Справа № 638/7078/22
Провадження № 2-з/638/23/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Орос О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківенергозбут», Акціонерного товариства «Харківобленерго» про визнання дій неправомірними, зобов`язання проведення перерахунку спожитої електричної енергії, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

03.04.2023 року ОСОБА_1 подано до суду позов до Публічного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (далі ПАТ «Харківенергозбут»), Акціонерного товариства «Харківобленерго» (далі АТ «Харківобленерго») про визнання дій неправомірними, зобов`язання проведення перерахунку спожитої електричної енергії, стягнення моральної шкоди.

В даній позовній заяві ОСОБА_1 просить суд визнати дії відповідачів по нарахуванню некоректних показань приладу обліку за період з 01.01.2019 року по 02.04.2021 року неправомірними, зобов`язати відповідачів провести перерахунок спожитої електричної енергії за особовим рахунком, відкритим на ім`я позивача в домоволодінні АДРЕСА_1 (далі - домоволодіння), за період з 01.01.2019 року по 02.04.2021 року, виходячи із середньомісячного споживання, зафіксованого після 02.04.2021 року, стягнути солідарно з відповідачів на свою користь моральну шкоду в розмірі 140000,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 09.08.2000 року між ним та АТ «Харківобленерго» укладено договір на користування електричною електроенергією № Н-13624/18922/3, на підстав якого був встановлений засіб обліку та відкрито особовий рахунок.

01.01.2019 року змінено номер особового рахунку, відкритий на ім`я позивача. Зважаючи на те, що у 2019 році значно зменшився розмір наданих послуг за спожиту позивачем електроенергію при незмінному об`ємі споживання, ОСОБА_1 звернувся з відповідним запитом до АТ «Харківобленерго», на підставі якого було проведено перевірку, демонтовано раніше встановлений на території домоволодіння прилад обліку, роз`яснено, що після зняття контрольних показань приладу обліку буде проведено перерахунок за спожиту електроенергію. За результатом проведеної перевірки було здійснено перерахунок за спожиту електроенергію та необґрунтовано визначено розмір заборгованостіза період з 01.01.2019 року по 02.04.2021 року в сумі 74278,00 грн.

03.04.2023 року ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, яку обґрунтовує тим, що між сторонами наявний спір щодо розміру нарахованої заборгованості за спожиту електроенергіюза період з 01.01.2019 року по 02.04.2021 року. Зважаючи на необґрунтоване нарахування заборгованості за спожиту електроенергію, відповідачами протиправно здійснено припинення електропостачання домоволодіння. Зважаючи на те, що домоволодіння не підключене до централізованого опалення та опалюється котлом, унеможливлене комфортне існування позивач та його родини, порушено його права. Оскільки спір між сторонами виник у зв`язку з проведенням відповідачами перерахунків за спожиту електроенергію та помилковістю визначення розміру заборгованості, просив суд забезпечити позов шляхом зобов`язання відповідачів відновити електропостачання за особовим рахунком до домоволодіння. Невжиття відповідних заходів забезпечення позову продовжить порушувати права позивача та призведене до знущань.

Дослідивши викладені в заяві доводи, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, зважаючи на наступне.

03.04.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Харківенергозбут», АТ «Харківобленерго» про визнання дій неправомірними, зобов`язання проведення перерахунку спожитої електричної енергії, стягнення моральної шкоди, в якому просить суд визнати дії відповідачів по нарахуванню некоректних показань приладу обліку за період з 01.01.2019 року по 02.04.2021 року неправомірними, зобов`язати відповідачів провести перерахунок спожитої електричної енергії за особовим рахунком, відкритим на ім`я позивача в домоволодінні АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2019 року по 02.04.2021 року, виходячи із середньомісячного споживання, зафіксованого після 02.04.2021 року, стягнути солідарно з відповідачів на свою користь моральну шкоду в розмірі 140000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову це фактично гарантія захисту прав позивача, що гарантує в майбутньому належне виконання судового рішення, оскільки забезпеченню підлягає матеріально-правова вимога до відповідача, реалізація якої без вжиття заходів із забезпечення позову може бути неможливою. Предмет забезпечення позову виключно матеріально-правова вимога (майнового чи немайнового характеру), що утворює предмет позову, який надалі підлягає виконанню.

У частині 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з п.п. 2, 3, 4, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; інші заходи у випадках, передбачені законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду. […] Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Аналізуючи зміст вищевказаних норм права, дослідивши обставини справи та матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Предметом позову у цивільній справі є визнання дій відповідачів по нарахуванню показань приладу обліку неправомірними, зобов`язання провести перерахунок спожитої електроенергії, стягнення моральної шкоди.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить суд забезпечити позов шляхом зобов`язання відповідачів відновити електропостачання за особовим рахунком до домоволодіння. Заява про забезпечення позову обґрунтована безпідставним нарахуванням заборгованості за спожиту електроенергію.

ОСОБА_2 не зазначено яким саме чином вказаний захід забезпечення позову може сприяти виконанню рішення суду, із урахуванням принципу диспозитивності, не доведено обставини, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Не обґрунтовано, яким чином невжиття відновлення електропостачання унеможливить виконання рішення, у разі задоволення позову про визнання дій неправомірними, зобов`язання проведення перерахунку спожитої електричної енергії, стягнення моральної шкоди.

Дослідивши викладені в заяві про забезпечення позову доводи, суд дійшов висновку про відсутність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, та вважає, що заявлений захід не спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Поновлення постачання електроенергії жодним чином не може вплинути на реалізацію позовних вимог позивача, у разі їх задоволення.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Зважаючи на зазначене вище, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у спосіб, обраний позивачем у заяві, зокрема, шляхом зобов`язання відповідачів відновити електропостачання за особовим рахунком до домоволодіння.

Зважаючи на те, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову не відповідають предмету позовних вимог у даній справі,суд дійшов висновку щодо відсутності достатніх правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківенергозбут», Акціонерного товариства «Харківобленерго» про визнання дій неправомірними, зобов`язання проведення перерахунку спожитої електричної енергії, стягнення моральної шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Орос