Справа № 530/980/22
Номер провадження 2-п/530/2/23

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2023 р. Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Должко С.Р., секретаря Тараненко Т.І., представника відповідача ОСОБА_1 , адвоката Постернака М.І,. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зіньків цивільну справу за заявоюпредставника відповідача ОСОБА_1 адвоката Постернака М.І. про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом

ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ :

27.04.2023 року представник відповідача ОСОБА_1 адвоката Постернака М.І. про перегляд заочного рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 04.04.2023 року по цивільній справі № 530/980/22.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 04.04.2023 р. по справі 530/980/22 за позовні вимоги ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто зОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісяця, в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07.10.2022 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Постернак М.І. у заяві про перегляд заочного рішення вказує, що ОСОБА_1 не отримував ухвали про відкриття провадження у справі направленої поштою за адресою: АДРЕСА_1 та не міг подати відзив на позовну заяву, а документи по справі надходили на адресу місця проживання його сестри ОСОБА_5 , за адресою с.Дейкалівка, Полтавського району Полтавської області, яка не могла повідомити ОСОБА_6 про отримані документи, оскільки він проходить службу в ЗСУ та на той час з ним був відсутній телефонний зв`язок. Крім цього відповідач вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175,175 ЦПК України та підлягає залишенню без руху. Вважає, що заочне рішення про стягнення аліментів від 04.04.2023 року підлягає скасуванню.

Суд, зачитавши заяву про перегляд заочного рішення та заслухавши в судовому засіданні представника ОСОБА_1 адвоката Постернака М.І., який послався на обставини викладені в заяві, позивачку, ОСОБА_2 , яка просить суд стягти аліменти згідно закону.

Заслухавши думку позивачки ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 адвоката Постернака М.І. та дослідивши матеріали справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, давши їм належну оцінку суд приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування та перегляду заочного рішення.

Згідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання не перешкоджає розгляду заяви.

В судовому засіданні було встановлено, що, позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 про стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.08.2009 року по 16.09.2022 року. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На даний час сторони разом не проживають. Діти знаходиться на повному утриманні матері. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Тому позивачка і звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 02.11.2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу п"ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву з дня вручення копії ухвали та додатків до неї.

Відповідач, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а саме на 11.01.2023 року о 09 годині 00 хвилин (а.с.25), 04.04.2023 року о 09 годині 00 хвилин (а.с.34). Причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позов у встановлений судом строк надав. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Частиною першою статті 44 ЦПК України встановлений обов"язок учасників судового процесу та їхніх представників добросовісно користуватися процесуальними правами. В свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для інформування відповідача про розгляд справи. Згідно електронного сайту Зіньківського районного суду Полтавської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначенні судові засідання.

В зв`язку із викладеним та беручи до уваги вищевикладене, суд встановив, що відповідач належним чином був повідомленим, в судове засідання не з"явився, знаючи про те, що в Зіньківському районному суді знаходиться цивільна справа про стягнення аліментів.

Судова повістка надсилалась відповідачу в порядку, передбаченому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, на адресу місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку.

Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлені про дату та час судового засідання належним чином.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Суд врахував, що цивільна справа № 530/980/22 перебувала на розгляді з 07.10.2022 року, відповідач два рази в судове засідання не з`явився, підтверджуючих документів про поважність причин неявки суду не надав, судова повістка надсилалась відповідачу в порядку, передбаченому п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, на адресу місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, а саме на 11.01.2023 року о 09 годині 00 хвилин, з якою були надіслані ухвала про відкриття провадження по справі, та позовна заява з додатками, яка отримана 26.11.2022 року (а.с.25), 04.04.2023 року о 09 годині 00 хвилин, яка отримана 01.02.2023 року (а.с.34), відзиву на позов не надано, а тому суд визнав за доцільне ухвалити заочне рішення.

Вручення поштових відправлень одержувачам здійснюється у порядку, визначеному в Правилах надання послуг поштового зв`язку затверджених постановою КМУ України від 05.03.09 р. № 270 (далі Правила).

Згідно п. 99 Правил, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї в абонентську поштову скриньку адресата вкладається повідомлення про надходження зазначених поштового відправлення, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого документа, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище (п. 106 Правил).

Рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, всі повторні повідомлення записуються до книги ф.8. Книги ф.8 ведуться за кожною доставною дільницею (п. 3.1.6.5. Порядка пересилання поштових відправлень затвердженого наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпопгга» від 12.05.06 р. № 211). В одержанні рекомендованих поштових відправлень одержувач розписується в книзі ф.8 та вказує своє прізвище (п. 3.1.6.11 Порядка).

Таким чином, два рекомендованих листа з позначкою «Судова повістка» вручалися відповідачу відповідно до встановлених Правил та Порядку, тобто, в рекомендованих повідомленнях про вручення працівник поштового зв`язку зазначав прізвище адресата, як того вимагають Правила де зазначено прізвище ОСОБА_7 і стоїть підпис особисто (а.с.25,34).

Отже, ОСОБА_1 не надав суду доказів, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання, внаслідок чого було прийняте рішення по справі.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з мстою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Нормами процесуального закону визначено право кожної особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів у порядку, встановленому ЦПК України.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Згідно зі статтею 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставления судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до частин першої, третьої статті 131 ЦПК Україна учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися визначеними законом процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Крім того, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що відповідач, не з`являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами.

Законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки відповідача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці відповідача до суду (другої підряд). Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 р.). При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача так і відповідача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки).

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка відповідача, характер процесу та його значення для заявника.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись та отримати інформацію щодо справи на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України за адресою: http://court.gov.ua/.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Заочним рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 04.04.2023 року по цивільній справі № 530/980/22 позовні вимоги ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто зОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісяця, в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07.10.2022 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Доводи представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Постернака М.І. про неналежне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи та направлення судом судових повісток по пошті за адресою: с. Дейкалівка Полтавського району Полтавської області, а не за зареєстрованим місцем проживання: с. Загрунівка Полтавської області як підставу поважності причин неявки у судове засідання не можуть бути підставою для скасування заочного рішення, оскільки адресу його фактичного місця проживання с. Дейкалівка Полтавського району Полтавської області зазначено позивачем у позовній заяві, так як адреса місця його реєстрації є адресою місця проживання позивача, яка у судовому засіданні повідомила , що відповідач ОСОБА_1 за адресою реєстрації не проживає, а проживає фактично в с. Дейкалівка Полтавського району Полтавської області, за якою надсилались судові повістки та були отримані відповідачем ОСОБА_1 . Що стосується посилання про те, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175,176 ЦПК України , то суд зазначає, що при відкритті провадження у справі суддя перевіряє чи подана позовна заява з додержанням вимог статтей 175-177 ЦПК України, а тому перешкод для відкриття провадження у справі не було, а в матеріалах справи було достатньо належних доказів для прийняття рішення по справі.

Наведені у заяві про скасування заочного рішення обставини для скасування заочного рішення не впливають на зміст оскаржуваного судового рішення. Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення.

Відповідно до вимог ч.ч.1-2 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Частиною 1 ст.288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомленим про дату та час судового засідання належним чином.

Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачу, який не з`явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Більше того, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29).

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, суд приходить до висновку що в заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання на докази та обставини, в розумінні вимог ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.2, п.5 ч.5 ст.12 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно з ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності зі ст. 223 ч. 3 п. 1 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року було зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вищезазначені обставини, та з урахуванням того, що заявником не було надано жодного доказу, який би підтверджував неправильність висновків суду, а фактично ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду, суд вважає, що відповідачем не було доведено існування підстав для скасування заочного рішення, визначених ч.1 ст.288 ЦПК України.

Таким чином, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки, підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, отже, заяву про перегляд заочного рішення відповідача слід залишити без задоволення.

Окрім того, суд роз`яснює, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст.284-288 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Постернака М.І. про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 530/980/22 за позовом ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 до ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 про стягнення аліментів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області С.Р.Должко