Номер провадження: 22-ц/813/2784/23
Справа № 522/5479/17
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Сидоренко А.О.,

розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2021 року про закриття провадження у справі у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_5 , як законний представник ОСОБА_2 подала до Приморського районного суду позов до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування та ОСОБА_3 подав зустрічний позов до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2021 року заяву ОСОБА_3 від 09 грудня 2021 року про відмову від позову, закриття провадження та скасування заходів забезпечення позову задоволено. Закрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування. Роз`яснено сторонам по справі наслідки відмови від позовних вимог та закриття провадження у справі за ст. 256 ЦПК України.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в оскаржуваній ухвалі зазначено, що у судове засідання 09 грудня 2021 року учасники процесу не з`явилися, проте це не відповідає дійсності та не може бути виправлено судом апеляційної інстанції, оскільки в судове засідання 09 грудня 2021 року з`явилися представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 , представник позивача за зустріним позовом ОСОБА_7 та особисто ОСОБА_3 . Технічний запис судового засідання не здійснювався з невідомих причин. Таким чином суд першої інстанції протиправно не заслухав думку сторін стосовно поданої ОСОБА_3 заяви.

Скаржник також зазначає, що суд першої інстанції позицію сторін з приводу заяви про відмову від позовних вимог, не уточнював і всупереч діючому процесуальному законодавству не роз`яснив наслідки відмови від позову в судовому засіданні 09 грудня 2021 року, та не було перевірено чи не суперечить така відмова вимогам закону та чи не порушуються права інших осіб на підставі ст. 206 ЦПК України. Таким чином скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про прийняття відмови ОСОБА_3 від позову. Більше того скаржник вважає, що задоволення заяви ОСОБА_3 про відмову від зустрічного позову в незаконний спосіб з порушенням норм ст.ст. 206, 260, 263 ЦПК України порушує права відповідача ОСОБА_1 на належний та справедливий розгляд справи, який триває понад чотири роки.

Сповіщення сторін та заяви у справі.

Про судове засідання, призначене на 15 лютого 2023 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Повний текст судового рішення виготовлено 27 березня 2023 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи оскаржувану ухвалу судом першої інстанції правильно виходив з того, що 09 грудня 2021 року до суду першої інстанції від ОСОБА_3 надійшла заява про відмову від позову, закриття провадження та скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування в зв`язку зі зміною обставин у справі, а саме, набрання чинності рішенням суду по цивільній справі №522/10915/17, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин, зміну черговості одержання права на спадкування.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження по справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення заяви ОСОБА_3 від 09 грудня 2021 року про відмову від позову, закриття провадження та скасування заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Колегія судді відхиляє доводи скаржника, що в оскаржуваній ухвалі зазначено, що у судове засідання 09 грудня 2021 року учасники процесу не з`явилися, проте це не відповідає дійсності, скільки учасники справи, а саме представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 , представник позивача за зустріним позовом ОСОБА_7 та особисто ОСОБА_3 з`явилися в судове засідання 09 грудня 2021 року, оскільки скаржником не надано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Безпідставним є посилання скаржника, що суд першої інстанції не роз`яснив наслідки відмови від позову, оскільки в резолютивній частині оскаржуваній ухвалі судом першої інстанції роз`яснено сторонам по справі наслідки відмови від позовних вимог та закриття провадження у справі за ст. 256 ЦПК України.

Також безпідставним є посилання скаржника на те, що судом першої інстанції не було перевірено чи не суперечить така відмова вимогам закону та чи не порушуються права інших осіб на підставі ст. 206 ЦПК України, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 206 ЦПК України суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Так, ч. 5 ст. 206 ЦПК України передбачено єдину підставу не прийняття судом відмови позивача від позову, а саме коли дії законного представника, який подав заяву про відмову від позу, суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Таким чином при прийнятті заяви про відмову від позову суд не зобов`язаний перевіряти чи не суперечить така відмова вимогам закону та чи не порушуються права інших осіб.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, не є такими, що порушують розгляд справи по суті.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Питання щодо заяви про відмову від позову, закриття провадження та скасування заходів забезпечення позову вирішено судом першої інстанції по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги його не спростовують, ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 27 березня 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк