ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року

м. Черкаси

справа № 711/2600/22 провадження № 22-ц/821/241/23 категорія 310000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Бородійчука В.Г.,

суддів: Карпенко О.В., Василенко Л.І.

секретар: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача адвокат Гнатюк Анастасія Іванівна

відповідач: ОСОБА_2

представник відповідача адвокат Орленко Володимир Васильович

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Орленка Володимира Васильовича на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

17 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 19 квітня 2001 року сторони у справі зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про що зроблено актовий запис № 346. Від шлюбу дітей немає. Причиною розпаду сім`ї позивач вказує на те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на життя. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають, їхні стосунки існують лише формально.

Просив розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 19 квітня 2001 року за актовим записом № 436.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 жовтня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 квітня 2001 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про що зроблено актовий запис № 436 розірвано.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2022 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 18 жовтня 2022 року залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено ту обставину, що розірвання шлюбу буде відповідати дійсній волі подружжя і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін у справі.

Крім того, судом враховано, що шлюбні відносини між сторонами припинилися й примушування однієї з сторін до шлюбу буде суперечити особистісній волі сторони.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Орленко В.В. просить скасувати заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 жовтня 2022 року як незаконне та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду справи судом першої інстанції було порушено право сторони на справедливий суд.

Відповідач була позбавлена можливості надати докази та заперечення проти позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки позивач в позовній заяві було невірно зазначено адресу зареєстрованого місця проживання відповідача. Даний факт був навмисно зроблений позивачем, щоб приховати розгляд справи в суді. Крім того, районний суд позбавив сторін можливості щодо примирення, не надавши під час судового розгляду строк для примирення та не зупинивши провадження у справі, чим порушив норми процесуального законодавства.

Також, зазначено, що свідоцтво про державну реєстрацію актів цивільного стану можуть повторно видаватись представнику особи, яка має право на повторне отримання свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану, у разі подання довіреності, посвідченої відповідно до ЗУ «Про нотаріат» або документа, що посвідчує повноваження такого представника відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Позивач в період отримання повторного свідоцтва про шлюб знаходився за межами України за своїм постійним місцем проживання в Італії та в період з 23 лютого 2022 року по 18 жовтня 2022 року кордон України не перетинав, а тому, фактично не міг отримати особисто свідоцтво про шлюб. Разом з тим, представник позивача адвокат Гнатюк А.І. набула повноважень представника з 30 вересня 2022 року після укладення договору про надання правової допомоги позивачу, а відтак повноважень на отримання свідоцтва про шлюб станом на момент подачі позову в червні 2022 року не мала.

Суд першої інстанції на вищевказане уваги не звернув та дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу положень ст. 13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції врахував, що відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням вимог ст.110 Сімейного Кодексу.

Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони 19 квітня 2001 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено актовий запис № 436, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 28 травня 2022 року (видане повторно).

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Позивач у своїй позовній заяві зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки, в зв`язку з чим продовження шлюбних стосунків є неможливим. Спільного господарства не ведуть. Вважає, що його з відповідачем сім`я розпалась остаточно, миритись та відновлювати подружні стосунки не бажає.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Під час вирішення спірних правовідносин суд враховує, що їх правове регулювання здійснюється нормами Загальної Декларації Прав Людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 10 грудня 1948 року й ратифікованої Україною в 1973 році, Конституції України, Сімейного кодексу України N 2947-III від 10 січня 2002 року (із змінами та доповненнями).

Так, статтею 16 Загальної Декларації Прав Людини визначено, що чоловіки i жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися i засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній i повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним i основним осередком суспільства i має право на захист з боку суспільства та держави.

Таке положення міжнародно-правової норми повністю відповідає змісту статті 51 Конституції України, якою регламентовано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічна за своїм змістом стаття 24 Сімейного кодексу України також передбачає, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Отже, засади шлюбу, особисті немайнові права і обов`язки подружжя, підстави їх виникнення та зміст визначаються Сімейним кодексом України, метою якого, зокрема, є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.

Таким чином, можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення кожного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу і рівності подружжя. Оскільки укладення шлюбу здійснюється вільно і добровільно, то ніхто не може бути змушений до збереження подружніх стосунків, якщо їх основи втрачені.

Отже, діючим сімейним законодавством України оголошено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду в день набрання ним чинності (частина 2 статті 104, частина 3 статті 105, частина 1 статті 110 та частина 2 статті 114 Сімейного кодексу України).

Оскільки судом першої інстанції достовірно з`ясовані фактичні взаємини та обставини сумісного життя подружжя, час припинення між ними шлюбних відносин, мотиви розірвання шлюбу та дійсні причини позову, які у своїй сукупності свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу і сім`ї є неможливим, суперечить їх інтересам, враховуючи небажання та неспроможність сторін відновити сімейні відносити, а також відсутність наявних перешкод, передбачених статтею 110 Сімейного кодексу України, приймаючи до уваги, що сім`я повинна будуватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які втрачені сторонами, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Щодо посилання відповідача в апеляційній скарзі на ту обставину, що судом першої інстанції не було надано строк на примирення, суд апеляційної інстанції врахував цю обставину та забезпечив під час апеляційного розгляду справи таке право сторін, зупинивши провадження у справі з наданням строку на примирення, однак, такий захід не приніс результатів та не призвів до примирення сторін та збереження сім`ї.

Посилання ОСОБА_2 на ту обставину, що суд позбавив відповідача права на справедливий суд, суд апеляційної інстанції розцінює критично, оскільки під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення та прийняття ухвали суду від 12 грудня 2022 року, судом першої інстанції було враховано всі надані відповідачем докази щодо спростування вимог позовної заяви та заслухано представників сторін, що підтверджується протоколом судового засідання (а.с. 92-93). За наслідками розгляду вказаної заяви, суд не знайшов підстав для скасування заочного рішення та встановив, що воно ухвалено відповідно до встановлених обставин справи та відповідає інтересам щодо захисту волевиявлення позивача.

Щодо доводів апеляційної скарги на неправомірність отримання повторного свідоцтва про шлюб, апеляційний суд вважає їх недоведеними, а відповідно й необґрунтованими, оскільки під час судового розгляду справи ні відповідачем, ні його представником не було доведено неправомірності дій сторони позивача щодо отримання та подачі доказів у справі, не надано суду фактів звернення до правоохоронних органів з цього питання, не доведено тієї обставини, що позивач не надавав повноважень своєму представнику до часу звернення до суду з позовом на отримання будь-яких доказів в будь-якій організації, а посилання щодо неправомірності такого отримання є лише судженнями сторони відповідача, які не доведено будь-якими доказами та спростовують і не заперечують висновків суду.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Орленка Володимира Васильовича на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без задоволення.

Заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 05 квітня 2023 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.І. Василенко