Справа № 199/8607/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2023

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі в порядку спрощеного провадження (заочний розгляд) цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу спадкодавця, посилаючись на те, що 26.11.2011 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та ОСОБА_3 укладений договір №б/н, у відповідності до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок клієнта. Для користування кредитними коштами ОСОБА_4 була видана кредитна картка. Кредитний ліміт змінювався у відповідності до Умов та правил надання банківських послуг, та останній ліміт був встановлений у розмірі 17 000,00грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. На день смерті спадкодавця з нею разом проживали відповідачі, вони є такими, що прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України та мають відповідати по зобов`язанням спадкодавця. На виконання вимог законодавства позивачем 12.06.2020 р. була направлена претензія кредитора до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори та 26.06.2020 р. отримана відповідь, в якій зазначалося, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса Вакуленко С.О., за місцем заведення спадкової справи. В подальшому позивач направив лист-претензію відповідачам з вимогою сплатити заборгованість спадкодавця, але дій з виконання претензії не було виконано. Позивач просив суд стягнути з відповідачів на користь банку заборгованість в розмірі 16626,24 грн. за кредитним договором №б/н від 26.11.2011р., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2022 р. задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано: від територіального органу, до повноважень якого входять питання реєстрації місця проживання фізичних осіб (Центру надання адміністративних послуг у місті та/або сільської ради), компетенція якого територіально поширюється на адресу останнього місця реєстрації проживання померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальника ОСОБА_3 : довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: 49000 Дніпропетровська обл., м. Дніпро; від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О. станом на дату розгляду справи у суді інформацію із спадкового реєстру щодо спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальника ОСОБА_3 , про всіх спадкоємців, про чинні заповіти, відмову від прийняття спадщини, усунення від спадщини, відомості про видані та отримані свідоцтва про право на спадщину після смерті вказаної особи, копії заяв осіб, які звернулися до нотаріуса про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини, копій претензій кредиторів, - з метою встановлення осіб, які мають бути залучені до участі у даній справі та перевірки обставин, що мають суттєве значення по справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Подав до суду заяву в якій зазначав, що просить розглядати справу без його участі, а також вказував, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 81).

Відповідач-2 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Як убачається із змісту копії матеріалів спадкової справи №10/2019 щодо майна померлої ОСОБА_1 , вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 (а.с. 116).

Таким чином, відповідач по справі померла до звернення позивача до суду з цим позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 42, ч. 1 ст. 48 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Статтями 46, 47 ЦПК України передбачено, що вони можуть мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) та здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність).

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З аналізу пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України вбачається, що правонаступників у справу можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася вже після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов`язки може пов`язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті

У статті 26 ЦК України визначено, що усі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Частиною першою статті 47 ЦПК України передбачено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Системний аналіз вказаних норм права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі має бути живим. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Діючим цивільно-процесуальним законодавством не передбачено судового врегулювання спору з особою, яка на час звернення до суду померла.

Правонаступництво у разі смерті фізичної особи у порядку ст. 55 ЦПК України можливе шляхом залучення правонаступника, а не заміни відповідача, лише за умови, що фізична особа померла після пред`явлення позову та відкриття провадження у справі.

Отже, дана норма підлягає застосуванню в разі коли відповідач на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність та помер після відкриття провадження у справі, а цивільна справа, стороною якої на час пред`явлення позову є померла особа розглядатися не може.

На момент відкриття провадження у справі відповідач-1 - ОСОБА_1 значилася померлою, її цивільна правоздатність і дієздатність припинились 03 січня 2019 р. (у зв`язку зі смертю).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_1 необхідно закрити.

Аналогічні висновки містять постанови Верховного Суду від 20.06.2019 р. у справі №185/998/16-ц та від 18.12.2019 р. у справі № 127/328/17. Верховний Суд дійшов до висновку, що аналіз вказаних норм процесуального права, а також положень частин першої, другої, четвертої статті 25, частини першої статті 26 ЦК України та частини другої статті 48 чинного ЦПК України, дозволяє дійти висновку про те, що на момент звернення із позовом до суду відповідач у справі повинен мати цивільну процесуальну правосуб`єктність. В іншому випадку провадження у справі не може бути відкрито, а відкрите - підлягає закриттю, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України, пункт 1 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року).

Суд зазначає, що ЦПК України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.

Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу - вибула з певних причин (у тому числі й у зв`язку зі смертю) після відкриття провадження у справі. При цьому, в позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Таким чином, якщо фізична особа - відповідач у справі помер до подання позову, а права і обов`язки померлого переходять до його спадкоємців чи іншої особи, позивач повинен подати позов безпосередньо до його спадкоємців чи іншої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, оскільки на момент подання позовної заяви відповідач-1 померла, про що стало відомо суду після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині вимог до відповідача-1 підлягає закриттю.

Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 3, п. 1 ч. 1 ст. 255, п. 1 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 260-261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця в частині вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Дата складення ухвали 19.06.2023 р.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В.Спаї