ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-498/10 Номер провадження 22-ц/814/1937/23Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О.О. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючої судді Чумак О.В.,

суддів Лобова О.А., Пилипчук Л.І.

за участю секретаря Боштенка Ю.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 22 червня 2022 року, у складі головуючої судді Гальченко О.О., по справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача

в с т а н о в и л а:

25 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області із скаргою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (начальника Усатого С.М. та старшого державного виконавця Троян І.В.), під час виконання виконавчого листа Полтавського районного суду № 2-498/2010 про стягнення із ОСОБА_2 коштів, що виразилася відсутністю своєчасного проведення арешту та опису земельної ділянки площею 0,2100 га у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0560.

Визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (начальника Усатого С.М. та старшого державного виконавця Троян І.В.), під час виконання виконавчого листа Полтавського районного суду № 2-498/2010 про стягнення із ОСОБА_2 коштів, що виразилася відсутністю своєчасного вчинення дій з метою реалізації земельної ділянки площею 0,2100 га у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0560.

В обґрунтування доводів скарги послався на те, що рішенням Полтавського районного суду від 27.08.2010 у справі № 2-498/2010 вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 78 900 грн. На виконання даного рішення видано виконавчий лист № 2 - 498/2010, який 24.03.2021 в черговий раз повернутий без виконання ВДВС (залишок боргу становить 70 051,33 грн.).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 18.10.2021 замінено стягувана ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_1 по виконавчому листу Полтавського районного суду № 2 - 498/2010 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 коштів. На підставі вказаного, виконавчий лист подано повторно на виконання. Також, у заяві про відкриття виконавчого провадження ставилась вимога арештувати та звернути стягнення на майно боржника, а саме на земельну ділянку площею 0,2100 га. у АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:001:0560, що знаходиться у спільній частковій власності боржника з іншими особами, згідно акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 017730. Однак, арешт та опис майна до сьогодні не проведено, не дивлячись на скарги до УДВС, що свідчить, що державним виконавцем не було вчинено необхідних дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для виконання рішення суду. Також бездіяльність допущено і начальником ВДВС, яким не було використано всі надані йому законом права для примусового виконання рішення суду та не вжито заходів щодо зобов`язання державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому законом.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 22 червня 2022 року скарга ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) задоволена.

Визнано протиправною бездіяльність посадових осіб Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (начальника Усатого С.М. та старшого державного виконавця Троян І.В.), під час виконання виконавчого листа Полтавського районного суду № 2-498/2010 про стягнення із ОСОБА_2 коштів, що виразилася відсутністю своєчасного проведення арешту та опису земельної ділянки площею 0,2100 га у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0560.

Визнано протиправною бездіяльність посадових осіб Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (начальника Усатого С.М. та старшого державного виконавця Троян І.В.), під час виконання виконавчого листа Полтавського районного суду № 2-498/2010 про стягнення із ОСОБА_2 коштів, що виразилася відсутністю своєчасного вчинення дій з метою реалізації земельної ділянки площею 0,2100 га у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0560.

Із вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився Полтавський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), подавши 07.07.2022 р. апеляційну скаргу до суду першої інстанції, по якій апеляційним судом відкрито апеляційне провадження та призначено її до розгляду (а.с. 103).

В апеляційній скарзі Полтавський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) просить скасувати вказану ухвалу, з підстав невідповідності її вимогам матеріального і процесуального права, неповного встановлення обставин, що мають значення для справи, та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що земельна ділянка площею 0,2100 га у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0560 не належить боржнику за виконавчим провадженням ОСОБА_2 , оскільки вона разом з будинком продана у 2009 році до винесення та набуття законної сили рішенням по справі № 2-498/2010.

Заходами державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-498/2010, виданого 27.08.2010 р., не виявлено належного майна, належного боржнику ОСОБА_2 .

З наведених підстав вважає, що визнання протиправною бездіяльність посадових осіб Полтавського ВДВС під час виконання вказаного виконавчого листа є безпідставним.

18.08.2022 Полтавський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) подав апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції, по якій апеляційним судом відкрито апеляційне провадження та призначено її до розгляду (а.с. 131).

В апеляційній скарзі Полтавський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) також просить скасувати оскаржувану ухвалу з підстав невідповідності її вимогам матеріального і процесуального права, неповного встановлення обставин, що мають значення для справи, та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Ухвалою апеляційного суду від 22.08.2022 цю цивільну справу повернутодо суду першої інстанції для розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Додатковим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено та стягнуто з Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.

У відзивах на апеляційні скарги, що надійшли до суду 26.01.2023 та 09.02.2023, ОСОБА_1 просить залишити апеляційні скарги без задоволення, а оскаржуване судове рішення без мін.

Вказує, що в апеляційній скарзі скаржник не спростував бездіяльність ВДВС щодо своєчасного вчинення виконавчих дій при виконанні виконавчого листа, щодо арешту та опису земельної ділянки площею 0,2100 га у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0560 та її реалізації.

Аналогічні доводи наведені ОСОБА_1 у додаткових поясненнях у справі, що надійшли 17.03.2023 р.

Частиною третьою статті 368 ЦПК України передбачено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до статті 372 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частини друга, четверта та п`ята статті 128 ЦПК України).

Відповідно до частини шостої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (частина восьма статті 128 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо застосування статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (рішення від 17 січня 1970 року у справі «Delcourt v. Belgium» («Делькур проти Бельгії»), заява № 2689/65, пункт 25 та рішення від 11 жовтня 2001 року у справі «Hoffmann v. Germany» («Гофман проти Німеччини»), заява № 34045/96, пункт 65).

ЄСПЛ вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення від 08 квітня 2010 року у справі «GUREPKA v. UKRAINE (№ 2)» («Гурепка проти України (№ 2)»), заява№ 38789/04, § 23).

Також ЄСПЛ зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (рішення від 13 грудня 2011 року у справі «TRUDOV v. RUSSIA», заява № 43330/09, § 25, 27).

Пунктом 3 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, встановлено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (ЄСІТС) - сукупність інформаційних та телекомунікаційних підсистем (модулів), які забезпечують автоматизацію визначених законодавством та цим Положенням процесів діяльності судів, органів та установ в системі правосуддя, включаючи документообіг, автоматизований розподіл справ, обмін документами між судом та учасниками судового процесу, фіксування судового процесу та участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання оперативної та аналітичної звітності, надання інформаційної допомоги суддям, а також автоматизацію процесів, які забезпечують фінансові, майнові, організаційні, кадрові, інформаційно-телекомунікаційні та інші потреби користувачів ЄСІТС.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина п`ята статті 14 ЦПК України).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку (частина шоста статті 14 ЦПК України).

Зміст вказаної процесуальної норми свідчить про те, що для цілей ЦПК України офіційною електронною адресою є електронна адреса, зареєстрована в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

Системний аналіз частини шостої статті 128, частини першої статті 130 ЦПК України дає підстави для висновку, що судова повістка надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи лише у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси.

При цьому, відповідно до частини п`ятої статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Вказаний висновок також узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові від 20.01.2023 р. при розгляді справи № 465/6147/18, а також щодо належного виклику учасника справи засобами електронної пошти, викладеною Верховним Судом у постановах від 01 червня 2022 року у справі № 761/42977/19 (провадження № 61-1933св22) та від 26 жовтня 2022 року у справі № 761/877/20 (провадження № 61-11706св21).

ОСОБА_1 , який зареєстрований в системі «Електронний суд», до апеляційного суду не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином на офіційну електронну адресу, про що свідчить довідка про доставку судової повістки-повідомлення про судове засідання у цій справі 13.02.2023 16:29:01.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які до суду не з`явились.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення начальника Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Усатого С.В., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також невідповідність висновків викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неповне застосування норм матеріального права ( ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

Суд першої інстанції встановив, що рішенням Полтавського районного суду від 27.08.2010 у справі № 2-498/2010 вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 78 900 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 18.10.2021 замінено стягувача ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_4 по виконавчому листу Полтавського районного суду № 2-498/2010 про стягнення із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 коштів.

22.10.2021 року скаржник звернувся із скаргою до Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з заявою про відкриття виконавчого провадження, в якій також просив арештувати та звернути стягнення на майно боржника, а саме на земельну ділянку площею 0,2100 га у АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:001:0560, що знаходиться у спільній частковій власності боржника з іншими особами.

27.10.2021 року постановою старшого державного виконавця Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Троян Інною Володимирівною відкрито виконавче провадження № 67268013 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 коштів у розмірі 78 900 грн., на підставі виконавчого листа № 2-498/2010, виданого 27.08.2010 року Полтавським районним судом Полтавської області ( а. с. 6 ).

При вирішенні справи місцевий суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно ст.124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів ( посадових осіб ) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактичною перевіркою дотримання положення ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності, тощо.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів виконавчої служби щодо виконання рішення суду можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, в порядку передбаченому законом.

Згідно ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ ( або їх частину ), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Частиною першою ст. 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

25 березня 2020 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 175/3995/17-ц. зазначив, що триваюче правопорушення розуміється як проступок, пов`язаний з тривалим та безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка допустила бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження бездіяльності та, відповідно, порушення закону. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом.

Розглядаючи скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця та постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не навів жодних мотивів та обґрунтувань, за яких дійшов висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи апеляційні скарги, Полтавський відділ державної в у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) послався на те, що земельна ділянка площею 0,2100 га у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0560 не належить боржнику за виконавчим провадженням ОСОБА_2 , оскільки вона разом з будинком продана у 2009 році до винесення та набуття законної сили рішенням по справі № 2-498/2010.

Заходами державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-498/2010, виданого 27.08.2010 р., не виявлено належного майна, належного боржнику ОСОБА_2 .

До апеляційної скарги Полтавський ВДВС додав копію договору купівлі-продажу, укладеного 29.12.2009 року, згідно якого ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , від імені якої діє ОСОБА_7 , ОСОБА_8 передають, а ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , по одній другій частині кожна, приймають у власність наступне майно: житловий будинок з господарськими будівлями та приватизовану земельну ділянку, на якій розташовані зазначені об`єкти нерухомого майна, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,21 га за адресою: АДРЕСА_1 , і зобов`язуються сплатити ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі.

На зазначеній земельній ділянці розташовані житловий будинок «А-1»із саману обкладений цеглою, загальною площею 54,9 кв м, житловою площею 28,7 кв м, сарай «Б», гараж «Б1», літня кухня «В», сарай «Г», «Д»,, погріб вхідний «Е», вбиральня «Ж», ворота хвіртки №1.

Майно, що відчужується, належить продавцям на праві спільної часткової власності на підставі наступних документів:

-1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Полтавською районною державною нотаріальною конторою 18.10.2006 р. за реєстром №1-2653; 1/6 частина житлового будинку з господарськими будівлями належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Полтавською районною державною нотаріальною конторою 18.10.2006 р. за реєстром №1-2656; 1/6 частина житлового будинку з господарськими будівлями належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Полтавською районною державною нотаріальною конторою 18.10.2006 р. за реєстром №1-2657; 1/6 частина житлового будинку з господарськими будівлями належить ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Полтавською районною державною нотаріальною конторою 18.10.2006 р. за реєстром №1-2658, які зареєстровані у КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» 16.03.2007 року, номер запису 131, в книзі №12, реєстраційний номер в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно №15124705;

-земельна ділянка належить продавцям на праві спільної сумісної власності на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії Я3 №№ 017729, 017730, 017731, 017732, наданих Кротенківською сільською Радою від 29.09.2008 року, зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право користування землею, договорів оренди землі за №№ 23, 24, 25, 26, кадастровий номер :01:001:0560.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Луговою Л.П. та зареєстровано в реєстрі за 3444, державна реєстрація правочину здійснена 29.12.2009 р.

Співвласниками земельної ділянки площею 0,2100 га за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_9 , ОСОБА_10 по 1/2 частині.

Державний акт серія ЯМ №699436 на право власності на земельну ділянку, видано ОСОБА_9 (а.с. 107-123, 135-141).

Отже матеріалами справи підтверджено, що земельна ділянка площею 0,2100 га у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0560 не належить боржнику за виконавчим провадженням ОСОБА_2 , оскільки вона разом з будинком продана у 2009 році до винесення та набуття законної сили рішення по справі № 2-498/201, яке ухвалене 27.08.2010 р. та набрало законної сили 23.11.2010 р.

Договір купівлі-продажу від 29.12.2009 р. на цей час є чинним та не визнаний недійсним у судовому порядку.

Відповідно до ст. 451 ЦПК Укра їни за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи те, що земельна ділянка площею 0,2100 га у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0560 не належить боржнику за виконавчим провадженням ОСОБА_2 , оскільки разом із будинком відчужена за договором купівлі-продажу від 29.12.2009 року до винесення та набуття законної сили рішення по справі № 2-498/201, яке ухвалене 27.08.2010 р. та набрало законної сили 23.11.2010 р.

Згідно наданих державним виконавцем доказів належить ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по 1/2 частині.

Договір купівлі-продажу від 29.12.2009 р. на цей час є чинним та не визнаний недійсним у судовому порядку.

Колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність посадових осіб Полтавського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області (начальника ВДВС Усатого С.М. та старшого державного виконавця Троян І.В.) під час виконання виконавчого листа Полтавського районного суду № 2-498/2010 про стягнення із ОСОБА_2 коштів, що виразилася відсутністю своєчасного проведення арешту та опису земельної ділянки площею 0,2100 га у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0560 та відсутністю своєчасного вчинення дій з метою реалізації вищевказаної земельної ділянки.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційних скарг Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), скасування оскаржуваної ухвали місцевого суду, ухвалення нового рішення та відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Також підлягає скасуванню додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2022 року як похідне від основного, що узгоджується з роз`ясненнями, наведеними у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», згідно яких у разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

За подання апеляційних скарг Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)сплачено судовий збір у загальній сумі 4962,00 грн. (по 2481,00 грн. за кожну апеляційну скаргу).

Отже із ОСОБА_1 на користь Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору, понесені при подачі апеляційних скарг, у сумі 4962,00 грн.

Керуючись статтями 367, 374 ч. 1 п. 2, статтею 376 ч. 1 п. п. 3, 4, статтями 382-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 22 червня 2022 рокута додаткове рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 11 листопада 2022 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність посадових осіб Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) під час виконання виконавчого листа Полтавського районного суду № 2-498/2010 про стягнення із ОСОБА_2 коштів, що виразилася відсутністю своєчасного проведення арешту та опису земельної ділянки площею 0,2100 га у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:0560, а також її реалізації, - відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 4962,00 грн. (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні 00 копійок) витрат зі сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді О.А.Лобов

Л.І.Пилипчук