Справа №489/611/21
Провадження №2/489/116/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань - Назаровою С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - Служба у справах дітей Миколаївської міської ради про визнання протиправними дій та скасування рішення про реєстрацію місця проживання

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить суд: визнати протиправними дії відповідачів при поданні заяв на реєстрацію місця проживання у нерухомому майні, яке є предметом іпотеки, а саме у квартирі АДРЕСА_1 та відновити становище, яке існувало до порушення; скасувати рішення органів реєстрації місця проживання щодо реєстрації місця проживання відповідачів у нерухомому майні, яке є предметом іпотеки, а саме у квартирі АДРЕСА_1 . Мотивуючи свої вимоги тим, що між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» були укладені Договір факторингу та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, згідно яких право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки перейшло до ТОВ «Кей-Колект». Позивач є іпотеко держателем квартири АДРЕСА_1 . Позивач вказує, що у спірній квартирі, що є предметом іпотеки, зареєстровані особи без достатніх правових підстав, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на положення ст.ст. 627, 628 ЦК України, а також зазначає, що згідно п. 2.4.6. Іпотечного договору, Іпотекодавець зобов`язаний не надавати дозвіл на реєстрацію в житлових приміщеннях фізичних та юридичних осіб без згоди іпотеко держателя. Після укладення Договору іпотеки органами реєстрації було зареєстровано місце проживання осіб і це всупереч тому, що зазначене нерухоме майно знаходилося під двома обтяженнями (заборона та іпотека) та за відсутності дозволу ТОВ «Кей-Колект» та/або ПАТ «УкрСиббанк», більш того реєструючи неповнолітніх осіб у нерухомому майні, яке є предметом іпотеки, Іпотекодавець спричинив обставини, що можуть негативно вплинути на права іпотеко держателя. Отже, зареєстрована особа не має достатніх правових підстав для реєстрації у вищезазначеному житловому приміщенні, жодних договорів про надання в користування цього майна із ТОВ «Кей-Колект» не укладалось. Посилаючись на положення ст.ст. 9, 10 Закону України «Про Іпотеку» позивач зазначає, що право користування об`єктом іпотеки може здійснюватися виключно за згодою іпотекодержателя, тобто без наявності письмової згоди останнього, будь-яка особа позбавлена можливості здійснювати реєстрацію свого місця проживання на об`єкті, що є предметом іпотеки. Власники квартири (яка знаходиться в іпотеці) вправі зареєструвати у ній своїх рідних або членів сім`ї (зокрема малолітніх та неповнолітніх дітей за згодою батьків), а також інших осіб при наявності належного дозволу іпотекодержателя такої квартири, що передбачено ст. 9 Закону України «Про іпотеку». Посилаючись на положення ст. 8 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» позивач вказує, що власник нерухомого майна, що обтяжено, та є предметом іпотеки, може використовувати його тільки за цільовим призначенням та розпоряджатися останнім тільки за наявності відповідної згоди іпотекодержателя, чого в даному випадку не відбулося, та під час реєстрації осіб у жилому приміщенні іпотекодержатель своєї згоди на вчинення зазначених дій не надавав.

Від представника відповідача ОСОБА_6 - адвоката Михайленка О.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що ОСОБА_6 є власником трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 12 вересня 2008 року між ОСОБА_6 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 0 з кінцевим терміном повернення до 11.09.2029. В забезпечення виконання умов договору між ОСОБА_6 та АКІБ «УкрСиббанк» 30.09.2008 було укладено договір іпотеки вищевказаної квартири. 13 лютого 2013 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» були укладені Договір факторингу та Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, згідно яких право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки перейшло до позивача. При подачі позову, позивачем не вірно трактується норма ст.. 9 Закону України «Про іпотеку» , а також не надано належних доказів того, що ОСОБА_6 укладав правочин щодо користування його майном іншими особами та вимога щодо визнання правочину недійсним позивачем не заявлена. Реєстрація неповнолітнього ОСОБА_7 здійснена згідно до приписів діючого законодавства України. Вимога про зняття з реєстраційного обліку місця проживання відповідачів у вказаній квартирі не може бути задоволена у розумінні ст.. 16 ЦК України, оскільки поняття «Зняття з реєстрації» нерозривно пов`язане з поняттям «житлові права». Посилання позивача на п. 2.4.6 договору іпотеки не має правового значення, оскільки нормами чинного законодавства така згода передбачена не була та даний пункт договору ніяк не може стосуватися самого власника квартири ОСОБА_6 . Посилання позивача, що зареєстровані особи не мають достатніх правових підстав для реєстрації в вищезазначеному житловому будинку, оскільки жодних договорів про надання в користування цього майна із ТОВ «Кей-Колект» не укладалось, є недоречним та законодавством таке укладення не передбачено, а письмова згода іпотеко держателя щодо реєстрації місця проживання осіб в житлі, що перебуває в іпотеці, було введено в дію лише 27.05.2020. посилання позивача на правову позицію рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/13448/16, є недоречним, оскільки вказане рішення не є правовим висновком та предметом позову були інші підстави.

Від представника позивача надійшла позовна заява (уточнена), відповідно до якої просить: визнати протиправними дії ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 при поданні заяв на реєстрацію місця проживання у нерухомому майні, яке є предметом іпотеки, а саме у квартирі АДРЕСА_1 та відновити становище, яке існувало до порушення; скасувати рішення органів реєстрації місця проживання щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у нерухомому майні, яке є предметом іпотеки, а саме у квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 05.02.2021, позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 02.03.2021, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.11.2021, закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду по суті, залучено третю особу та витребувано докази.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує.

Представник відповідача адвокат Михайленко О.В. у судовому засіданні 06.03.2023 проти позову заперечував.

Від представника служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Зазначає, що Служба заперечує проти скасування рішення про реєстрацію місця проживання малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить ухвалити рішення з урахуванням інтересів дитини.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_6 на підставі Договору купівлі - продажу від 12.09.2008, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є., зареєстрованого в реєстрі за № 5113, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.09.2008.

12 вересня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Договір іпотеки, з метою забезпечення виконання зобов`язань за: Договором про надання споживчого кредиту за Правилами № 0 від 12 вересня 2008 року (зобов`язання по поверненню в повному обсязі отриманих кредитних коштів у сумі 127457,00 доларів США, що еквівалентно 618459,60 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом - 14,35 % річних, строком до 11 вересня 2029 року) (далі Кредитний договір № 1); Договором про надання споживчого кредиту за Правилами № 0 від 12.09.2008 (зобов`язання по поверненню в повному обсязі отриманих кредитних коштів у сумі 8635,90 доларів США, що еквівалентно 41903,98 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом - 16,0 % річних, строком до 11 вересня 2029 року) (далі Кредитний договір № 2); Договором про надання споживчого кредиту за Правилами № 0 від 12.09.2008 (зобов`язання по поверненню в повному обсязі отриманих кредитних коштів у сумі 2774,54 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом - 22,0 % річних, строком до 11 вересня 2029 року) (далі Кредитний договір № 3).

Відповідно до п. 1.1 Договору іпотеки, іпотекодавець передає в іпотеку іпотеко держателю наступне нерухоме майно:

- трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 111,0 кв.м., житловою площею 65,1 кв. м., яка є власністю ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є. 12.09.2008, зареєстрованого в реєстрі за № 5113;

- гараж за № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 26,3 кв. м., який є власністю ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є. 12.09.2008, зареєстрованого в реєстрі за № 5115.

За умовами вказаного договору, іпотекодержатель зобов`язався не перешкоджати іпотекодавцям у володінні предметом іпотеки, якщо володіння не порушує умов цього договору та умов Закону України «Про іпотеку». При цьому, іпотекодавець зобов`язався не надавати дозвіл на реєстрацію в житлових приміщеннях, що складають предмет іпотеки, фізичних та юридичних осіб без згоди іпотекодержателя (п.п. 2.2.1., 2.4.6.).

Як вбачається з матеріалів справи, в подальшому відбулось переуступлення прав вимоги за вказаними договором кредиту та договором іпотеки на підставі договору факторингу №2 від 13.02.2012 року та договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 13.02.2012 року, що були укладені між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» (а.с. 15-20, 44-50).

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним сином ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Згідно відомостей з Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 17.02.2020 за вих. № 19.03.03-121964/20, станом на 12.02.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано місце проживання: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Як вбачається з довідок з відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській обл., за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано місце проживання: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (з 29 листопада 2016 року), ОСОБА_5 (з 04 вересня 2018 року).

Стосовно позовних вимог до ОСОБА_4 суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження з огляду на таке.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується наданою представником відповідача копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданним Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністретсва юстиції (м. Одеса) про що кладено актовий запис №2 від 03.01.2020.

Як вбачається з довідки з відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Миколаївській обл., ОСОБА_4 знятий з реєстраційного обліку з 11 березня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , у заявку зі смертю.

Відповідно до п. 7 ч. 1 статті 255 ЦПК України підставою для закриття провадження по справі є смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін по справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Оскільки спірні правовідносини не передбачають правонаступництво після смерті відповідача ОСОБА_4 , суд вважає, що провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_4 підлягає закриттю у зв`язку зі смертю останнього.

Щодо позовних вимог до інших відповідачів, суд приходить до наступного.

ЦК України, як і спеціальний Закон України «Про іпотеку», не містять норм, які б зменшували або обмежували право членів сім`ї власника житла на користування жилим приміщенням у разі передання його в іпотеку.

Відповідно до положень ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Статтею ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 575 ЦК України, Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

За змістом ст. 586 ЦК України, заставодавець має право користуватися предметом застави відповідно до його призначення, у тому числі здобувати з нього плоди та доходи, якщо інше не встановлено договором і якщо це випливає із суті застави. Заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом.

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (ст. 1 Закону України «Про Іпотеку»).

Частиною 1 ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Частиною 4 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

За змістом ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

В даному випадку малолітня не мала і не має права власності на житло, а набула право користування зазначеним квартирою як член сім`ї власника відповідно до ст. 405 ЦК України, ст.18 Закону України «Про охорону дитинства» та зберігає це право протягом часу перебування будинку в іпотеці.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу).

Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 цього Закону іпотекодавець повинен своєчасно повідомляти іпотекодержателя про будь-яку загрозу знищення, пошкодження, псування чи погіршення стану предмета іпотеки, а також про будь-які обставини, що можуть негативно вплинути на права іпотекодержателя за іпотечним договором.

Право користування об`єктом іпотеки може здійснюватися виключно на згодою іпотекодержателя, тобто без наявності письмової згоди останнього, будь-яка особа позбавлена можливості здійснити реєстрацію свого місця проживання на об`єкті, що є предметом іпотеки.

Наведене свідчить, що власник буднику, який знаходиться в іпотеці вправі, відповідно до положень наведеного законодавства, реєструвати в ньому своїх рідних членів сім`ї (зокрема малолітніх та неповнолітніх дітей за згодою батьків), а також інших осіб при відповідній наявності належного дозволу іпотекодержателя такої квартири, обов`язок щодо чого передбачений ст. 9 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов`язки, встановлені законом та/або договором. Вимоги до правочину, на підставі якого виникає обтяження, встановлюються законом.

Згідно зі ст. 8 вказаного Закону, якщо інше не встановлено законом або правочином, на підставі якого виникло обтяження, боржник, у володінні якого знаходиться предмет обтяження, може використовувати його відповідно до цільового призначення, а також отримувати продукцію, плоди і доходи від предмета обтяження. При користуванні предметом обтяження боржник повинен не припускати погіршення його стану та необґрунтованого зменшення вартості понад норми амортизації (зносу).

Абзацом 5 п. 18 постанови Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру", доповненої постановою Кабінету Міністрів України № 481 від 27 травня 2020 року, визначено, що у разі перебування житла в іпотеці, довірчій власності як способу забезпечення виконання зобов`язань для реєстрації місця проживання особи додатково подається письмова згода відповідного іпотекодержателя або довірчого власника.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що власник нерухомого майна, що знаходиться в обтяженні та є предметом іпотеки, може використовувати його тільки за цільовим призначенням та розпоряджатися останнім тільки за наявності відповідної згоди іпотекодержателя.

Як вказувалося вище, згідно довідки з Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 17.02.2020 за вих. № 19.03.03-121964/20, станом на 12.02.2020 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано місце проживання: ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 .

В той же час, згідно п. 2.4.6. Договору іпотеки від 12.09.2008 р., укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 , іпотекодавець зобов`язався не надавати дозвіл на реєстрацію в житлових приміщеннях, що складають предмет іпотеки, фізичних та юридичних осіб без згоди іпотекодержателя. Даний пункт договору вважається дійсним тільки у випадках, якщо предметом іпотеки за цим договором є житлова нерухомість.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація відповідачів була здійснена після укладення договору іпотеки та без отримання згоди іпотекодержателів (АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ»).

Водночас, згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 ст. 33 цього Закону встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону.

Згідно ч.3 ст.33 Закону, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною першою статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом до відповідачів, позивач не зазначив, яким чином його реєстрація в іпотечному майні порушує права чи інтереси ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ».

Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення (припинення) права власності або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).

Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм статей 71, 72, 116, 156 ЖК України або статей 405, 406 ЦК України.

Обставини, на які посилається позивач, не є передбаченими законом підставами для визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Також відсутні підстави для визнання їх таким, що безпідставно набули право користування спірним житлом.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, у зв`язку з тим, що позивачем не зазначено про наявність будь-яких порушень основного зобов`язання, які б породжували право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки і відповідно реєстрація в квартирі неповнолітньої особи створювала б перешкоди позивачу у реалізації його прав. Тому, в даному випадку суд також не вбачає порушенням прав іпотекодержателя наявністю реєстрації місця проживання в іпотечному житлі малолітньої дитини.

Згідно приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 142, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Провадження по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_4 про визнання протиправними дій та скасування рішення про реєстрацію місця проживання - закрити.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа - Служба у справах дітей Миколаївської міської ради про визнання протиправними дій та скасування рішення про реєстрацію місця проживання - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», юридична адреса: м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, 4/6, корпус «В», поверх 4, кабінет 402, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа - Служба у справах дітей Миколаївської міської ради, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повний текст судового рішення складено «30» березня 2023 року.

Суддя Н.О. Рум`янцева