Провадження № 2/686/1761/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі - Гузовій Л.О., за участю позивача та представника відповідача Бацей Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційник банк «ПриватБанк» про стягнення незаконно утриманих коштів та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

13 жовтня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційник банк «ПриватБанк» про стягнення незаконно утриманих коштів та моральної шкоди посилаючись на те, що 24.10.2016 року між сторонами укладено договір банківських послуг на підставі якого позивачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 .

В період з серпня 2017 року до 01 березня 2020 року з цього рахунку відповідачем у незаконний спосіб на власну користь здійснювалось списання коштів у розмірі 74715,20 грн.

Зазначені обставини встановлені рішеннями Хмельницького міськрайонного суду, що набрали законної сили.

З 01.11.2020 року по 11.02.2021 року відповідач незаконно списав на свою користь наступні кошти: 04.11.2020 року 15.78 грн., 11.11.2020 року 2534,76 грн., 26.11.2020 року 16,76 грн., 26.11.2020 року 16.76 грн., 26.11.2020 року 16,76 грн., 04.12.2020 18,33 грн., 11.12.2020 2481,02 грн., 03.01.2021 2467,78 грн., 03.02.2021 32,03 грн., 08.02.2021 1250 грн., 11.02.2021 1145,29 грн., всього 9995,27 грн., що підтверджується даними виписки банку за договором №б/н за період 21.11.2014 09.02.2022 року. Крім цього, 13.09.2021 року відповідачем незаконно зараховано 1000 грн. в погашення заборгованості перед банком.

Просить стягнути з відповідача 10995,27 грн. незаконно утриманих коштів та 20995,27 грн. моральної шкоди.

06.12.2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшло письмове пояснення у якому заперечуються позовні вимоги посилаючись на те, що позивачем не направлялось відповідачу інформації щодо заперечень зазначених сум під час погашення заборгованості за кредитною карткою за період з 21.11.2014 року по 09.02.2022 року під час розгляду позову банку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Крім цього, позивачем було схвалено усі погашення на кредитну карту та у справі №686/6155/22 за позовом банку вирішено спір про списання/погашення, які надходили на кредитну карту, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.

Представник відповідача заперечила проти позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та просить суд відмовити в їх задоволенні.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 20.10.2022 року справу призначено у підготовче засідання на 09.11.2022 року в загальному проваджені.

06.12.2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшло письмове пояснення у якому заперечуються позовні вимоги.

Ухвалою суду від 12.12.2022 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 14.02.2023 року.

27.03.2023 року ухвалено рішення по справі.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких мотивів.

Встановлено, що 24.10.2016 року між сторонами укладено договір банківських послуг на підставі якого позивачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 .

В період з серпня 2017 року до 01 березня 2020 року з цього рахунку відповідачем у незаконний спосіб на власну користь здійснювалось списання списання коштів у розмірі 74715,20 грн.

Зазначені обставини встановлені рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20.08.2020 року, що набрало законної сили 22.12.2020 року, яке виконане державною виконавчою службою 19.03.2021 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28.04.2021 року, що набрало законної сили 13.03.2022 року, на підставі положень ст.625 ЦК України за період з 01.03.2018 року по 01 лютого 2020 року з відповідача стягнуто 3579,97 грн. річних та 6596.10 грн. інфляційних витрат, всього 10176,07 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 01.03.2021 року, що набрало законної сили 07.10.2021 року з відповідача на користь позивача стягнуто 34209,17 грн., незаконно утриманих грошових коштів, 5000 грн. моральної шкоди, всього 39293,17 грн., яке було виконано 17.11.2021 року.

Черговим рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15.11.2021 року, що набрало законної сили 25.04.2022 року, з відповідача стягнуто незаконно списані кошти відповідачем у розмірі 19530 грн. та 5000 грн. моральної шкоди, всього 24530 грн., яке було виконане відповідачем 26.09.2022 року.

З 01.11.2020 року по 11.02.2021 року відповідач незаконно списав на свою користь наступні кошти: 04.11.2020 року 15.78 грн., 11.11.2020 року 2534,76 грн., 26.11.2020 року 16,76 грн., 26.11.2020 року 16.76 грн., 26.11.2020 року 16,76 грн., 04.12.2020 18,33 грн., 11.12.2020 2481,02 грн., 03.01.2021 2467,78 грн., 03.02.2021 32,03 грн., 08.02.2021 1250 грн., 11.02.2021 1145,29 грн., всього 9995,27 грн., що підтверджується даними виписки банку за договором №б/н за період 21.11.2014 09.02.2022 року.

13.09.2021 року відповідачем не зараховано на картковий рахунок позивача 1000 грн., надісланих останньому клієнтом ОСОБА_2 так, як зазначена сума була зарахована в рахунок погашення заборгованості.

4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення

Суд відхиляє твердження представника відповідача, що позивачем не направлялось відповідачу інформації щодо заперечень зазначених сум під час погашення заборгованості за кредитною карткою за період з 21.11.2014 року по 09.02.2022 року під час розгляду позову банку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості так, як вони спростовуються дослідженими доказами по даній справі.

5. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав

Позивач не надавав суду розпорядження щодо списання коштів з його рахунку, Умови та правила надання банківських послуг підпису позивача не містять, не передбачено таке право банку і в заяві-анкеті про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ні від 24.10.2016 року. Таким чином застосування банком п. 2.1.3.5 Умов та правил, які були актуальні на 18.12.2012 року, та розміщені на сайті банку, для списання коштів із рахунку позивача без згоди останнього не можна вважати обґрунтованим.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови розумів позивач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, що мало місце 01.11.2020 року по 11.02.2021 року.

Таким чином, у суду відсутні докази про укладення АТ КБ «Приватбанк» і позивачем договору, за умовами якого останній доручав банку списувати грошові кошти з рахунку клієнта без його розпорядження. Цю обставину АТ КБ «Приватбанк» не довело.

Зважаючи на викладене суд вважає, що відповідачем з 01.11.2020 року по 11.02.2021 року незаконно списано на свою користь наступні кошти: 04.11.2020 року 15.78 грн., 11.11.2020 року 2534,76 грн., 26.11.2020 року 16,76 грн., 26.11.2020 року 16.76 грн., 26.11.2020 року 16,76 грн., 04.12.2020 18,33 грн., 11.12.2020 2481,02 грн., 03.01.2021 2467,78 грн., 03.02.2021 32,03 грн., 08.02.2021 1250 грн., 11.02.2021 1145,29 грн., всього 9995,27 грн., що підтверджується даними виписки банку за договором №б/н за період 21.11.2014 09.02.2022 року та 1000 грн. незаконно зарахованих в погашення боргу.

Крім цього суд вважає, що мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 10995,27 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких зазнала потерпіла особа.

У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вимогами ч.1 ст.1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У відповідності до роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягає з`ясуванню, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Виходячи з тяжкості та тривалості моральних страждань, беручи до уваги додаткові зусилля позивача в організації життя, які полягають в необхідності постійно захищати свої права, звертаючись до суду, а також з принципу розумності та справедливості суд вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди 5000 грн.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають до часткового задоволення тому до стягнення з відповідача підлягає зазначений вище розмір моральної шкоди, в решті вимог слід відмовити.

6. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

За змістом ст.ст. 179, 192 ЦК України грошові кошти є речами, що виконують роль загального еквіваленту та платіжного засобу. Відносно них можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Із положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України слідує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як передбачено ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 55 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (ч. 1 ст.1067 ЦК України).

В силу ч. 2 ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Статтею 1071 ЦК України передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до підпунктів 1, 6 пункту 21.1 статті 21 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціювання переказу проводиться шляхом подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа; ініціювання переказу здійснюється шляхом подання отримувачем платіжної вимоги при договірному списанні.

Згідно пунктів 26.1 та 26.3 статті 26 вказаного Закону платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб. Договірне списання здійснюється за платіжною вимогою отримувача або за меморіальним ордером, оформленим банком.

За змістом пункту 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті від 21 січня 2004 року № 22, затвердженої постановою Національного банку України від 21 січня 2004 року, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Згідно з пунктом 6.5 Інструкції, якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника. Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі договору банківського рахунку або іншого договору про надання банківських послуг договірне списання коштів з рахунку платника, оформляє меморіальний ордер, у реквізиті «призначення платежу» якого зазначає номер, дату договору, яким передбачено можливість застосування договірного списання.

Пунктом 46 Розділу ІІІ Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України передбачено, що меморіальні документи застосовуються банками для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку.

Відповідно до п. 47 розділу ІІІ цього Положення внутрішньобанківські операції оформляються меморіальними ордерами та іншими документами, що складаються банками відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку і внутрішніх процедур банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов`язок позивача з доказування розміру належної до стягнення з відповідача суми процентів, неустойки залишився не виконаним. При цьому суд враховує, що, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

7. Судові витрати

Так, як позивач звільнений від сплати судового збору тому до стягнення з відповідача на користь держави підлягає 756,06 (992,40х15995,27/20995,27) грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81, 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. ст. 263 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ч. 1 ст. 352, ст. 354 ЦПК України, ст.22, 23, 1066, 1068, 1071 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційник банк «ПриватБанк» про стягнення незаконно утриманих коштів та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційник банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 незаконно утримані кошти у розмірі 10995 грн. 27 коп., та 5000 моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційник банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 1599,50 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Повне рішення суду ухвалено 05.04.2023 року.

Суддя С. Стефанишин