Справа № 565/820/23
Провадження № 2/565/223/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням судді Малкова В.В.

з участю: секретаря судового засідання Ломази С.О.

представника відповідача Процун О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі в судових засідань Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вараської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04.05.2022 року по 13.03.2023 року в сумі 169 450 гривень 50 копійок. В обґрунтування позову вказує, що постановою Рівненського апеляційного суду від 16.02.2023 року рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03.05.2022 року про поновлення позивача на роботі залишено без змін. Відповідно до розпорядження міського голови №62-Рос-23-1100 від 15.03.2023 року "Про поновлення на роботі ОСОБА_1 " позивача поновлено на посаді та виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 164870 гривень 64 копійок, однак відмовлено у виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу з дня ухвалення рішення про поновлення на роботі судом до дня фактичного поновлення - з 04.05.2022 року по 13.03.2023 року.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, доводи якого зводяться до того, що відповідач самостійно не міг вирішити питання про поновлення позивача на посаді завідуючого господарством відділу господарського забезпечення без внесення змін до штатного розкладу, затвердження якого відноситься до виключною компетенції міської ради. Після прийняття міською радою відповідного рішення позивач була поновлена на посаді, з якої її було звільнено.

В судове засіданні позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримання позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи та керуючись законом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

03.05.2022 року рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області в справі № 565/1006/22, що залишене без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 16.02.2023 року, позивача поновлено на роботі на посаді завідуючого господарством відділу господарського забезпечення Виконавчого комітету Вараської міської ради, стягнуто на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 164870, 64 грн. з червня 2021 до 02 травня 2022 року. Рішення про поновлення на роботі допущене судом до негайного виконання.

В свою, чергу відповідач рішення суду в частині поновлення позивача на роботі виконав невчасно. Згідно Розпорядження міського голови від 15.03.2023 року № 62-Рос-23-1100 позивач поновлена на роботі.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

У відповідності з положеннями ч. 2 ст. 235 КЗпП, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з ч.5 ст. 235 КЗпП, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За змістом ст.236 КЗпП в разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Зазначена норма передбачає обов`язок власника поновити незаконно звільненого працівника шляхом видачі наказу про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді. Рішення про поновлення на посаді незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню відразу після його оголошення судом.

Оскільки рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області в справі № 565/1006/22 в частині поновлення позивача ОСОБА_1 на роботі підлягало негайному виконанню, однак виконане відповідачем невчасно, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки виконання цього рішення.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком.

Відповідно до норм КЗпП України та роз`яснень, що містяться в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд при визначенні середнього заробітку керується Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02. 1995 р. № 100 (із наступними змінами та доповненнями).

Пунктом 8 указаного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Рішенням Кузнецовського міського суду в справі № 565/1006/22 середньоденна заробітна плата позивача визначена в розмірі 763,29 грн., за два календарних місяці, що передували дню звільнення позивача з роботи (квітень, травень 2021 року).

Час затримки виконання рішення суду з 04.05.2022 р. до 13.03.2023 р. становить 222 робочих дні. Кількість робочих днів за відповідні місяці 2022-2023 років, визначена згідно з розрахунками тривалості норм робочого часу, що встановлені Мінпраці та соціальної політики України, Міністерством соціальної політики України на відповідні роки.

Суд дійшов висновку про те, що відповідач має сплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу за 222 робочих дні - за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі в розмірі 169450 гривень 38 копійок, що розрахована за наступною формулою: 763, 29 грн. (середньоденна зарплата ОСОБА_1 ) х 222 (кількість робочих днів з 04.05.2022 р. по 13.03.2023 р.).

Виплата середнього заробітку проводиться за час вимушеного прогулу та законом України не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин, такий правовий висновок зробив Верховний Суд України 25 травня 2016 року.

На користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені по справі судові витрати пропорційно до частки задоволених позовних вимог, як це передбачено ст. 141 ЦПК.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.117, 235-236 КЗпП України, ст.15, 16 ЦК України, ст.ст. 13, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити повністю. Стягнути з Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області (місцезнаходження: м-н Незалежності, 1, 34403, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі з 04.05.2022 року до 13.03.2023 року за 222 робочих дні в розмірі 169450 (сто шістдесят дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 38 копійок.

Стягнути з Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмір 1694 гривні 50 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили протягом строків, передбачених ст.273 ЦПК України.

Головуючий

Повне рішення складене головуючим 22 червня 2023 року.