Справа № 671/2139/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2023 року м. Волочиськ
Суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Ніколова С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПП Аграрна компанія 2004 про визнання неукладеною додаткової угоди до договору оренди землі, зобов`язання повернути земельну ділянку.
В обгрунтування заяви позивач вказує, що він не підписував спірної додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, про що свідчить висновок судово-почеркознавчої експертизи. А тому, відповідач безпідставно користується належною йому земельною ділянкою. Вважає, що настання нового весняного сезону у сільськогосподарській галузі без забезпечення позову стане підставою для продовження незаконного користування його майном, оскільки відповідач засіє земельну ділянку і це, у разі задоволення позову, позбавить його можливості користуватися земельною ділянкою до завершення відповідачем усіх сільськогосподарських робіт. Вказує, що у зв`язку з цим, виконання рішення суду буде утрудненим, а захист його права буде неефкективним.
Ознайомившись із заявою та доданими до неї документами, вважаю, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що між сторонами виник спір з приводу права користування належною позивачу земельною ділянкою.
Зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право оренди відповідача на спірну земельну ділянку дозволяє відповідачеві користуватися землею, в тому числі виконувати на даній земельній ділянці весняно-польові роботи та висів культур. (а.с. 11)
Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; 'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
На думку суду, заборона будь-яким способом використовувати земельну ділянку може вплинути на права та обов`язки відповідача або інших осіб і потягнути за собою втрати матеріального характеру, як самого відповідача так і інших осіб.
Запропоновані позивачем заходи забезпечення позову за своїм змістом і способом фактично є вирішенням спору по суті, що відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України є неприпустимим.
Позивачем в достатній мірі не обґрунтовано, яким чином невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони будь-яким способом використовувати земельну ділянку може зашкодити виконанню рішення суду у справі, адже в разі задоволення позовних вимог орендодавець не зобов`язаний відшкодовувати орендареві витрати на сівбу чи обробіток земельної ділянки, якщо на момент припинення договору оренди землі урожай ще не зібрано.
За таких обставин, враховуючи те, що позивачем не наведено достатніх та достовірних підтверджень та доводів щодо наявності реальної загрози, яка свідчать про те, що невжиття зазначеного у заяві заходу забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також щодо вчинення відповідачем дій, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких позивач звернувся з позовом, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 149-153, 353 ЦПК України, суд
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: