Справа № 161/1939/23
Провадження № 2/161/1391/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2023 року місто Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :
головуючого судді Філюк Т.М.
за участі секретаря судового засідання Октисюк С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тобако Інтернешнл", Департаменту "Центр надання адміністративних послуг у м. Луцьку" про припинення трудових відносин та виключення відомостей з реєстру, -
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача ОСОБА_1 - адвока Кобилинський Андрій Олексійович звернувся до суду з позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тобако Інтернешнл", Департаменту "Центр надання адміністративних послуг у м. Луцьку" про припинення трудових відносин та виключення відомостей з реєстру.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що рішенням загальних зборів від 17.12.2021 року її було обрано на посаду директора ТзОВ «Глобал Тобако Інтернешнл». Вказує, що 12.12.2022 року написала заяву на звільнення із займаної посади директора за власним бажанням в порядку визначеному ч. 1 ст. 38 КЗпП України з прохання звільнити її із займаної посади з 26.12.2022 року та було повідомлено учасників товариства про проведення загальних зборів, які за її ініціативою скликались на 26.12.2022 року,12:00 год, проте не відбулись, жоден з учасників не з`явився.
Вважає, що бездіяльність учасників товариства грубо порушують її права, а тому просить визнати припиненими трудові відносини з ТзОВ «Глобал Тобако Інтернешнл» з 26.12.2022 року у зв`язку із звільненням із займаної посади директора на підставі ч. 1 ст 38 КЗпП України та виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб відомості відносно неї як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тобако Інтернешнл".
Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 лютого 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження
Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кобилинського А.О. 29.03.2023 року надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи,про що в матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.
Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явились в судове засідання, та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відзиву на позов, заяв та будь-яких клопотань до суду від відповідачів не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Із матеріалів справи вбачається, що 17 грудня 2021 року ОСОБА_1 призначено на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тобако Інтернешнл", що підтверджується копією протоколу Загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тобако Інтернешнл"№ 1 від 17 грудня 2021 року та наказом № 14к від 17 грудня 2021 року про вступ на посаду директора (а.с.6,7).
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач ОСОБА_1 значиться керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тобако Інтернешнл".
З матеріалів справи встановлено, що 12 грудня 2022 року ОСОБА_1 написала заяву про звільнення з посади директора та надіслала її на адреси засновників ТзОВ «Глобал Тобако Інтернешнл». Крім того, на адреси засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тобако Інтернешнл" надіслала повідомлення про скликання позачергових зборів учасників товариства 26.12.2022 року, 12:00 год, порядок денний звільнення директора товариства (а.с.8-11).
Водночас, ТзОВ «Глобал Тобако Інтернешнл» не надало суду жодних письмових доказів, які б ставили під сумнів або спростовували твердження позивача про те, що з 26.12.2022 року товариством не було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади директора, за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України та не було внесено змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо звільнення останньої з посади директора ТзОВ «Глобал Тобако Інтернешнл» і виключення її прізвища із зазначено реєстру як директора та підписанта ТзОВ «Глобал Тобако Інтернешнл».
Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч. 2 ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян, на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Передбачений частиною першою статті 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні.
За встановлених у цій справі обставин положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає.
Недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав у обраний ним спосіб.
Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.
Частиною другою статті 5 ЦПК України встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
В силу п.4 ч.1 ст. 36 КзПП України пiдставами припинення трудового договору є розiрвання трудового договору з iнiцiативи працiвника (статтi 38, 39 КзПП України).
Відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.
Разом з тим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.
У відповідності до ст.ст. 41, 46, 47 Закону України "Про господарські товариства", ч. 2 ст. 97 ЦК України органами управління товариства є загальні збори його учасників і виконавчий орган, який може бути колегіальним (дирекція) або одноособовим (директор). Статутом акціонерного товариства або за рішенням загальних зборів акціонерів на наглядову раду акціонерного товариства може бути покладено виконання окремих функцій, що належать до компетенції загальних зборів.
Згідно ст. 41 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом акціонерного товариства є загальні збори товариства. До компетенції загальних зборів належить, серед іншого, утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства.
За нормою ст.161 ЦК України виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган, визначений статутом. Виконавчий орган вирішує всі питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесені до компетенції загальних зборів і наглядової ради товариства. Виконавчий орган є підзвітним загальним зборам акціонерів і наглядовій раді акціонерного товариства та організовує виконання їхніх рішень.
Відповідно до ч. 4. Постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10. 2008 р. при вирішенні питання про те, чи є спір, що виник між господарським товариством та посадовими особами товариства, які входять до складу виконавчого органу товариства або наглядової ради товариства, трудовим чи корпоративним, судам необхідно керуватися положеннями глави XV Кодексу законів про працю України.
Трудові спори розглядаються комісіями по трудових спорах, та/або районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами. Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом, застосовується незалежно від форми трудового договору (ст. 221 Кодексу законів про працю України).
Відповідно до статті 3 КЗпП України до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Згідно ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється.
Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року N 14-рп/2004, від 16.10.2007 року N 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року N 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.
Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.
Враховуючи порушення права позивача на визнання припиненими трудових відносин, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , як директор товариства засобами поштового зв`язку (рекомендованими листами) ініціювала скликання загальних зборів та 12.12.2022 року надіслала на адресу засновників товариства повідомлення щодо скликання позачергових зборів учасників товариства з включеним до порядку денного питання про її звільнення з посади директора на підставі заяви від 12.12.2022 року. Однак дана заява залишились без відповідного реагування, будь-яких дій щодо звільнення позивача вчинено не було.
Таким чином, заява позивача розглянута не була і вона позбавлена реалізувати своє право на вільний вибір праці, а тому суд вважає, що заявлені вимоги в цій частині є обґрунтованими.
Таким чином, на думку суду, право ОСОБА_1 на звільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене ч.1 ст. 38 КЗпП України, також право щодо вільного вибору праці було порушеним ТзОВ «Глобал Тобако Інтернешнл» і тому підлягає захисту.
Визначення запропонованим чином способу захисту прав позивача судом не призводить до порушення диспозитивних засад цивільного судочинства, оскільки справа розглядається у межах заявлених ОСОБА_1 вимог і на підставі поданих доказів.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд визнати трудові відносини з відповідачем припиненими з 26.12.2022. Як вбачається з матеріалів справи, заяву про звільнення з роботи на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України позивач направила Товариству з обмеженою відповідальністю "Глобал Тобако Інтернешнл"12 грудня 2022 року.
Відповідно до ч.1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні.
Разом з тим, відповідно до вимог частини другої статті 5 ЦПК України, з урахуванням встановлених обставин справи та виходячи з того, що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобал Тобако Інтернешнл", суд вважає, що ефективним і таким, що не суперечить закону, у даному випадку буде такий спосіб захисту як визнання припиненими трудових відносин за власним бажанням на підставі частини першої статті 38 КЗпП України.
Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи;
У частині 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.
В указаній нормі закону визначено, що таким судовим рішенням може бути рішення про зобов`язання вчинення реєстраційних дій.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 36, КЗпП України, 12, 13, 76-81, 141, 252, 256, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352-354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Тобако Інтернешнл", Департаменту "Центр надання адміністративних послуг у м. Луцьку" про припинення трудових відносин та виключення відомостей з реєстру - задовольнити.
Визнати припиненими трудові відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобал Тобако Інтернешнл" та ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу законів про працю України з 26 грудня 2022 року.
Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобал Тобако Інтернешнл" (місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Вахтангова,12А; );

Відповідач: Департамент «Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку» (місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Лесі Українки,35).

Дата складання повного тексту заочного рішення 03 квітня 2023 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк