Справа № 177/656/23
Провадження № 2-н/177/49/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2023 м. Кривий Ріг

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А. розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_2 31.03.2023 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ за адресою: АДРЕСА_1 , за період з жовтня 2020 року по квітень 2022 року, у розмірі 8108,85 грн та судового збору у розмірі 268,40 грн.

Дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг; телекомунікаційних послуг; послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Як визначено ч. 5 ст. 165 ЦПК України, якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Як передбачено ч. 7 ст. 165 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Судом, на виконання вимоги ч. 5 ст. 165 ЦПК України, 03.04.2023 отримано відомості з Єдиного державного демографічного реєстру про зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1 з 22.02.2007 за адресою: АДРЕСА_2 .

Досліджуючи розрахунок суми заборгованості судом встановлено, що він містить відомості про здійснення нарахування за послугу з газопостачання, надану за адресою: АДРЕСА_1 , за період з жовтня 2020 року по квітень 2022 року.

Тобто, представник заявника ставить вимогу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожиті нею послуги з газопостачання, надану за адресою: АДРЕСА_1 , у той час, коли вона за вказаною адресою не зареєстрована.

При цьому, до заяви про видачу судового наказу представником заявника не надано відомостей, що власником вказаного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за якою обраховується заборгованість за спожитий природній газ, є ОСОБА_1 .

Таким чином, суддя дійшов висновку, що заявлена представником заявника сума не є безспірною, у зв`язку з чим, розрахунок не можна прийняти до уваги як доказ підтвердження розміру заборгованості ОСОБА_1 , у період з жовтня 2020 року по квітень 2022 року, за надані ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» послуги з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з викладеним вище, заявнику слід відмовити у видачі судового наказу, оскільки заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України відсутні належні документи, що підтверджують обставини якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

На підставі ст. 166 ЦПК України ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» слід роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 160-168, 353-354 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 (п`ятнадцять) днів з дня її складення та підписання суддею.

Суддя: