Справа № 487/1509/23
Провадження № 2/487/1191/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Сухаревич З.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

20 березня 2023 року вказана позовна заява передана суді Сухаревич З.М .

Відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 177 цього Кодексу.

Вивчивши позовну заяву, судом встановлено, що позивачем у порушення вимог вказаних статей:

1. Не зазначено обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги про визначення місця проживання дітей з позивачем.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Отже, у разі відсутності спору щодо місця проживання дитини, така вимога не може вирішуватися судом.

Із цих законодавчих положень випливає, що якщо батьки не дійшли згоди щодо місця проживання дітей, особа, яка вважає, що порушені її права, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до суду, має зазначити в позовній заяві: хто порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать.

Однак позивачем взагалі не зазначено про існування спору щодо місця проживання дітей, обставини, які про це свідчать.

2. Не зазначено та не надано доказів існування спору між сторонами щодо визначення місця проживання дітей.

3. Згідно з ч.4 ст.19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Однак, позивач не залучає відповідний орган опіки.

Враховуючи викладене, позивачу слід визначитися зі змістом заявлених вимог (залишити лише вимогу про розірвання шлюбу або разом з вимогою про визначення місця проживання дітей, при цьому зазначивши обґрунтування кожної вимоги).

Окрім цього, суд звертає увагу, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ст. 6 ЗУ «Про судовий збір»).

Отже, у разі залишення позивачем вимоги про визначення місця проживання дітей, їй слід сплатити судовий збір за вказану вимогу.

Згідно з п. 2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позов подано до суду 10.02.2023 (згідно поштового штампу), а отже розмір судового збору слід визначати виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2023 року, який становить 2684 грн. (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»).

Відтак, розмір судового збору за вимогу немайнового характеру складає 1073,60 грн., яку слід сплатити позивачу за вимогу про визначення місця проживання дітей, у разі залишення цієї вимоги, або зазначити підстави звільнення від сплати судового збору та подати відповідні докази.

Окрім цього, суд роз`яснює, що відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У зв`язку з цим, позивачу слід зазначити, чи бажає вона відновити дошлюбне прізвище.

Враховуючи викладене, позовна заява ОСОБА_1 подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України, позовна заява, яка подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху.

Отже, зазначену заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк на усунення вищевказаних недоліків.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні: уточненої позовної заяви з виправленими недоліками (обґрунтувати позовні вимоги в частині визначення місця проживання дітей та залучити орган опіки та піклування або виключити такі вимоги (у разі відсутності спору), доказів сплати судового збору за вимогу про визначення місця проживання дітей ( у разі залишення цієї вимоги).

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей - залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення вказаних в ній недоліків.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви в зазначений строк та роз`яснити, що інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: З.М. Сухаревич