Єдиний унікальний номер №333/1620/23
Номер провадження №2/333/1510/23
Іменем України
11 серпня 2023 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., розглянувши в судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -
встановив:
Позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), мотивуючи свої вимоги тим, що між Концерном «Міські теплові мережі» та Приватним підприємцем ОСОБА_1 був укладений договір №501275 від 01.06.2010 року «Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в термін та порядку, встановленими умовами договору.
Концерн «МТМ» здійснював постачання теплової енергії відповідачу в нежиле приміщення загальною площею 47,8 кв.м., яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 . Концерном МТМ було відпущено теплової енергії відповідачу за період з листопада 2019 року по квітень 2021 на загальну суму 7 677,61 грн. За вказаний період відповідач не виконав в повній мірі свої обов`язки по сплаті за спожиту теплову енергію, у зв`язку з чим відповідачем виникла заборгованість за спожиту теплове енергію у розмірі 1 917,49 грн.
Відповідно до ст.530 ЦКУ позивач направив відповідачу акти приймання-передачі теплової енергії за період з листопада 2019 року по квітень 2021 року.
Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 06.03.2023 року вказана справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з?явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надіслала до суду заяву в якій просила розглянути позовну заяву за її відсутності, проти заочного рішення по справі не заперечувала.
Відповідач, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про причину неявки суду не повідомив.
Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними,суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог
Судом встановлено, що між Концерном «Міські теплові мережі» та Приватним підприємцем ОСОБА_1 був укладений договір №501275 від 01.06.2010 року «Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в термін та порядку, встановленими умовами договору.
Концерн «МТМ» здійснював постачання теплової енергії відповідачу в нежиле приміщення загальною площею 47,8 кв.м., яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 . Концерном МТМ було відпущено теплової енергії відповідачу за період з листопада 2019 року по квітень 2021 на загальну суму 7 677,61 грн. За вказаний період відповідач не виконав в повній мірі свої обов`язки по сплаті за спожиту теплову енергію, у зв`язку з чим відповідачем виникла заборгованість за спожиту теплове енергію у розмірі 1 917,49 грн.
Концерн «МТМ» надавав відповідачу як споживачу за вказаною адресою послуги з централізованого опалення, а відповідач такі послуги прийняв, від їх отримання не відмовлявся.
Факт постачання теплової енергії підтверджується рахунками, актами приймання-передачі теплової енергії, рішеннями про початок та закінчення опалювальних сезонів у місті Запоріжжі.
Відповідно до частини 1статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Із змісту ч. 3 ст. 24, ч. 2 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» вбачається, що основними обов`язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані: забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів; здійснювати перерахунок за спожиту теплову енергію із споживачами з урахуванням авансового платежу та показань приладів комерційного обліку теплової енергії протягом місяця після закінчення опалювального періоду
Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статтях 6, 627 ЦК України визначено, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.
Згідно статті 1 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» визначено споживачем теплової енергії - фізичну особу, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Згідно статті 40 постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією`споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію.
Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Статтею 25 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.
Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до наданого розрахунку вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за послугу постачання теплової енергії становить 1 917,49 гривень.
Отже, позивачем доведено, що відповідач, як власник нежилого приміщення АДРЕСА_2 , має заборгованість за її використання теплової енергії за період з листопада 2019 року по квітень 2021 року.
Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 509, 628,627 ЦК України, 10,12, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто Комунарським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.
Суддя Комунарського районного суду
міста Запоріжжя Ю.Р.Піх