Провадження № 2/201/1002/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого-судді Ткаченко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення витрат та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2022р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до Комунального підприємства «Теплоенерго» ДМР про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення витрат та відшкодування моральної шкоди (а.с.№2-3).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 12.12.2022р. позовна заява прийнята до розгляду та у відповідності до ст. 274, 279 ЦПК України призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін (а.с.№4).

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що в будинку, де він мешкає, для опалення є газова котельня. У зв`язку з тим, що котельна працювала погано, позивач був вимушений 24.11.2022р. переселитися до готелю, де за кожен день перебування він сплачує 450грн. За нормативами температура в квартирах не повинна бути нижчою за 16 градусів, але в квартирі позивача температури не піднімається вище 13 градусів. Звернувшись до ділянки № 2 КП «Теплоенерго» ДМР із усною скаргою на відсутність контролю за роботою котельні, позивач отримав усну відповідь щодо належного стану опалення будинку, де він мешкає. 05.12.2022р. позивач також намагався подати письмову скаргу, але її відмовились приймати з надуманих підстав. 06.12.2022р. позивач звернувся до працівника котельні з вимогою краще топити, оскільки в будинку холодно, але жодних дій не було вчинено та в його квартирі все також було 13 градусів. 07.12.2022р. позивач повторно звертався до котельної, але жодних позитивних результатів його візити не принесли. Оскільки з вини відповідача позивач був вимушений переселитися до готелю, це порушило його звичний спосіб життя, викликало значні хвилювання та переживання, що в свою чергу завдало великої моральної шкоди. Позивач є людиною похилого віку, порушення його прав триває. Просив визнати дії КП «Теплоенерго» ДМР неправомірними, зобов`язати відповідача у найкоротший термін привести роботу котельні в будинку, де мешкає позивач, до її первісного стану, згідно з існуючими температурними нормами для квартир та стягнути на його користь кошти, які витрачені ним на оплату проживання в готелі у розмірі 450грн. за кожен день проживання в ній з 24.11.2022р. до закінчення розгляду справи (або дати нормалізації опалення, якщо це буде раніше) та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 100 000грн.

Також позивач просив постановити окрему ухвалу про притягнення до відповідальності всіх винних осіб.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 24.01.2023р. були витребувані докази - з Дніпровської міської ради - копія скарги ОСОБА_1 від 05.12.2022р. та з хостелу «Вишня» довідку про дату заселення позивача та вартість отриманих ним послуг за добу (а.с.№20).

24.01.2023р. до суду надійшло клопотання представника відповідача - Весніна Д.С. (діє на підставі довіреності від 15.11.2022р.) про долучення доказів (а.с.№25-29).

30.01.2023р. позивачем до суду подані пояснення на позовну заяву, в яких зазначив, що 05.12.2022р., будучи на ділянці КП «Теплоенерго» ДМР, повідомив працівників про погану роботу котельні будинку та пропонував відвідати квартири позивача АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 для того, щоб заміряти в них температуру. Натомість, позивач почув довгі та юридично безграмотні міркування про законодавство України. Навіть після отримання відповідачем позову, останній не виявив бажання здійснити замір температури в квартирах позивача. Позивач зазначив, що 05.12.2022р. подав до виконкому міськради скаргу, яка не розглянута та, ймовірно, направлена відповідачу для надання відповіді. Робота котельні не покращилась, отже позивач був змушений проживати в готелі, приходячи щодня додому у різних справах. Позивач вважає, що не він має доводити, що послуга КП «Теплоенерго» ДМР неякісна, а підприємство має довести її належний рівень, з огляду на те, що позов подається про захист прав споживача. Позивач надсилав відповідачу заяву 02.01.2023р., в якій пропонував укласти мирову угоду, проте й на неї йому не відповіли. Також позивач зазначив, що навіть якщо у нього і є заборгованість по оплаті за опалення, це не дає відповідачу права надавати неякісні послуги (а.с.№ 30-31).

До своїх письмових пояснень позивач додав чотири квитанції про оплату проживання в хостелі, а також просив витребувати у КП «Теплоенерго» ДМР , як докази, його заяву від 02.01.2023р. та усі наявні матеріали, що належать до його звернень до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у зв`язку із «заборгованістю» позивача з оплати теплопостачання квартири АДРЕСА_2 (а.с.№31).

02.02.2023р. до суду надійшла заява (клопотання від позивача), в якій позивач просив долучити до матеріалів справи додаткові докази та просив зобов`язати відповідача прийняти претензію (скаргу), здійснити виміри температури в квартирах АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та надати їх результати суду. Також просив допустити негайне виконання рішення суду (а.с.№36).

02.02.2023р. представником відповідача Весніним Д.С. подано відзив, в якому він посилався на те, що у разі наявності у споживача претензій, вони розглядаються в порядку, передбаченому ст.ст.27, 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та за результатами перевірки якості складається акт-претензія відповідно до Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2018р. № 1145. Позивач лише 05.12.2022р. подав звернення, у якому повідомив, що у будинку АДРЕСА_3 мерзнуть мешканці, а також повідомив, що вони неодноразово зверталися до котельні та «ділянки» КП «Теплоенерго» ДМР, але все безрезультатно. На своє звернення відповідач отримав відповідь, в якій зазначено, що котельня працює згідно нормативного графіку та температури зовнішнього повітря, подача теплоносія на будинок відбувається в повному обсязі. Також представник відповідача зазначив, що окрім ОСОБА_1 інші мешканці будинку із скаргами на опалення не зверталися. Представник відповідача, посилаючись, що позивач не довів свої вимоги належними та допустимими доказами, має заборгованість по двох квартирах, яка становить більше 20 000грн. по кожній, просив відмовити в задоволенні позову (а.с.№40-43).

13.02.2023р. представником відповідача поданий відзив на пояснення позивача, який майже ідентичний відзиву на позовну заяву, і представник посилається на те, що обставини, які вказані позивачем в позові та поясненнях не підтверджуються жодними доказами, а позиція будується на припущеннях (а.с.№55-56).

15.02.2023р. позивачем подана заява про долучення доказів - чеків, що підтверджують оплату за проживання в хостелі «Вишня» (а.с.№60-64).

20.02.2023р. позивачем подані пояснення № 2 на позовну заяву (клопотання) в яких він посилався на те, що до суду надійшла відповідь з хостелу «Вишня», яка підтверджує його проживання по 16.02.2023р. Позивач 02.02.2023р. подав до канцелярії суду письмові свідоцтва двох своїх сусідів у будинку, які підтвердили, що у грудні-січні місяці температура у квартирі позивача не перевищувала 15 градусів. Посилаючись на те, що 05.12.2022р. він подав скаргу до Міськвиконкому, однак відповіді не отримав, заява про укладення мирової угоди залишена без відповіді. Позивач також зазначив, що відзив на позовну заяву та відзив на пояснення позивача не містять доказів. Через погане опалення він вимушений був переїхати до хостелу, в якому температура не знижується менше ніж 20 градусів. Відповідач неодноразово звертався до суду з позовами до позивача про стягнення заборгованості за теплопостачання, на підтвердження чого позивачем надані докази. Позивач вважає, що відповідач незаслужено компрометує його перед судом, посилаючись на часте пред`явлення позивачем необґрунтованих позовів. Посилаючись на погану роботу котельні, поважний вік, позивач змушений був з листопада 2022р. двічі на день «бігати» між своєю квартирою та хостелом, що потребує чимало часу, зусиль і нервів, значно порушує звичайний спосіб життя. Отже, посилаючись на завдання великої моральної шкоди, позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.№65).

Крім того, позивач просив витребувати з КП «Теплоенерго» ДМР, як докази, скаргу від 05.12.2022р., заяву від 02.01.2023р., копії відповідей, документи, що підтверджують їх відправлення поштою, а також усі матеріали, що стосуються цивільних справ № 2-3363/2002, 2-2928/2003, 2-750/2004, 2-1652/2004 (а.с.№65 зворотна сторона).

20.02.2023р. також позивачем подано клопотання про долучення доказів, які підтверджують, що відповідач неодноразово намагався стягнути заборгованість по оплаті за теплопостачання (а.с.№68-71).

23.02.2023р. до суду надійшла відповідь ФОП ОСОБА_3 на ухвалу судді Ткаченко Н.В. від 24.01.2023р., з якої вбачається, що позивач з 24.11.2022р. по 16.02.2023р. проживав у хостелі «Вишня» 84 дні та плата становила 450грн. за сутки (а.с.№72).

23.02.2023р. від позивача до суду надійшли письмові пояснення № 3 на позовну заяву (клопотання), в яких позивач посилався на те, що після 16.02.2023р. він продовжує проживати у хостелі «Вишня» та працівники КП «Теплоенерго» ДМР так і не здійснили виміру температури в його квартирах АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Позивач посилався на те, що відповідач досі не надав відповідь на його скаргу від 05.12.2022р. та заяву від 02.01.2023р., що є свідченням порушення прав позивача. Позивач також посилався на те, що мешканці будинку знають про наявність позовної заяви ОСОБА_1 в суді та у випадку, якщо цей позов буде задоволений, вони звернуться до суду з аналогічними позовними заявами. Також позивач посилався на те, що документи, надані представником Весніним Д.С. не слід приймати до уваги, оскільки у нього відсутні повноваження на ведення справи. Посилаючись на те, що відповідач навмисно порушує законодавство, недобросовісно виконує свої обов`язки щодо обігріву квартир, відмовляється приймати від громадян скарги з надуманих причин, систематично не відповідає на їхні письмові звернення та намагається компрометувати позивача, просив його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.№74-75).

Також позивач просив зробити письмовий запит у хостел «Вишня» щодо надання інформації про його проживання після 16.02.2023р. та про вартість цього проживання, витребувати у відповідача дані щодо вимірювання температури у квартирах АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та не враховувати при розгляді справи, матеріали, складені представником Весніним Д.С. (а.с.№75).

27.02.2023р. позивачем подано клопотання про долучення доказів та витребування у відповідача відомостей про відвідання позивачем 05.12.2022р. ділянки АДРЕСА_5 , чи повідомляв він про погану роботу котельної, чи намагався подати письмову скаргу (претензію), чи прийняли її, або з яких причин не прийняли та чи пропонував він зробити заміри температури в своїх квартирах (а.с.№77-78).

06.03.2023р. позивачем подані пояснення № 4 на позовну заяву, в яких він зазначав, що подає, як докази, додаткові матеріали, що підтверджують, що він був 05.12.2022р. на ділянці № 2 КП «Теплоенерго» ДМР. Також позивач зазначив, що відповідачем досі не здійснено заміри температури в його квартирі, він все ще не отримав відповідь на його скаргу та заяву від 02.01.2023р. Також позивач зазначив, що отримав відзив та відповідь на пояснення, однак заперечення на них подавати не буде, оскільки ці документи є неспроможними. Порушення прав позивача з боку відповідача триває, а тому вважає свої вимоги обґрунтованими (а.с.№79).

17.03.2023р. позивачем подана заява про направлення нових чеків з хостела, повідомив, що відповідач не надав відповіді на його скаргу від 05.12.2022р. та заяву від 02.01.2023р., не заміряв температуру в квартирах позивача, а котельна працює незалежно від погоди (а.с.№84-88).

27.03.2023р. позивачем подана заява про направлення трьох чеків, що підтверджують його проживання та повідомив, що котельна припинила опалювати його будинок (а.с.№89-92).

03.04.2023р. позивачем подана заява аналогічна за змістом до заяви від 27.03.2023р., і позивач зазначив, що відповідач продовжує порушувати його права, не здійснив замір температури в квартирах позивача, не дав відповіді на його скаргу від 05.12.2022р. та заяву від 02.01.2023р. та припинив надавати послуги з опалення (а.с.№ 93-95).

Ознайомившись із клопотаннями позивача про витребування доказів, суд вважає необхідним постановити наступне.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить визнати неправомірними дії КП «Теплоенерго» ДМР щодо незабезпечення неналежної роботи котельні будинку АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим в квартирі позивача низька температура, зобов`язати у найкоротший термін привести роботу котельні до її первісного стану у відповідності до існуючих температурних норм для квартир та стягнути з відповідача на користь позивача оплату готелю у розмірі 450грн. за кожен день проживання в ній з 24.11.2022р. до закінчення розгляду справи та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 100 000грн.

Відповідно до положень ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Так 30.01.2023р. позивачем заявлене клопотання про витребування у КП «Теплоенерго» ДМР, як доказу, його заяву від 02.01.2023р. та усі наявні матеріали, що належать до його звернень до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у зв`язку із «заборгованістю» позивача з оплати теплопостачання квартири АДРЕСА_2 (а.с.№31).

02.02.2023р. до суду надійшла заява (клопотання від позивача), в якій позивач просив зобов`язати відповідача прийняти претензію (скаргу), здійснити виміри температури в квартирах АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та надати результати суду як доказ. Також просив допустити негайне виконання рішення суду (а.с.№36).

20.02.2023р. позивач просив витребувати з КП «Теплоенерго» ДМР, як докази, скаргу від 05.12.2022р., заяву від 02.01.2023р., копії відповідей, документи, що підтверджують їх відправлення поштою, а також усі матеріали, що стосуються цивільних справ № 2-3363/2002, 2-2928/2003, 2-750/2004, 2-1652/2004 (а.с.№65 зворотна сторона).

23.02.2023р. позивач просив зробити письмовий запит у хостел «Вишня» щодо надання інформації про його проживання після 16.02.2023р. та про вартість цього проживання, витребувати у відповідача дані щодо вимірювання температури у квартирах АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та не враховувати при розгляді справи, матеріали, складені представником Весніним Д.С. (а.с.№75).

27.02.2023р. позивачем подане клопотання про витребування у відповідача відомостей про відвідання позивачем 05.12.2022р. ділянки АДРЕСА_5 , чи повідомляв він про погану роботу котельної, чи намагався подати письмову скаргу (претензію), чи прийняли її, або з яких причин не прийняли та чи пропонував він зробити заміри температури в своїх квартирах (а.с.№77-78).

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки предметом спору в даній справі є правовідносини, що виникли між сторонами з приводу неправомірних дій відповідача щодо незабезпечення належної роботи котельні, і як наслідок, низької температури в квартирах, де мешкає позивач, відсутні підстави для задоволення клопотань позивача про витребування доказів, оскільки заявлені докази не стосуються предмету спору.

В межах даної справи не оскаржуються дії відповідача щодо ненадання відповіді на скаргу від 05.12.2022р., щодо неукладання мирової угоди від 02.01.2023р., неприйняття претензій (скарг) від позивача, не заявлено вимог про оспорювання заборгованості по комунальним платежам та інше.

Щодо клопотання позивача здійснити заміри температури в квартирі, то законом визначений певний порядок для вчинення таких дій ст.ст. 27, 28 Закону України «Про житлово-комунальні докази» і позивачем не надано доказів неможливості здійснити самостійно отримати ці докази.

Щодо повторного витребування з хостелу «Вишня» доказів проживання позивача та проведеної оплати, необхідності у витребуванні такої інформації не має, оскільки позивачем надані платіжні доручення (квитанції, чеки), які підтверджують ці обставини.

Таким чином, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотань позивача про витребування доказів, що містяться в заявах з процесуальних питань, які надійшли до суду 30.01.2023р., 02.02.2023р., 20.02.2023р., 23.02.2023р., 27.02.2023р.

При цьому судом також враховане, що позивачем в порушення п. 4 ст. 84 ЦПК України не надано судом доказів неможливості самостійно отримати заявлені докази.

Судом в межах розгляду даної справи витребувані докази, яка надані відповідачем та ФОП ОСОБА_3 , що стосуються предмету доказування, а також у справі достатньо інших доказів для ухвалення судом рішення.

Ознайомившись із клопотанням позивача від 23.02.2023р. щодо не врахування при розгляді справи матеріалів, складених представником Весніним Д.С. , оскільки він не є належним представником (а.с.№75), суд вважає необхідним в його задоволенні відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені в тому числі довіреністю юридичної особи, яка видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

З наявної в матеріалах справи копії довіреності від 15.11.2022р. вбачається, що вона підписана директором КП «Теплоенерго» ДМР Клименком А.В., повноваження якого підтверджені витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.№96). Весніну Д.С. надано право, в тому числі представляти інтереси підприємства в судових установах, з усіма правами, які надані відповідачу, з правом підпису (а.с.№29).

Приймаючи до уваги, що дана справа віднесена до малозначних справ, суд вважає, що повноваження представника відповідача підтверджені належними документами, визначеними ст. 62 ЦПК України, а тому в задоволенні клопотання позивача від 23.02.2023р. слід відмовити.

Ознайомившись із клопотаннями позивача та представника відповідача про долучення до матеріалів справи доказів ( надійшли суду 24.01.2023р. (а.с.№25-29), 30.01.2023р. (а.с.№30-31), 02.02.2023р. (а.с.№36), 15.02.2023р. (а.с.№60-64), 20.02.2023р. (а.с.№68-71), 27.02.2023р. (а.с.№77-78), 17.03.2023р. (а.с.№84-88), 27.03.2023р. (а.с.№89-92), 03.04.2023р. (а.с.№93-95)), суд вважає необхідним прийняти надані сторонами докази та дати їм оцінку з урахуванням положень ст. 89 ЦПК України.

Позивач своїм правом на подачу відповіді на відзив не скористався.

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам та запереченням сторін у сукупності з наданими письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено, що 05.12.2022р. ОСОБА_1 звернувся до виконкому Дніпровської міської ради із скаргою, в якій зазначає, що котельня, яка опалює будинок позивача, дає мало тепла у квартири, температура повітря знижується до 13 градусів, мешканці мерзнуть, а деякі почали хворіти. З приводу поганого опалення, позивач неодноразово звертався в котельну і на ділянку КП «Теплоенерго» ДМР, що знаходиться порядок з будинком, через дорогу, проте результати його звернення не мали, працівники котельні зазначили, що виконують вказівки міської ради по економії газу. Просив вжити термінових заходів щодо покращення опалення будинку і надати йому письмову відповідь (а.с.№45).

Листом від 23.12.2022р. КП «Теплоенерго» ДМР повідомило позивача, що за адресою: АДРЕСА_3 котельня працює згідно нормативного графіку та температури зовнішнього повітря, подача теплоносія на будинок відбувається в повному обсязі. Станом на 29.12.2022р. від інших споживачів будинку скарг на опалення не надходило (а.с.№46).

Зі змісту службової записки заступника директора з виробництва від 24.01.2023р. вбачається, що з початку опалювального сезону 2022-2023р. на підприємство з житлового будинку по АДРЕСА_3 надійшла одна скарга через Департамент благоустрою та інфраструктури ДМР від ОСОБА_1 та станом на 19.01.2023р. від інших споживачів будинку скарг на якість опалення не надходило (а.с.№27).

Позивач, посилаючись на неналежне опалення в своїй квартирі, у зв`язку з чим змушений сплачувати послуги в хостелі «Вишня», надав наступні докази:

2 чеки, виданих ФОП ОСОБА_3 , про перебування 54 дні та 3 дні у VIP кімнаті хостелу « Вишня » на суму 24 300грн. та 1 350грн. відповідно (а.с.№12-14);

заяву ОСОБА_4 , зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово казав йому, що через погану роботу котельні температура в його квартирі знижується до 13 градусів, тому він змушений переселитися. Також ОСОБА_4 , зі слів ОСОБА_1 , відомо, що останній звертався до котельні та ділянки КП «Теплоенерго» ДМР зі скаргою, у прийомі якої відмовлено (а.с.№15);

13 чеків, виданих ФОП ОСОБА_3 про перебування позивача у VIP кімнаті хостелу « Вишня » на суму 1 350грн. кожний (а.с.№32-35, 37, 61-64, 66-67, 76, 78);

письмова заява ОСОБА_5 від 01.02.2023р., яка зазначила, що в грудні-січні заходила в квартиру позивача та кожного разу температура на термометрі не перевищувала 15 градусів та ОСОБА_4 від 31.01.2023р., який зазначив, що в січні 2023р. неодноразово заходив до квартири позивача, і температура на термометрі була не вище 15 градусів (а.с.№38-39);

письмова заява ОСОБА_4 від 03.03.2023р., в якій зазначено, що 05.12.2022р. йому телефонували з ділянки № 2 КП «Теплоенерго» ДМР, де в цей час знаходився ОСОБА_1 . Йому передали телефон та він розмовляв з ОСОБА_4 (а.с.№80);

11 чеків, виданих ФОП ОСОБА_3 про перебування позивача у VIP кімнаті хостелу « Вишня » на суму 450грн. 1 000грн., 1 500грн. (8 чеків) (а.с.№ 81-83, 85-88, 90-92, 94);

письмова заява ОСОБА_5 від 29.03.2023р., з якої вбачається, що КП «Теплоенерго» ДМР в березні місяці припинило опалювати будинок (а.с.№95).

На виконання ухвали суду про витребування доказів ФОП ОСОБА_3 була надана відповідь, з якої вбачається, що з 24.11.2022р. по 16.02.2023р. за адресою: АДРЕСА_6 в хостелі «Вишня» проживав ОСОБА_1 , кількість днів станом на 15.02.2023р. становила 84, а вартість по 450грн. (а.с.№72)

Пунктом 5 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуг» (далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

Предметом регулювання цього Закону відповідно до ст. 2 є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Статтею 27 Закону визначений порядок оформлення претензій споживачів, в тому числі й щодо надання неналежної якості комунальних послуг, а ст. 28 визначені особливості оформлення претензій споживачів у багатоквартирному будинку.

Зокрема, споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг.

Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019р. № 830 (далі- Постанова № 830) затвердженні Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до п. 11 ст. 42 Постанови № 830 споживач має право складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання послуги, зміною її споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт, а згідно п. 7 ст. 48 - виконавець зобов`язаний своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання послуги;

Статті 54-58 Постанови № 830 з посиланням на ст.ст. 27-28 Закону передбачають порядок оформлення претензії споживачем, зокрема за результатами перевірки якості надання послуги складається акт-претензія відповідно до Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018р. № 1145.

Виконавець зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача.

У разі неприбуття виконавця в установлений строк або необґрунтованої відмови виконавця підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем та не менш як двома споживачами, які проживають (розташовані) у сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю рекомендованим листом.

Виконавець протягом п`яти робочих днів з дня отримання акту-претензії вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених у ньому, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії.

У разі ненадання виконавцем відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем. Виконавець зобов`язаний повідомити у десятиденний строк споживачеві про вжиті за результатами задоволення його претензії заходи.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З поданих відповідачем доказів вбачається, що 05.12.2022р. ОСОБА_1 була подана скарга лише до виконкому Дніпровської міської ради, в якій позивач просить вжити заходи щодо покращення опалення (а.с.№45).

Належних допустимих та достатніх доказів, у розумінні ст.ст. 77-78, 80 ЦПК України, дотримання позивачем порядку, який встановлено ст.ст. 27, 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019р., а саме доказів виклику представника КП «Теплоенерго» ДМР щодо проведення перевірки якості наданої послуги, доказів неприбуття представника відповідача та оформлення претензії суду не надано.

Надані позивачем письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо низької температури в квартирі позивача не є належним доказом порушення відповідачем правил надання послуг, оскільки в цих заявах не зазначено номер квартири, до якої заходили особи (з огляду на те, що позивач посилається на відсутність належного опалення в двох квартирах), в які саме дні та години особи були присутні в квартирі позивача та яким чином було проведено заміри температури, яку обидва зазначають як «не перевищує 15 градусів» (за участі представника КП «Теплоенерго» ДМР, управителя, представника ОСББ, тощо (з урахуванням положень ст. 28 Закону)).

Письмова заява ОСОБА_4 від 17.01.2023р. щодо звернення позивача зі скаргою, також не може бути належним та допустимими доказом, з огляду на те, що ці свідчення зроблені зі слів ОСОБА_1 (як зазначено у самій заяві).

Таким чином, в задоволенні позовних вимог позивача щодо визнання дій КП «Теплоенерго» ДМР неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії слід відмовити у зв`язку з недоведеністю.

Щодо стягнення в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди коштів, то в задоволенні цієї частини позовних вимог також слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З урахуванням того, що позивачем не доведені неправомірні дії відповідача щодо надання послуг теплопостачання неналежної якості та не доведена його вина і причино-наслідковий зв`язок у завданні моральної шкоди, відсутні підстави для відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, і в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Підводячи підсумок викладеному, слід відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплоенерго» ДМР про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення витрат та відшкодування моральної шкоди.

Підстав для постановлення окремої ухвали в порядку ст. 262 ЦПК України немає, оскільки суд дійшов висновків про недоведеність позивачем своїх позовних вимог.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , який був звільнений від сплати судового збору при подачі на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд вважає необхідним на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України компенсувати ці судові витрати 1 992грн. 40коп. (вимоги немайнового характеру 992грн.40коп.+ 1% від загальної суми вимог майнового характеру 1 000грн.). за рахунок держави у порядку, який встановлено Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, ч.6 ст. 141, ст.ст. 259, 263-265, ч.2, 3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення витрат та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.