Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2023 року

м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Харабадзе К. Ш.,

за участю секретаря - Гаврись В.В.,

Справа № 545/338/23

Номер провадження № 2/545/794/23

позивач ОСОБА_1

відповідач Новоселівська сільська рада Полтавського району Полтавської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом

у с т а н о в и в :

Представник позивача звернулася до суду з позовом до Новоселівська сільська рада Полтавського району Полтавської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 на майно померлої відкрита спадкова справа № 845 за заявою позивача, а саме на земельну ділянку площею 0,2470 га кадастровий номер :09:001:0108 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,4292 га кадастровий номер :09:001:0109 для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Шили Полтавського району Полтавської області. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 032681, виданий 30.01.1998 р. Надержинською сільською радою народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету Надержинщинської сільської ради народних депутатів №33 від 30.06.1997 р. на земельні ділянки, передані для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №513, на ім`я ОСОБА_3 - матері померлої ОСОБА_2 . Свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , виданий Полтавською районною державною нотаріальною конторою 21.05.2002 р. за р. №1-674, але померла ОСОБА_2 не звернулася до компетентних органів для отримання на своє ім`я державних актів на вищезазначені земельні ділянки. Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, отриманих спадкоємцем ОСОБА_2 - ОСОБА_1 02.12.2015 р. документом, який є підставою для виникнення за померлою ОСОБА_2 право на земельні ділянки, вказано рішення органу виконавчої влади Надержинщинської сільської ради від 30.06.1997 р. за №33; документом, що посвідчує її право - 30.01.1998 р. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №032681, виданий на ім`я ОСОБА_3 - матері померлої ОСОБА_2 . Так, спадкоємець ОСОБА_1 звернулася до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 0,2470 га для будівництва та обслуговування житлового будинку житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , та па земельну ділянку площею 0,4292 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: Полтавська обл., Полтавський район, с. Шили. 02.12.2015 р. Відділом Держгеокадастру у Полтавському Полтавської області проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,2470 га кадастровий номер :09:001:0108 для будівництва та обслуговування житлового будинку житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,4292 га кадастровий номер :09:001:0109 для ведення особистого селянського господарства за адресою: Полтавська обл., Полтавський район, с. Шили. 18.02.2022 р. позивач звернулася до приватного нотаріуса Бухарової С.К. Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Приватним нотаріусом Бухаровою С.К. позивачу відмовлено, у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2470 га кадастровий номер :09:001:0108 для будівництва та обслуговування житлового будинку житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,4292 га кадастровий номер :09:001:0109 для ведення особистого селянського господарства за адресою: Полтавська обл., Полтавський район, с. Шили. - зв`язку з тим, що на земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи. На підставі вищевикладеного, просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,4292 га кадастровий номер :09:001:0109, що розташована за адресою: с. Шили Полтавського району Полтавської області, в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2470 га кадастровий номер :09:001:0108, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, брала участь через свого представника адвокат Іванової О.І.

Представник позивача адвокат Іванова О.І. в наданій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі.

Представник відповідача Новоселівська сільська рада Полтавського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить за необхідне позов задовольнити зі слідуючих підстав:

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 /а.с.14/.

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,2470 га кадастровий номер :09:001:0108 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельної ділянки площею 0,4292 га кадастровий номер :09:001:0109 для ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Шили Полтавського району Полтавської області

Згідно заповіту, посвідченого 10.06.2014 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Прокопом Д.О., зареєстрованого в реєстрі за № 845, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті належний їй житловий будинок з надвірними побудовами АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,68 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку площею 4,83 га, що знаходиться на території Надержинщинської сільської ради Полтавського району Полтавської області, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . /а.с. 65/.

У передбаченому законодавством порядку ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Бухарової С.К. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Бухаровою С.К. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2470 га кадастровий номер :09:001:0108 для будівництва та обслуговування житлового будинку житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,4292 га кадастровий номер :09:001:0109 для ведення особистого селянського господарства за адресою: Полтавська обл., Полтавський район, с. Шили. - у зв`язку відсутністю правовстановлюючих документів /а.с. 39-41/.

Так, державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 032681, виданий 30.01.1998 р. Надержинською сільською радою народних депутатів на підставі рішення виконавчого комітету Надержинщинської сільської ради народних депутатів №33 від 30.06.1997 р. на земельні ділянки, передані для будівництва та обслуговування житлового будинку житлового будинку та господарських будівель та для ведення особистого селянського господарства, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №513, на ім`я ОСОБА_3 - матері померлої ОСОБА_2 /а.с.12-13/.

Згідно відомостей про право власності / право постійного користування /а.с.18-19/ щодо права власності ОСОБА_2 на підставі державного акту від 30.01.1998 ІІІ-ПЛ 032681 внесено відомості про обмеження у використанні: земельної ділянки, площею 0,1347 га за Постановою КМ України від 04.03.1997 № 209, дата державної реєстрації обмеження 04.03.1997, строк дії обмеження: безстроково, вид обмеження у використанні земельної ділянки: охоронна зона навколо(вздовж) об`єкта енергетичної системи, та земельної ділянки, площею 0,1550 га за Постановою КМ України від 04.03.1997 № 209, дата державної реєстрації обмеження 04.03.1997, строк дії обмеження: безстроково, вид обмеження у використанні земельної ділянки: охоронна зона навколо(вздовж) об`єкта енергетичної системи.

Свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , виданий Полтавською районною державною нотаріальною конторою 21.05.2002 р. за р. №1-674, /а.с.42/, але померла ОСОБА_2 не звернулася до компетентних органів для отримання на своє ім`я державних актів на вищезазначені земельні ділянки.

Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, отриманих спадкоємцем ОСОБА_2 - ОСОБА_1 02.12.2015 р. документом, який є підставою для виникнення за померлою ОСОБА_2 право на земельні ділянки, вказано рішення органу виконавчої влади Надержинщинської сільської ради від 30.06.1997 р. за №33; документом, що посвідчує її право - 30.01.1998 р. Державний акт на право приватної власності на землю серії Ш-ПЛ №032681, виданий на ім`я ОСОБА_3 - матері померлої ОСОБА_2 /а.с.17-29/.

Так, спадкоємець ОСОБА_1 звернулася до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 0,2470 га для будівництва та обслуговування житлового будинку житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,4292 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: Полтавська обл., Полтавський район, с. Шили.

02.12.2015 р. Відділом Держгеокадастру у Полтавському Полтавської області проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,2470 га кадастровий номер :09:001:0108 для будівництва та обслуговування житлового будинку житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,4292 га кадастровий номер :09:001:0109 для ведення особистого селянського господарства за адресою: Полтавська обл., Полтавський район, с. Шили.

Відповідно ч. 1,4.8 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

Так, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не є правовстановлюючим документом, але свідчить про факт державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державний земельний кадастр та Державний реєстр речових прав на нерухоме майно за допомогою програмних засобів ведення інформаційних систем забезпечують у режимі реального часу отримання: органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зареєстровані речові права на земельні ділянки, їх обтяження, а також про ціну (вартість) земельних ділянок, речових прав на них чи розмір плати за користування земельною ділянкою; державними реєстраторами речових прав на нерухоме майно відомостей з Державного земельного кадастру про речові права на земельні ділянки, зареєстровані до 2013 року, а також відомостей з Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

Відповідно ч. 1, ч. 4 ст. 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр», відомості Державного земельного кадастру є відкритими та загальнодоступними, крім випадків, передбачених цим Законом, та надаються у формі: витягів з Державного земельного кадастру; довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території); викопіювань з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру. Витяг з Державного земельного кадастру надається в паперовій або електронній формі та містить усі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги, крім відомостей про речові права на земельну ділянку, що виникли після 1 січня 2013 року, а також за бажанням заявника - відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про речові права на земельну ділянку, їх обтяження, одержані в порядку інформаційної взаємодії між Державним земельним кадастром та Державним реєстром речових прав на нерухоме майно. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки, сформований як викопіювання з кадастрової карти (плану) території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Отримання нотаріусами витягу з Державного земельного кадастру є обов`язковим при вчиненні правочинів щодо земельної ділянки (крім складання заповітів).

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення. Відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до Державного фонду документації із землеустрою до 1 січня 2013 року, підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру на безоплатній основі центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та його територіальними органами відповідно до їх повноважень. У разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок.

Відповідно до ч. 9, ч. 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до от. 202 Земельного кодексу України, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року

Згідно ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей в Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого в результаті переходу права власності та не оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови встановлення факту переходу прав від особи, відомості про яку містяться в Державному земельному кадастрі, до особи, яка заявляє свої права. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого за рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування та не оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови встановлення факту відсутності відомостей про речові права інших осіб на таку земельну ділянку в Державному земельному кадастрі. Під час проведення державної реєстрації права спільної власності на земельну ділянку щодо одного із співвласників у разі наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про право спільної власності на земельну ділянку із зазначенням усіх співвласників, перенесених з Державного реєстру земель, державний реєстратор одночасно з державною реєстрацією права спільної власності щодо одного із співвласників також переносить відомості про інших співвласників на таку земельну ділянку до відповідного відкритого розділу Державного реєстру прав. Перенесення відомостей про кожного із співвласників на земельну ділянку у випадку, передбаченому абзацом четвертим цієї частини, здійснюється виключно за відсутності в Державному реєстрі прав відомостей про перехід права власності відповідного співвласника до третьої особи. У разі наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про інші речові права, похідні від права власності, перенесених з Державного реєстру земель, крім відомостей про право власності на земельну ділянку, державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав переносить такі відомості Державного земельного кадастру про речові права на таку земельну ділянку до відповідного відкритого розділу Державного реєстру прав. Державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, похідних від права власності, набутих та оформлених в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться з одночасною державною реєстрацією права власності на таку земельну ділянку, крім випадків, якщо право власності на таку земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі прав. Державна реєстрація зміни строку речового права, у тому числі оренди земельної ділянки, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей про зареєстровані права в Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація зміни строку речового права, у тому числі оренди земельної ділянки, набутого та не оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться в порядку, передбаченому для державної реєстрації права оренди, за умови відсутності відомостей про зареєстровані інші речові права, похідні від права власності, у Державному земельному кадастрі чи в Державному реєстрі прав. При цьому строк такого речового права, у тому числі оренди, обраховується відповідно до строку дії договору оренди, що обраховується з дня його укладення. Державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, набутих та оформлених в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться без подання заявником документа, на підставі якого набуто речове право, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, у тому числі перенесеної із Державного реєстру земель, документів, що відповідно до законодавства, яке діяло до 1 січня 2013 року, посвідчували право власності або право користування землею (земельними ділянками), а також книг записів (реєстрації) таких документів.

Відповідно до п. 1 розділу 2 Методичних рекомендації щодо документів, які посвідчують речові права на земельну ділянку відповідно до законодавства, схвалених Державною реєстраційною службою України, до 02.05.2009 документом, що посвідчував право власності на земельну ділянку незалежно від способу набуття власником такого права, виступав виключно державний акт.

Принцип визнання державою прав на нерухомість, що виникли до початку функціонування системи державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, передбаченої Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", закладений у частині четвертій статті 3 вказаного Закону, обумовлює, що звернення власників земельних ділянок за проведенням державної реєстрації права власності на них в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі державних актів, якими посвідчуються права власності на земельні ділянки, відбуватиметься у разі, якщо оформлення права власності на землю та його реєстрація були проведені згідно з чинним у відповідний час законодавством, втім, особа бажає укласти правочин щодо відповідної земельної ділянки. Згідно з абзацом другим частини п`ятої статті 3 Закону державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія.

Крім того, власник землі може звернутися за державною реєстрацією права, що виникло до 01.01.2013, з метою отримання всіх привілеїв, що дає їх державна реєстрація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно з частиною третьою статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" документи, що встановлюють виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно та їх обтяжень і подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Враховуючи наведене, розглядаючи питання про можливість проведення державної реєстрації права власності на підставі державного акта, що посвідчує право власності на земельну ділянку, слід враховувати наступне.

Інститут права приватної власності на землю був введений в Україні у 1992 році. Втім, за часів проведення в Україні земельної реформи форми державних актів на право власності на земельну ділянку неодноразово змінювались. Крім того, в Україні мала місце практика, за якої під час дії одного нормативно-правового акта, що встановлював певну форму державного акта, такі документи могли видаватися у формі, що була затверджена нормативно-правовим актом, який втратив чинність. За певних обставин держава надавала таким документам легітимності.

Відповідно до п. 1.6, п. 2, п. 2.1. розділу 2 Методичних рекомендації щодо документів, які посвідчують речові права на земельну ділянку відповідно до законодавства, схвалених Державною реєстраційною службою України, Постановою Кабінету Міністрів України від 12.1 1.2008 № 1019 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2002 року № 449" в черговий раз було змінено форму державного акта на право власності на земельну ділянку. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 № 449, зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.10.2008 № 926 та від 12.11.2008 № 1019, установлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. Таким чином, право власності на земельні ділянки, що виникло до 02.05.2009 р., може посвідчуватися державними актами 3-х видів:

-державний акт на право приватної власності на землю,

-державний акт на право власності на землю,

-державний акт на право власності на земельну ділянку.

У зв`язку з прийняттям Закону України від 05.03.2009 р. № 1066-УІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок" відбувалося спрощення процедури переходу права власності на земельну ділянку із земель приватної форми власності. Вказаним Законом України було внесено зміни у статтю 126 ЗК України в частині визначення документів, якими може посвідчуватись право власності на землю. Такими документами ЗК України визнав:

-державний акт про право власності на земельну ділянку;

-цивільно-правову угоду щодо відчуження земельної ділянки, укладену в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою;

-свідоцтво про право на спадщину.

Статтею 126 ЗК України (в редакції яка діяла до 01.01.2013 року) визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відтак з 02.05.2009 р. отримання державного акта на право власності на земельну ділянку стало необхідним лише у разі набуття права власності із земель державної чи комунальної форми власності, а також при зміні меж та/чи цільового призначення землі.

В той же час державний акт, що посвідчував виникнення права власності на таку земельну ділянку, залишався документом, який мав супроводжувати земельну ділянку протягом всього часу її існування.

З 01.01.2013 р. право власності на земельну ділянку, при її формуванні, посвідчується на загальних засадах посвідчення права власності на об`єкти нерухомого майна, тобто свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В силу ч. 1 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Відповідно до ч. З ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ч.1 ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки у порядку спадкування.

Згідно зі статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат», спадкоємець повинен пред`явити належний правовстановлюючий документ про право власності на ім`я спадкодавця.

Частина 1 ст. 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, і означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

На підставі ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що за ОСОБА_1 належить визнати право на спадкове майно: земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,4292 га кадастровий номер :09:001:0109, що розташована за адресою: с. Шили Полтавського району Полтавської області з обмеженням у використанні земельної ділянки Охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2470 га кадастровий номер :09:001:0108, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 263, 315, 319 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,4292 га кадастровий номер :09:001:0109, що розташована за адресою: с. Шили Полтавського району Полтавської області( з обмеженням у використанні земельної ділянки: внесено відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, площею 0,1347 га за Постановою КМ України від 04.03.1997 № 209, дата державної реєстрації обмеження 04.03.1997, строк дії обмеження: безстроково, вид обмеження у використанні земельної ділянки: охоронна зона навколо(вздовж) об`єкта енергетичної системи, та земельної ділянки, площею 0,1550 га за Постановою КМ України від 04.03.1997 № 209, дата державної реєстрації обмеження 04.03.1997, строк дії обмеження: безстроково, вид обмеження у використанні земельної ділянки: охоронна зона навколо(вздовж) об`єкта енергетичної системи), в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2470 га кадастровий номер :09:001:0108, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2

відповідач Новоселівська сільська рада Полтавського району Полтавської області, , місцезнаходження за адресою: с. Новоселівка Полтавського району Полтавської області, пров. Підлісний, 6

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ