ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3701/23 Справа № 183/587/22 Суддя у 1-й інстанції - Оладенко О.С. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

31.01.2022 до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому ставилось питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 05.09.2011 року, станом на 28.12.2021 року, у розмірі 87 234 гривні 80 копійок, судові витрати 2 481 гривню.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2022 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 05.09.2011 року задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 05 вересня 2011 року, яка станом на 28 грудня 2021 року становить 45297 (сорок п`ять тисяч двісті дев`яносто сім) грн. 68 коп. та складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у сумі 1288 (одна тисяча двісті вісімдесят вісім) грн. 16 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

20.02.2023 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та винесення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що 05.09.2011 року їм була підписана анкета-заява, але вона не містить умов щодо розміру кредиту, строку дії кредитного договору, розміру та порядку розрахунку за кредитом.

Розрахунок заборгованості, зроблений позивачем не є доказом наявності заборгованості відповідача за тілом кредиту.

Банком не надано доказів видачі кредитних карток.

Суд першої інстанції встановивши обставини справи не надав їм належної правової оцінки.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову складає 87 234 гривні 80 копійок, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

05 вересня 2011 року ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.35). За клопотанням представника відповідача оригінал вказаного доказу оглянуто у судовому засіданні, відмінностей з наданою суду копію не встановлено.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Зазначена вище Анкета-заява не містить умов щодо розміру тіла кредиту (кредитного ліміту), строку дії кредитного договору, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитом, неустойки, комісії.

До позовної заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

У судовому засіданні за клопотанням представника позивача було оглянуто матеріали цивільної справи №183/992/18 в межах якої розглядалися позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, у кладеним 05 вересня 2011 року з ОСОБА_1 . Під час огляду справи встановлено, що банком у цій справі надано Умови та правил надання банківських послуг, які істотно відрізняються від тих, які надавалися в межах розгляду справи №183/992/18.

У довідці позивача зазначено, що відповідачу було надані наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 з терміном дії до вересня 2016 року, № НОМЕР_2 з терміном дії до квітня 2020 року (а.с.34). Зазначена довідка не містить підпису ОСОБА_1 про отримання зазначених карток.

Як вбачається з виписки за рахунком, у якому в другій колонці відображено номери карток, зазначені у довідці, відповідач активно користувався ними, а також здійснював поповнення вказаної картки (а.с.24-32).

Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 28 грудня 2021 року, у якому зазначено, що розмір заборгованості за кредитним договором від 05 вересня 2011 року становить 118588,60 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 87234,80 грн., в т.ч.: заборгованості за простроченим тілом кредиту 87234,80 грн.; заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 31353,80 грн. ( а.с.22-23)

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки кредитний ліміт неодноразово змінювався: 19.02.2013 встановлено кредитний ліміт 300 грн; 19.02.2013 його збільшено до 3400 грн; 31.01.2017 його збільшено до 10900 грн; 19.07.2018 його зменшено до 0,00 грн (а.с.33). Вказане також підтверджується випискою по рахунку.

Випискою про рух коштів по карті відповідача встановлено, що ОСОБА_1 активно користувався кредитною карткою після встановлення кредитного ліміту, а також здійснював погашення заборгованості за кредитним договором, тобто погодився зі змінами кредитного ліміту по картці (а.с.24-32).

Слід звернути увагу на те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75.

Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, та береться судом до уваги у сукупності з іншими доказами.

ОСОБА_1 не було подано до суду будь-яких доказів, які б спростовували факт отримання ним кредитної картки зі встановленим кредитним лімітом, факту користування кредитними коштами, а також відсутності у нього заборгованості за кредитним договором б/н від 05 вересня 2011 року, який є предметом розгляду у вказаній справі.

Відповідно до розрахунку Банку, сума заборгованості відповідача за тілом кредиту становить 87234,80 грн. станом на 28.12.2021.

Проте, судом здійснено власний розрахунок по наданій виписці в результаті якого встановлено, що ОСОБА_1 за період з 19.02.2013 по 28.12.2021 використано кредитних коштів на загальну суму 140052,80 грн та за вказаний період здійснено погашення наявної заборгованості на загальну суму 94755,12 грн, у зв`язку з чим у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором № б/н від 05 вересня 2011 року фактично отриманих та використаних коштів у розмірі 45297,68 грн.

Встановивши вказані обставини судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо доводів апеляційної скарги, що 05.09.2011 року їм була підписана анкета-заява, але вона не містить умов щодо розміру кредиту, строку дії кредитного договору, розміру та порядку розрахунку за кредитом.

Розрахунок заборгованості, зроблений позивачем не є доказом наявності заборгованості відповідача за тілом кредиту.

Банком не надано доказів видачі кредитних карток.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що отримання кредитних карток відповідачем підтверджується довідкою де зазначено, що відповідачу було надані наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 з терміном дії до вересня 2016 року, № НОМЕР_2 з терміном дії до квітня 2020 року (а.с.34).

Крім того, випискою про рух коштів по карті відповідача встановлено, що ОСОБА_1 активно користувався кредитною карткою після встановлення кредитного ліміту, а також здійснював погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.24-32).

Щодо розміру заборгованості, судом першої інстанції стягнути кошти, які своєчасно не були погашені відповідачем.

При таких обставинах, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд повно і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову у відповідності з нормами матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: