К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року місто Київ

справа № 362/6019/21

апеляційне провадження № 22-ц/824/1648/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Поліщук Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Калинівської селищної ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до Калинівської селищної ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що 2 листопада 1988 року матір позивача - ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла на його користь належний їй на праві приватної власності будинок в селі Данилівка Васильківського району Київської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла і після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

В подальшому, позивач звернувся до приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Люзяк С.В. з питання оформлення спадщини після померлої ОСОБА_2 та про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено у зв`язку з тим, що заповіт відсутній в спадковому реєстрі, пропущено строк на прийняття спадщини, відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що підтверджується листом від 21 вересня 2021 року № 97/01-16.

Посилаючись на те, що позивач постійно проживав разом із спадкодавцем, а тому фактично прийняв спадщину, правовстановлюючі документи на будинок відсутні, ОСОБА_1 просив суд встановити факт прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 ; визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Встановлено факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщини після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 дійсно прийняв спадщину після смерті матері, оскільки фактично вступив в управління і володіння спадковим майном у строк протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, як це було передбачене статтею 549 ЦК УРСР, а тому наявні підстави для встановлення юридичного факту. При цьому встановлення факту прийняття спадщини є достатнім для реалізації позивачем його спадкових прав, а тому вимога про визнання права власності не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про визнання права власності на спадкове майно і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Скаржник зазначає, що судом не враховано відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно, без яких нотаріус не зможе видати свідоцтво про право на спадщину, а тому єдиним способом захисту спадкових прав є визнання права власності в судовому порядку.

Зміст апеляційної скарги свідчить, що судове рішення оскаржується в частині відмови у задоволенні вимоги про визнання права власності на спадкове майно. В іншій частині судове рішення не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Калинівська селищна рада відзив на апеляційну скаргу до суду не подала.

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просила її задовольнити.

Калинівська селищна рада в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. З урахуванням положень частини 2 статті 372 ЦПК України її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 (а.с. 9).

2 листопада 1988 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла належний їй на праві власності будинок в селі Данилівка Васильківського району Київської області ОСОБА_1 . Зазначений заповіт був посвідчений секретарем виконкому Данилівської сільської Ради народних депутатів Васильківського району Київської області Джурук П.І., реєстровий номер 92 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 13 серпня 2003 року, серія НОМЕР_1 (а.с.8).

ОСОБА_1 зареєстрований та проживає з 23 лютого 1980 року за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою у паспорті останнього (а.с. 7).

Листом приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Люзяк С.В. щодо порядку оформлення спадщини від 21 вересня 2021 року № 97/01-16, позивачу роз`яснено, що у зв`язку з тим, що заповіт відсутній в спадковому реєстрі, ним пропущено строк на прийняття спадщини, у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, для захисту спадкових прав він має право звернутися з відповідним позовом до суду (а.с.12).

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Поняття спадкоємства (спадкування) можна визначити як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадковим правом регулюються суспільні відносини правонаступництва, тобто наступництва одних суб'єктів цивільного права - фізичних, юридичних осіб, держави, територіальної громади та інших учасників (спадкоємців) в правах та обов'язках фізичної особи, яка померла (спадкодавця). Об'єктом спадкового наступництва є спадщина (спадкове майно, спадкова маса), тобто вся сукупність прав та обов'язків спадкодавця, в

яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою не є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб.

Відповідно до статі 524 ЦК Української РСР, тут і далі в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державам, кооперативам та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом (стаття 534 ЦК УРСР).

Статтею 541 ЦК УРСР передбачено, що заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений.

Згідно із статтею 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичне вступлення в управління або володіння спадковим майном; подання заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем її відкриття. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (стаття 549 ЦК УРСР).

На підставі наведених положень законодавства, місцевим судом було правильно встановлено, що ОСОБА_1 є таким, що фактично прийняв спадщину після померлої ОСОБА_2 , оскільки вступив в управління та володіння спадковим майномпротягом строку, встановленого статтею 549 ЦК УРСР.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні вимоги про визнання права власності на спадкове майно, судом не враховано таке.

Згідно положень статті 316 ЦК України правом власності визнається право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 за життя не зареєструвала право власності на будинок АДРЕСА_1 .

З листа голови Калинівської селищної ради від 28 жовтня 2021 року № 2320/02-22 ОСОБА_4 убачається, що згідно погосподарської книги Данилівської сільської ради № 3 за 2001-2005 роки житловий будинок по АДРЕСА_1 рахувався за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.18).

Наявна в матеріалах справи копія технічного паспорта на будинок, копія проекту газопостачання житлового будинку, покази свідків, що були допитані в суді першої інстанції ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) у свої сукупності також дають підстави для висновку про належність на праві власності вказаного будинку ОСОБА_2 (а.с. 13-17).

Відповідно до підпункту 4.15 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Зі змісту наведеної норми Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України убачається, що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину на майно лише за наявності документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нього.

Враховуючи ту обставину, що померла ОСОБА_2 не зареєструвала право власності на належний їй будинок, позивач ОСОБА_1 не має правовстановлюючого документа на спадкове майно, то реалізація ним спадкових прав неможлива в інший спосіб, аніж на підставі рішення суду, а тому колегія суддів доходить висновку про задоволення вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 січня 2022 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до Калинівської селищної ради про визнання права власності скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до Калинівської селищної ради про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повний текст постанови складений 16 березня 2023 року.

Головуючий

Судді: