Справа № 203/1291/21
Провадження № 2-з/0203/21/2023
УХВАЛА

24 березня 2023 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуїлович (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Титова, будинок 8, оф. 14) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуїлович про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, в якому, з урахуванням позовної заяви, поданої повторно в порядку усунення недоліків від 20.05.2021 року:

- встановити факт родинних відносин, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Савлуки, Базарського району, Житомирської області, є рідною тіткою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Дніпропетровська;

- визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на все спадкове майно, що залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , зокрема, на квартиру АДРЕСА_4 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2021 року, судова справа № 203/1291/21, провадження № 2/0203/761/2021, цивільну справу було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М.

Ухвалою суду від 21.04.2021 року було залишено без руху позовну заяву та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

05.05.2021 року представник позивача надав суду заяву про усунення недоліків позовної заяви та виправлену редакцію позовної заяви разом з доданими до неї документами.

Ухвалою суду від 14.05.2021 року було продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, у зв`язку з їх неповним усуненням у встановлений судом строк.

20.05.2021 року представник позивача надав повторно суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 14.06.2021 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 09.12.2021 року було частково задоволено клопотання представника позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем в цивільній справі та залучено до участі в цивільній справі № 203/1291/21 в якості співвідповідача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), у задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовлено.

Ухвалою суду від 09.12.2021 року було задоволено заяву представника позивача про виклик свідків в цивільній справі та викликано в судове засідання для допиту в якості свідків: ОСОБА_8 (адреса місця проживання: АДРЕСА_6 ); ОСОБА_9 (адреса місця проживання: АДРЕСА_6 ); ОСОБА_10 (адреса місця проживання: АДРЕСА_7 ); ОСОБА_11 (адреса місця проживання: АДРЕСА_8 ); ОСОБА_12 (адреса місця проживання: АДРЕСА_8 ).

Ухвалою суду від 12.10.2022 року було закрито підготовче провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

22.03.2023 року представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Мельником Віталієм Станіславовичем (далі заявник) до суду було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник, просить суд:

- накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме: на квартиру АДРЕСА_4 , відомості щодо якого внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 020;

- заборонити ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_4 ), новому власнику спірного об`єкту нерухомого майна, та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, поділу об`єкту тощо, вчиняти будь-які дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на спірне нерухоме майно об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_9 , відомості щодо якого внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 020.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи раніше визначеному складу суду від 22.03.2023 року, заяву № 203/1291/21, провадження № 2-з/0203/21/2023, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана судді канцелярією суду 23.03.2023 року.

В обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову представник позивача зазначив, що в провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа, предметом позову якої є встановлення факту родинних відносин та визнання за позивачем ОСОБА_1 право власності на все спадкове майно, що залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , зокрема, на квартиру АДРЕСА_4 .

За поясненнями позивача, квартира за час розгляду справи в суді з жовтня по грудень 2022 року вже двічі змінила власника. У разі, якщо до закінчення розгляду спору у цій справі нерухоме майно буде відчужено, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача в межах одного судового провадження.

Таким чином, як зазначив представник заявника (позивача), на даний час єдиним способом захисту законних прав та інтересів позивача є вжиття заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд, вивчивши доводи заявника, а також подані матеріали, проаналізувавши норми чинного законодавства України, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Це положення також закріплено у статтях 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, які згідно з ст. 9 Конституції України, є складовою національного законодавства.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Так, позов забезпечується, серед іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з цим у заяві позивача щодо накладення арешту на нерухоме майно не зазначено обґрунтування необхідності застосування одночасно і такого заходу забезпечення позову.

Ураховуючи викладене вище, а також принцип співмірності позовних вимог вимогам, викладеним в заяві про забезпечення позову, суд доходить висновку про можливість забезпечення позову лише в частині заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна. Суд вважає, що саме такого виду забезпечення позову буде достатньо для запобігання ризикам ускладнення виконання рішення у справі.

З огляду на викладене, враховуючи, що між сторонами виник спір щодо нерухомого майна, а також беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову у справі, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак і до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що втрачається як такий правовий сенс звернення до суду, порушується гарантований Конституцією України та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року принцип ефективного захисту прав громадян. Фактично з можливим відчуженням спірного майна позивач повністю позбавляється можливості відновити свої права на нерухоме майно в обраний позивачем спосіб захисту.

Тому суд вважає, що заходи забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_4 ), новому власнику спірного об`єкту нерухомого майна, та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, найму, іпотеки, поділу об`єкту тощо, вчиняти будь-які дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на спірне нерухоме майно об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_9 , відомості щодо якого внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 020 є співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких вона і звернулась до суду.

Таким чином, з огляду на викладене вище, з урахуванням обсягу позовних вимог, а також, встановивши відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам та їх співмірність, суд доходить висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Також суд зазначає, що відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 153, 154, 157, 258-261 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуїлович (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Титова, будинок 8, оф. 14) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_13 (РНОКПП НОМЕР_4 ) вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №020.

Заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), щодо нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №020.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Ухвалу для виконання направити сторонам, державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні у невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох років від дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва