, Філія - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк») заборгованість за послуги централізованого опалення (постачання теплової енергії) в загальній сумі 7 832 032 грн. 31 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (місцезнаходження за адресою: просп. Хіміків, 76, м. Черкаси, 18036, IBAN НОМЕР_5 , , МФО 354507, Філія - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк») заборгованість за послуги централізованого опалення (постачання теплової енергії) в загальній сумі 5 769 грн. 86 коп., за послуги з гарячого водопостачання в загальній сумі 930 грн. 73 коп., а всього 6 700 грн. 59 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (місцезнаходження за адресою: просп. Хіміків, 76, м. Черкаси, 18036, IBAN НОМЕР_5 , , МФО 354507, Філія - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк») інфляційні - 1 833 грн. 09 коп. та три проценти річних - 742 грн. 97 коп., а всього 2 576 грн. 06 коп.

Стягнути із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (місцезнаходження за адресою: просп. Хіміків, 76, м. Черкаси, 18036, IBAN НОМЕР_5 , , МФО 354507, Філія - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк») інфляційні - 109 грн. 95 коп. та три проценти річних - 10 грн. 93 коп., а всього 120 грн. 88 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» (місцезнаходження за адресою: просп. Хіміків, 76, м. Черкаси, ), в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» (18028, м. Черкаси, проспект Хіміків, 76, IBAN НОМЕР_6 , код ЄДРПОУ ВП 33282969, код банку 300346, АТ «СЕНС -БАНК») судовий збір в розмірі 629 грн. 21 коп.

Стягнути із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» (місцезнаходження за адресою: просп. Хіміків, 76, м. Черкаси, ), в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» (18028, м. Черкаси, проспект Хіміків, 76, IBAN НОМЕР_6 , код ЄДРПОУ ВП 33282969, код банку 300346, АТ «СЕНС -БАНК») судовий збір в розмірі 192 грн. 90 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 04 квітня 2023 року.

Головуючий : В.М. Скляренко