Справа № 571/1708/22
Провадження № 2/571/47/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Комзюк А.Ф., за участю секретаря судового засідання Качановської О.Ф., позивача ОСОБА_1 , представника позивача- ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції), представників відповідача ОСОБА_3 , адвоката Осіпової Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області, в особі голови Маринича Миколи Михайловича, про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області в особі голови Маринича Миколи Михайловича про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що розпорядженням голови Березівської сільської ради №28-к від 10 листопада 2020 року її було прийнято на роботу до вказаної сільради на посаду спеціаліста, з покладанням обов`язків соціального працівника та кадровика.

Розпорядженням секретаря Березівської сільської ради Редько Галини від 28 вересня 2021 року №154-к «Про вивільнення працівника Березівської сільської ради спеціаліста ОСОБА_1 » її звільнено з посади спеціаліста на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, у зв`язку з реорганізацією сільської ради з 28.09.2021.

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 12.05.2022 у справі №571/1693/21, яке набрало законної сили 05.07.2022, її позов до Березівської сільської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено повністю, визнано незаконним та скасовано розпорядження секретаря Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області Редько Г.С. від 28.09.2021 №154-к про її звільнення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП, поновлено на посаді спеціаліста Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області з 29.09.2021 та стягнуто з Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 вересня 2021 року по 12 травня 2022 включно.

Проте, 07.07.2022 розпорядженням голови Березівської сільської ради №64-к її вдруге звільнено з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України з 08.09.2022. Після звільнення трудову книжку вона отримала 09.09.2022 через оператора поштового зв`язку.

Вважає звільнення незаконним та таким, що порушує її конституційні права, оскільки відповідач не врахував її сімейного стану, її кваліфікації, те, що на її утриманні є діти. Також вважає, що відповідачем порушено процедуру звільнення, відповідач звільнив її з роботи з особистих мотивів.

Оскільки незаконне звільнення призвело до моральних страждань (повторне звільнення, відсутність допомоги зі сторони державних органів, зневага до мене з особистих мотивів, відсутність заробітку, невизначеність у питанні утримання дітей, пошук адвоката і т.д.) вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди від Березівської сільради в розмірі 50 000 гривень.

Посилаючись на норми частини другої статті 235 КЗпП України, статті 27 Закону України «Про оплату праці», Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою КМУ від 08.02.1995 №100, статтю 23 ЦК України, просить:

1.Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області Маринича М.М. від 07.07.2022 №64-к «Про звільнення спеціаліста Березівської сільської ради ОСОБА_1 ».

2.Поновити ОСОБА_1 на посаді спеціаліста Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області з 08.09.2022.

3.Стягнути з Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 08.09.2022 по дату винесення рішення у справі.

4.Стягнути з Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області на її користь моральну шкоду в розмірі 50 000 гривень.

5.Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць.

6.Судові витрати покласти на відповідача по справі.

Відповідно до ухвали суду від 03 січня 2023 року, поновлено ОСОБА_1 строк на подання позовної заяви, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, запропоновано відповідачеві подати відзив та посилання на докази, якими він обґрунтовується у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 03 січня 2023 року задоволено клопотання позивача , витребувано у відповідача документи (а.с.71-72).

31 січня 2023 року відповідачем Березівською сільською радою до суду подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що Березівська сільська рада позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає та вважає їх безпідставними, оскільки звільнення відбувалось відповідно до вимог чинного законодавства з дотриманням всіх відповідних норм та передбачених термінів, а заявлені позовні вимоги не відповідають дійсним обставинам справи.

Рішенням сесії Березівської сільської ради № 881 від 06 липня 2022 року «Про затвердження структури та чисельності апарату Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області» (далі - Рішення № 881) були внесені зміни до численного складу апарату сільської ради з метою оптимізації чисельності апарату Березівської сільської ради, заощадженням бюджетних коштів сільської ради.

Рішенням №881 затверджено структуру та чисельність апарату ради на 2022 рік. При цьому, скорочено наступні штатні одиниці: тех. працівник, підрозділ «Обслуговуючий персонал» - 0,5 шт од; опалювач, підрозділ «Обслуговуючий персонал» - 1 шт од; сторож, підрозділ «Обслуговуючий персонал» - 0,5 шт од; діловод, підрозділ «Посадові особи і службовці» - 0,5 шт од; завідувач військово-облікового бюро, підрозділ «Посадові особи і службовці» - 0,5 шт од; спеціаліст, підрозділ «Посадові особи і службовці» - 2 шт од.

Відповідно до попереднього Рішення сесії Березівської сільської ради № 876 від 02 травня 2022 року «Про затвердження структури та чисельності апарату Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області», вказані штатні одиниці були складовою структури апарату Березівської сільської ради.

На вимогу виконання Рішення № 881, Березівським сільським головою було видано розпорядження № 64-к від 07 липня 2022 року «Про звільнення спеціаліста Березівської сільської ради ОСОБА_1 », у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 єдина мала найнижчу кваліфікацію «спеціаліст», всі інші працівники мали інші - вищі кваліфікації.

Зазначають, що посадові обов`язки передбачені посадовою інструкцією посади «Спеціаліст» з обов`язками соціального працівника та кадровика, на якій було поновлено ОСОБА_1 , відповідно до рішення Рокитнівського районного суду у справі №571/1693/21, виконувались іншими працівниками. Таким чином, відповідно до вимоги виконання Рішення №881, виробничої необхідності та використання коштів на утримання даної посади не доцільно.

Починаючи з 06 липня 2022 року по день звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, жодних вільних вакансій в Березівській сільській раді не було.

Позивач обгрунтовує свій статус «одинокої матері» тим фактом, що на час звільнення вона отримувала аліменти від свого чоловіка, та відбувалась процедура розлучення з чоловіком. Однак, твердження позивача, що вона має статус «одинокої матері» є хибним та таким, що не відповідає дійсності. Той факт, що на час звільнення розглядалась справа про розлучення позивача, не надає їй будь яких пільг чи привілеїв під час звільнення, а також підтверджує той факт, що ОСОБА_1 не можна вважати «одинокою матір`ю» на момент звільнення.

Щодо кваліфікації позивача, яка має вищу освіту та кваліфікацію спеціаліста за напрямком «Економічна кібернетика», то вказана освіта не є профільною або рекомендованою для обіймання будь якої посади в органах місцевого самоврядування.

Рішенням №876 в структурному підрозділі Березівської сільської ради «Посадові особи і службовці» затверджено 2 штатні одиниці за посадою «Спеціаліст». Одна із даних штатних посад була вакантною, іншу посаду займала ОСОБА_1 ..

Аналогічна посада, що займала позивач протягом працевлаштування, в Березівській сільській раді, як на момент прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 , так і станом на 2023 рік, відсутня.

Березівською сільською радою не було запропоновано будь якої іншої вакантної посади у зв`язку з відсутністю в штаті, структурі апарату сільської ради вакантних посад, про що було повідомлено позивачку відповідним листом № 2/18-181 від 07.07.2022р., а переважного права у випадку наявної посади у Березівській сільській раді у ОСОБА_1 не було б.

Зазначають, що ОСОБА_1 отримала розпорядження Березівського сільського голови № 64-к від 07 липня 2022 року «Про звільнення спеціаліста Березівської сільської ради ОСОБА_1 » та повідомлення про звільнення №2/18-181 від 07 липня 2022 року, прочитала дані документи, ознайомилась та після дзвінка невідомому, відмовилась підписувати їх.

Тому, заступником голови з питань діяльності виконавчих органів Березівської сільської ради Мариничем Володимиром Миколайовичем у присутності секретаря Березівської сільської ради Редько Галини Степанівни,

юрисконсульта виконавчого комітету Березівської сільської ради Кузьмича Олександра Федоровича було складено відповідний акт про те, що 07 липня 2022 року ОСОБА_1 спеціалісту Березівської сільської ради було надано для ознайомлення Розпорядження Березівського сільського голови № 64-к від 07 липня 2022 року «Про звільнення спеціаліста Березівської сільської ради ОСОБА_1 » (відповідно до ст. 40 КЗпП України) та повідомлення про звільнення № 2/18-181 від 07 липня 2022 року в кабінеті заступника голови з питань діяльності виконавчих органів Березівської сільської ради Маринича Володимира Миколайовича, натомість ОСОБА_1 після ознайомлення з вище вказаними документами відмовилась у їх підписанні без пояснення причин, що підтверджується відповідним актом.

Щодо процедури звільнення ОСОБА_1 , то крім загальних підстав, передбачених КЗпП України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначеними Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до рішення Рішення № 881 у структурі та чисельності апарату Березівської сільської ради відбулось скорочення штату працівників.

Згідно зі статтею 49 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Позивач була повідомлена про своє звільнення не пізніше ніж за два місяці а саме 7 липня 2022 року, звільнення відбулось 08 вересня 2022 року, день звільнення - останній день роботи.

В отриманні своєї трудової книжки та розпорядження про звільнення ОСОБА_1 відмовилась, вказані документи були відправлені поштою, що підтверджується відповідним актом та про що вказано позивачем у позовній заяві.

Звертають увагу, що позивач не оскаржує суми виплат при звільненні, а лише сам факт звільнення. Виходячи зі змісту позовної заяви, Позивачка отримала копію Розпорядження (дізналась) 07 липня та 9 вересня 2022 року, але в будь якому випадку пропустила відповідні строки для звернення до суду із заявою про вирішення трудового спору про звільнення.

Відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визнаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. У своїй позовній заяві позивач не вказала у чому саме полягали її страждання, яку немайнову шкоду нанесли, та яким чином було вираховано суму завданої моральної шкоди та інше.

Посилаючись на норми КЗПП України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», Правові позиції Верховного Суду, постанови Пленуму Верховного суду України, Березівська сільська рада вважає, що позов безпідставним, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, тому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.138-147).

Судове засідання, яке призначалося на 09 год 30 хв 31 січня 2023 року, за клопотанням позивача відкладено на 09 год 30 хв 20 лютого 2023 року та за клопотання позивача, у зв`язку з хворобою, відкладено на 14 год 30 хв 14 березня 2023 року.

Ухвалою суду від 10 березня 2023 року, задоволено клопотання позивача, до участі у справі допущено її представника за довіреністю ОСОБА_2 (а.с.170,186).

09 березня 2023 року до суду надійшли додаткові письмові пояснення представника відповідача-адвоката Осіпової Г.В. щодо строку звернення до суду, у яких представник зазначає наступне.

У клопотанні про поновлення пропущеного строку позивач підтверджує, що строк звернення до суду з даним позовом є 10 жовтня 2022 року. На підтвердження вказаних обставин позивач долучила до клопотання про поновлення пропущеного строку копію титульної сторінки позовної заяви від 08 жовтня 2022 року, з відміткою про її прийняття Рівненським окружним адміністративним судом та посилається на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду у справі №460/44742/22 від 24 листопада 2022 року про закриття провадження у справі в зв`язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Наголошує, що титульний аркуш позовної заяви не є достатнім та належним доказом поважності пропуску строку звернення до суду з даним позовом. ОСОБА_1 не долучено доказів на підтвердження вчинення нею дій що полягають у направленні позовної заяви від 08 жовтня 2022 року саме до Рокитнівського районного суду, а не до Рівненського окружного адміністративного суду. З матеріалів даної справи вбачається, що позовна заява ОСОБА_1 до Березівської сільської ради від 08 жовтня 2022 року направлена саме до Рівненського окружного адміністративного суду. Вказане підтверджує копія конверта, що міститься в матеріалах справи №460/44742/22, де адресатом (одержувачем) даного поштового відправлення вказано Рівненський окружний адміністративний суд.

Отже, відправнику ОСОБА_1 під час оформлення відправки позовної заяви від 08 жовтня 2022 року було достеменно відомо про направлення пакету документів не до Рокитнівського районного суду, а до Рівненського окружного адміністративного суду. Це свідчить, що позивач свідомо вчинила вказані дії, а посилання на помилку зі сторони працівників поштового відділення є введенням суду в оману.

Дії ОСОБА_1 , що полягали в направленні позовної заяви в останній день строку на її подання до Рівненського окружного адміністративного суду, направлені на затягування судового процесу.

Зважаючи на те, що позивачем заявлена вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 08 вересня 2022 року по дату винесення рішення у справі, є очевидним та не викликає розумних сумнівів щодо намагання ОСОБА_1 таким чином штучно збільшити розмір середнього заробітку у випадку задоволення Рокитнівським районним судом її позовної заяви. Вказані дії позивача є зловживанням процесуальними правами.

Вважає, що підстави пропуску строку звернення до суду у даній справі, на які вказує ОСОБА_1 є неповажними, вони не пов`язані з дійсними непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежали від її волі та унеможливили своєчасне звернення до суду з позовною заявою (а.с.175-177).

В судовому засіданні, яке відбулося 14 березня 2023 року. позивачем подано розрахунок середнього заробітку за вимушений прогул та обґрунтування позову.

Так, посилаючись на ч.2 ст.235 КЗпП України та Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою КМУ від 08.02.1995 №100 (далі порядок №100), позивач зазначає, що вона була звільнена у вересні 2022 року, то розрахунковим періодом є липень-серпень 2022 року.

Відповідно до довідки про доходи, наданої відповідачем, розмір нарахованої заробітної плати за липень 2022 року становить 6 500 грн., за серпень 2022 року становить 6 500 гривень.

Середньоденна заробітна плата складає 295 гривень, а саме: (ЗП липень +ЗП серпень),тобто: 6 500+6 500=13 000/(21+23 робочі дні)=295.

Число робочих днів у липні 2022 року - 21 дні, у серпні 2022 року - 23 дні. Число робочих днів після звільнення становить 133,тобто: 16+21+22+22+22+20+10=133.

Загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, станом на дату судового засідання (28.03.2023) складає 39 767 грн., тобто 295*133=39 767 гривень.

В додаткових обґрунтуваннях позивач зазначає, що вона частково визнає заперечення відповідача в частині відсутності обґрунтованості позову, через відсутність статусу одинокої матері, відсутності пропозицій роботодавця зайняти вакантні, з огляду на те, що ці обставини не знайшли свого підтвердження в ході проведення аналізу наданих відповідачем доказів.

Водночас вважає, що відповідачем було порушено переважне право на залишення на роботі, з огляду на наступне.

З наданої відповідачем посадової інструкції спеціаліста Березівської сільської ради затвердженої розпорядженням сільського голови №60-к від 22.06.2022 вбачається, що спеціаліст здійснює прийом та реєстрацію заяв і документів на призначення соціальних допомог (п.1.1 загальної частини посадової інструкції).

Відповідно п. 1.4 посадової інструкції спеціаліст у своїй роботі, з поміж іншого, керується Положенням про відділ праці та соціального захисту населення та цією посадовою інструкцією.

Рішенням сесії Березівської сільської ради №355 від 07.07.2021 затверджено положення про відділ соціального захисту населення Березівської сільської ради.

Згідно п.1.3 у своїй діяльності Відділ, з поміж іншого, керується Положенням про даний відділ.

Пунктами 2.1 - 2.5 Положення визначено основні напрямки роботи Відділу та його завдання, які по своїй суті є аналогічними (подібними, тотожними, схожими) до завдань та обов`язків спеціаліста, які визначені в посадовій інструкції останнього.

Системний аналіз цих документів дає безсумнівні підстави вважати, що хоч звільнена ОСОБА_1 згідно наданих відповідачем штатних розписів не входила до штату працівників Відділу соціального захисту, однак фактично виконувала ідентичну роботу, що й працівники цього відділу.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що у випадку фактичного скорочення займаної працівником посади йому має бути запропонована рівноцінна посада, передбачена новим штатним розписом, а в разі, якщо на таку посаду претендують також інші працівники, роботодавець зобов`язаний провести порівняльний аналіз продуктивності їхньої праці і кваліфікації з метою визначення працівника, який має переважне право на залишення на роботі, як це передбачено частиною першою статті 42 КЗпП України.

Відповідачем у підтвердження визначення переважного права на залишення на роботі надано акт від 07.07.2022 в якому зазначено, що ОСОБА_1 підлягає звільненню через те, що у неї відсутні гарантії визначені ст. 184 КЗпП, кваліфікація та посада «спеціаліста» є найнижчою, рівнозначні посади відсутні, заслуги та відзнаки відсутні, вакантні посади відсутні, а її обов`язки перерозподілені серед інших працівників.

Даний акт підтверджує той факт, що інші працівники виконували ту саму роботу, що й ОСОБА_1 , тобто існували рівнозначні посади. В даному акті взагалі не відображені ключові аспекти, які враховуються при проведенні порівняльного аналізу, а саме: не зрозуміло з якими працівниками здійснено порівняння ОСОБА_1 ; відсутня інформація про наявність відповідної освіти, післядипломної освіти, документів про підвищення кваліфікації, відсутність дисциплінарних стягнень, наявність заохочень за успіхи в роботі, отримання премій за виконання особливо важливих робіт, відсутність прогулів, відпусток без збереження заробітної плати, тривалої тимчасової непрацездатності, зауважень з боку адміністрації щодо строків і якості виконуваних завдань, обсяги виконуваних робіт тощо, щодо ОСОБА_1 так і щодо інших працівників з якими здійснювалося порівняння.

Даний акт не містить жодної інформації з приводу оцінки продуктивності праці.

Крім того, у судовому засіданні 14.03.2023 позивачем подано заперечення на додаткове пояснення відповідача у якого остання зазначає, що в додаткових письмових поясненнях представник відповідача зазначив ті обставини, які на його думку вказують на пропуск нею процесуального строку звернення до суду. Позивач та представник позивача вважають дані додаткові пояснення та докази долучені до нього такими, що повинні бути залишені судом без розгляду.

У своєму відзиві відповідач серед іншого акцентує увагу суду на тому, що Позивач наче б то пропустила процесуальний строку на звернення до суду (абз.7 ст.9 Відзиву). Цим самим відповідач підтвердив те, що на момент подання відзиву в предмет його доказування входить можливий факт пропуску процесуального строку позивачем.

Однак, разом із поданням відзиву, відповідач на підтвердження свого обґрунтування щодо можливого пропуску процесуального строку позивачем, не додав жодного належного, достатнього та достовірного доказу.

10.03.2023 представник відповідача подав до суду додаткові пояснення щодо вказаного питання та долучив до пояснення додаткові (нові) письмові докази, а саме: копію титульного листа адміністративної справи №460/44742/22; копію накладної №005 від 10.10.2022;копію клопотання про ознайомлення з матеріалами справи від 22.02.2023.

Разом з тим, додаткове пояснення, в порушення вимог ч.4,8 ст.83 ЦПК України, не містить жодних посилань на об`єктивні причин, які не залежали від волі Відповідача чи його представника, через наявність яких вищевказані докази не могли бути подані разом із відзивом у зазначений в ухвалі про відкриття справи строк.

Також до додаткового пояснення представника відповідача не додано ніяких доказів, які б підтверджували, що Відповідач чи його представник здійснили всі залежні від них дії, спрямовані на отримання вищевказаних доказів, однак не зміг їх отримати з незалежних від них причин.

Посилаючись на норми ЦПК України, правові позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 31.08.2021 по справі №903/1030/19, просила залишити без розгляду додаткове пояснення представника відповідача (а.с.200-205).

Під час судового розгляду справи позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та письмових обґрунтуваннях.

Позивач вважає, що її звільнено через особисті мотиви, оскільки на її місце взяли на роботу дружину сільського голови.

Представник позивача доповнив, що при звільненні позивача з роботи відповідачем було порушено переважне право позивача на залишення на роботі. Продуктивність праці і кваліфікація працівника повинні оцінюватися окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників. Перевага на залишення на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. І лише за умови встановлення, що у всіх працівників є рівні умови продуктивності праці і кваліфікації, можна аналізувати, хто з них має переважне право на залишення на роботі згідно з частиною другою статті 42 КЗпП України. Актом від 07.07.2022 відповідач фактично підтвердив, що на момент скорочення у сільській раді були рівнозначні посади. Однак, у вказаному акті не зазначено, як проводився порівняльний аналіз, які посади порівнювалися. Фактично, відповідачем не було проведено порівняльного аналізу продуктивності праці і кваліфікації з метою визначення працівника, який має переважне право на залишення на роботі. Вважає оскаржуване розпорядження відповідача незаконним, тому позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 пояснив, що Березівська сільська рада не визнає позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві та доповнив, внесення змін до штатного розпису сільської ради належить до повноважень сесії ради. У зв`язку з оптимізацією чисельності апарату сільської ради, штатний розпис сільської ради приводився у відповідність, тому сільським головою було запропоновано скоротити 5 штатних одиниць, в тому числі дві посади спеціаліста, одну з яких обіймала позивач. Інші посади на момент прийняття рішення були вакантні, або ж особи звільнилися раніше, до дати звільнення, тому жодних питань при скороченні не виникло. Посилання позивача на те, що у сільській раді були рівнозначні посади вважає помилковими, з огляду на те, що посада спеціаліста, яку обіймала позивач, відносилась до «Посадові особи та службовці» сільської ради та не відносилась до жодного відділу сільської ради.

Представник відповідача Осіпова Г.В. доповнила, що посилання позивача на існування неприязних стосунки з сільським головою, як підставу для скорочення, є безпідставним, оскільки рішення про скорочення штату приймалося сесією сільської ради, а не сільським головою. Також є безпідставними посилання на переважне права залишення на роботі, оскільки посада спеціаліста не входила ні до відділу соціального захисту ні до будь-якого іншого відділу сільської ради. Після повідомлення про скорочення жодної особи не було прийнято на роботу. При досліджені в судовому засіданні списків працівників сільської ради станом до прийняття рішення про скорочення, та після, була допущена арифметична помилка у зазначенні загальної кількості штатних одиниць, тому дана описка була виправлена. Крім іншого, позивач не обґрунтувала своїх позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, така шкода не підтверджена будь-якими доказами. Окремою підставою для відмови у позові є пропуск строк звернення до суду, оскільки позивач не обґрунтувала поважності пропуску такого строку. Посилання на те, що працівником пошти було помилково направлено її позов до адміністративного суду є не що інше, як введення суду в оману. Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю та у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Суд заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

Предметом судового розгляду справи є звільнення працівника на підставі скорочення штату, тобто правові відносини в даному випадку регулюються ст.40 КЗпП України «Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу».

Відповідно до статті 232 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами: працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконному звільненні, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно із ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з відповідачем.

Згідно запису трудової книжки, запис №3 від 10.11.2020, ОСОБА_1 прийнята на посаду спеціаліста Березівської сільської ради на повну тарифну ставку, постійне місце роботи.

Згідно запису №4 від 28.09.2021, ОСОБА_1 звільнено з роботи у зв`язку з реорганізацією сільської ради, п.1 ст.40 КЗпП (а.с.206-207).

Вказане звільнення ОСОБА_1 вважала незаконним та оскаржила до суду.

Відповідно до рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 12 травня 2022 року позов ОСОБА_1 до Березівської сільської ради було задоволено повністю, визнано незаконним та скасовано розпорядження секретаря Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області Редько Г.С. від 28.09.2021 №154-к про її звільнення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП, поновлено на посаді спеціаліста Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області з 29.09.2021 та стягнуто з Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29 вересня 2021 року по 12 травня 2022 включно (а.с.21).

На виконання зазначеного рішення суду 22 червня 2022 року виконуючою обов`язків сільського голови ОСОБА_4 видано розпорядження №60-к «Про поновлення ОСОБА_1 », згідно якого, скасовано розпорядження секретаря Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області від 28.09.2021 №154-к «Про вивільнення працівника Березівської сільської ради спеціаліста ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.40 КЗпП», поновлено ОСОБА_1 на посаді спеціаліста Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області з 29.09.2021 (а.с.23,82).

30 червня 2022 року Березівський сільський голова ОСОБА_5 звернувся до сесії Березівської сільської ради Сарнеського району Рівненської області з метою оптимізації чисельності апарату Березівської сільської ради, ефективного та раціонального використання коштів, та у зв`язку з необхідністю приведення у відповідність кількості займаних посад діяльності ради, просив переглянути «Структуру керівних працівників і спеціалістів апарату Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області на 2022 рік.

Повідомив про недоцільність залишення в штаті ради наступних посад у зв`язку з покладенням посадових обов`язків за такими посадами та їх виконанням співробітниками Березівської сільської ради :

- тех. працівник, підрозділ «Обслуговуючий персонал» - 0,5 шт.од.;

- опалювач, підрозділ «Обслуговуючий персонал» - 1 шт.од.;

- сторож, підрозділ «Обслуговуючий персонал» - 0,5 шт.од.;

- діловод, підрозділ «Посадові особи і службовці» - 0,5 шт.од.;

- завідувач військово-облікового бюро, підрозділ «Посадові особи і службовці» - 0,5 шт.од.;

- спеціаліст, підрозділ «Посадові особи і службовці» - 2 штат.од.

Просив розглянути питання та прийняти рішення «Про затвердження структури та чисельності апарату Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області» (а.с.153).

Відповідно до порядку денного пленарного засідання позачергової сесії Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області, яке відбулося 06 липня 2022 року, протокол №16), розглянуто питання «Про затвердження структури та чисельності апарату Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області» заслухано сільського голову та прийнято рішення порядку денного №881, за що голосували поіменно: « за» -16, «проти» 0, «утримались» - 0, «відсутній» - 4 (113-120).

Відповідно до рішення сесії Березівської сільської ради № 881 від 06 липня 2022 року «Про затвердження структури та чисельності апарату Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області», затверджено структуру та чисельність апарату ради на 2022 рік та скорочено запропоновані 5 штатних одиниць: тех. працівник, підрозділ «Обслуговуючий персонал» - 0,5 шт.од.; опалювач, підрозділ «Обслуговуючий персонал» - 1 шт.од.; сторож, підрозділ «Обслуговуючий персонал» - 0,5 шт.од.; діловод, підрозділ «Посадові особи і службовці» - 0,5 шт.од.; завідувач військово-облікового бюро, підрозділ «Посадові особи і службовці» - 0,5 шт.од.; спеціаліст, підрозділ «Посадові особи і службовці» - 2 штат.од. (а.с.89-90,151-152).

Відповідно до розпорядження голови Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області №65 від 06.07.2022 «Про створення комісії з визначення осіб, які мають переважне право залишення на роботі у зв`язку з скороченням», з метою дотримання чинного законодавства та об`єктивності під час проведення процедури скорочення, сільським головою видано розпорядження та створено комісію з визначення осіб, які мають переважне право залишення на роботі у зв`язку з скорочення структури та чисельності апарату Березівської сільської ради у складі: голови комісії Редько Г.С. секретар Березівської сільської ради, членів комісії: Кибукевич М.П. керуючий справами (секретар) виконавчого комітету Березівської сільської ради, Кузьмич О.Ф. юрист-консульт виконавчого комітету Березівської сільської ради, якій доручено провести необхідну роботу по визначенню осіб, які мають переважне право залишення на роботі у зв`язку з скороченням структури та чисельності апарату Березівської сільської ради у складі відповідно до Рішення №881 (а.с. 130).

07 липня 2022 року, на виконання рішення сесії Березівської сільської ради № 881 від 06 липня 2022 року «Про затвердження структури та чисельності апарату Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області» сільським головою Мариничем Миколою видано розпорядження №64-к від 07.07.2022 «Про звільнення спеціаліста Березівської сільської ради ОСОБА_1 » згідно якого:

1, Попередити спеціаліста Березівської сільської ради, ОСОБА_1 , про звільнення яке відбудеться 08.09.2022, відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України особисто.

2.Звільнити з 08.09.2022 з посади спеціаліста Березівської сільської ради, ОСОБА_1 , у зв`язку із скороченням штату працівників та неможливістю подальшого працевлаштування, згідно з п.1 ст.40 КЗпП України.

3.Начальнику відділу - головному бухгалтеру відділу бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_6 провести повний розрахунок по заробітній платі та інших виплат відповідно до чинного законодавства.

З розпорядженням ознайомлена ОСОБА_1 підпис відсутній (а.с.154).

Також, 07.07.2022 ОСОБА_1 листом №2/18-181 від 07.07.2022 письмово попереджено, що у зв`язку з наступним скороченням чисельності та штату (апарату) працівників Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області , її попереджають про наступне звільнення з посади спеціаліста Березівської сільської ради на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, яке відбудеться 08.09.2022, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку. Одночасно повідомлено про неможливість подальшого її працевлаштування в сільській раді у зв`язку з відсутністю вакантних посад (а.с.160).

Відповідно до акту, складеного комісією в складі: заступника голови Маринич В.М., секретаря Редько Г.С., юрисконсульта Кузьмича О.Ф., 07 липня 2022 року ОСОБА_1 спеціалісту Березівської сільської ради було надано на ознайомлення розпорядження Березівського сільського голови №64-к від 07.07.2022 «Про звільнення спеціаліста Березівської сільської ради Юрковець Н.О. (відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України)» та повідомлення про звільнення №2/18-181 від 07 липня 2022 року в кабінеті заступника голови з питань діяльності виконавчих органів Маринича В.М., натомість ОСОБА_7 після ознайомлення з вказаними документами відмовилася у їх підписанні без пояснення причин (а.с.162).

В судовому засіданні позивач підтвердила, що з оскаржуваним розпорядженням та письмовим попередженням про майбутнє вивільнення її ознайомили 07 липня 2022 року, однак вона відмовилася підписувати таке попередження. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України зазначена обставина визнається судом достовірною та такою, що не підлягає доказуванню.

Згідно акту від 08.09.2022, комісією в складі: заступника голови Маринич В.М., секретаря Редько Г.С., юрисконсульта Кузьмича О.Ф., 08 вересня 2022 року ОСОБА_1 , у зв`язку із звільненням, було запропоновано отримати власну трудову книжку НОМЕР_1 та розпорядження №64-к від 07.07.2022 в кабінеті заступника голови з питань діяльності виконавчих органів Березівської сільської ради Маринича В.М., у свою чергу ОСОБА_1 відмовилася від їх отримання та запропонувала надіслати трудову книжку поштою, про що склаено даний акт (а.с.161).

Аналізуючи штатні розписи Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області станом на 02.05.2022 та станом на 07.07.2022, а також списків працівників в розрізі посад встановлено, що у відповідача дійсно мало місце скорочення чисельності та штату працівників (а.с.92-94,95-97,98,99).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з цих підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

У відповідності до положень статті 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

Аналогічні роз`яснення висловлені Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 641/5330/16-ц та інших.

При розгляді даної справи встановлено, що у період попередження про вивільнення та на день звільнення позивача у Березівській сільській раді вільних посад не було, інші нові посади не вводились, нові працівники в сільську раду не приймались.

У частині першій статті 42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам із більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: сімейним - при наявності двох і більше утриманців; особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації тощо.

У постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року в справі № 333/4222/19 (провадження N 61-2971св21) зазначено, що "за змістом статті 42 КЗпП України коло працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на роботі, та які не мають такого права, стосується всіх працівників, які займають таку ж посаду. При визначенні працівників із більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, використовуються ознаки, які в сукупності характеризують виробничу діяльність працівників: наявність певної освіти, стаж і досвід роботи, ставлення до роботи, якість виконуваної роботи тощо. Кваліфікаційний рівень робіт, що виконуються, визначається залежно від вимог до освіти, професійного навчання та практичного досвіду працівників, здатних виконувати відповідні завдання та обов`язки. Для висновку про наявність переваги при залишенні на роботі працівника перш за все повинно бути з`ясовано, чи є рівними кваліфікація та продуктивність праці вивільненого працівника порівняно із залишеним на роботі, за яким роботодавцем визнане переважне право. Для виявлення працівників, які мають це право, роботодавець повинен провести порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню. У випадку, коли роботодавцем при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці звільнено працівника з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, суд може констатувати порушення положень статті 42 КЗпП України і, як наслідок, незаконність звільнення дій роботодавця".

До позовної заяви позивачем долучено копію диплому та трудової книжки, згідно яких встановлено, що позивач має вищу освіту кваліфікацію спеціаліста за напрямком «Економічна кібернетика». Досвід роботи в органі місцевого самоврядування з 10.11.2020, до вказаної дати позивач працювала вчителем інформатики Березівського НВК(а.с.33, 206).

Відповідно до акту від 07.07.2022, комісією з визначення осіб, які мають переважне право залишення на роботі у зв`язку скороченням структури та чисельності апарату Березівської сільської ради розглянуто посади, які підлягали скороченню та встановлено:

-тех. працівник, підрозділ «Обслуговуючий персонал» - 0,5 шт.од. (вакантна);

- опалювач, підрозділ «Обслуговуючий персонал» - 1 шт.од. (вакантна);

- сторож, підрозділ «Обслуговуючий персонал» - 0,5 шт.од. (вакантна);

- діловод, підрозділ «Посадові особи і службовці» - 0,5 шт.од. (вакантна);

- завідувач військово-облікового бюро, підрозділ «Посадові особи і службовці» - 0,5 шт.од. (вакантна);

- спеціаліст, підрозділ «Посадові особи і службовці» - 2 штат.од. (1 од.- вакантна, 1 -зайнята).

Зазначено, що на посаді «Спеціаліста» з обов`язками соціального працівника та кадровика працює ОСОБА_1 яка не перебуває у відпустці, гарантій передбачених ст. 184 КЗпП, а саме вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до 3 (6) років, одиноких матерів, наявності дитини віком до 14 років або дитини з інвалідністю не розповсюджуються, кваліфікація та посада «Спеціаліста» є найнижчою, рівнозначні посади відсутні переважне право залишення на роботі ОСОБА_1 відповідно до ст. 42 КЗпП відсутнє. Заслуги та відзнаки відсутні.

Комісією встановлено, що обов`язки передбачені посадовою інструкцією ОСОБА_1 до дня її поновлення були перерозподілені та виконуються іншими працівниками, вакантні посади в штаті раді відсутні, тому ОСОБА_1 підлягає звільненню. Акт підписано членами комісії (а.с.131).

Відповідно до штатного розпису станом на 02 травня 2022 року у Березівській сільській раді підрозділ «Посадові особи і службовці» передбачено дві штатні одиниці спеціаліста.

У штатному розписі станом на 07 липня 2022 року, тобто вже після скорочення, підрозділ «Посадові особи і службовці» не передбачено жодної штатної одиниці спеціаліста.

Відсутність рівнозначних посад у штаті відповідача підтверджується штатним розписом.

Посилання представника позиача на те, що позивач могла виконувати роботу спеціаліста відділу соціального захисту не заслуговує на увагу суду, оскільки згідно штатного розпису станом на 02 травня 2022 року та 07 липня 2022 року, у відділі Соціального захисту відсутні посади спеціаліста.

Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, суд дійшов до висновку, що процедури попередження про наступне вивільнення та скорочення позивача відповідачем Березівською сільською радою були дотримані та є підставою для відмові у скасуванні оскаржуваного розпорядження.

Вимоги позивача про поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати та моральної шкоди є похідними від основної вимоги, а відтак, до задоволення також не підлягають.

Слід зазначити, що як на окрему підставу для відмови у позові представник відповідача наголошувала на пропуск строку звертання до суду.

Суд зазначає, що дана позовна заява до Рокитнівського районного суду надійшла поштою 09 грудня 2022 року. Одночасно з позовною заявою позивач подала клопотання про визнання причин строку звернення до суду поважними. В обґрунтування поважності причин пропуску позовної давності позивач зазначила, що її позовна заява від 08 жовтня 2022 року була помилково направлена до Рівненського окружного адміністративного суду, однак в межах строків позовної давності. Не зважаючи на те, що у вступній частині позовної заяви було зазначено Рокитнівський районний суд Рівненської області, заява була зареєстрована в Рівненському окружному адміністративному суді та 11 листопада 2022 року у справі було відкрито провадження у справі. 16 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою та просила передати її позовну заяву на розгляд Рокитнівського районного суду. На підставі вказаної заяви, 24 листопада 2022 року судом постановлено ухвалу про закриття провадження у справі (39-47).

Надавши оцінку наявним у справі доказам і доводам сторін, суд вважає, що строк звернення позивача до суду пропущено з поважних причин. Враховуючи вищезазначене, не заслуговує на увагу суду твердження відповідача, що окремою другою підставою для відмови у позові є пропуск строку звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У позовній заяві позивач зазначила, що вона понесла витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 гривень і такі витрати підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи положення ст.141 ЦПК України та те, що суд відмовляє позивачу у задоволенні його позовних вимог повністю, відсутні підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за вимушений прогул, тому вказані витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.258-259, 264-265,268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Березівської сільської ради Сарненського району Рівненської області, в особі голови Маринича Миколи Михайловича, про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, відмовити.

Витрати по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідач: Березівська сільська ради Сарненського району Рівненської області, юридична адреса: 34212, Рівненська область, Сарненський район, с.Березове, вул.Центральна,19, .

Повне рішення складено 03.04.2023.

Суддя А.Ф.Комзюк