Справа №705/674/23
2-о/705/31/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

при секретарі Гученко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Паланська сільська рада, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в обґрунтування зазначивши наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Вона є єдиним спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає.

У встановлений законом термін та порядок вона звернулася до державного нотаріуса Другої уманської державної нотаріальної контори Черкаської області із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі на житловий будинок було допущено помилку у написанні прізвища власника, а саме замість правильного « ОСОБА_3 », невірно зазначено « ОСОБА_4 ». У зв`язку із розбіжностями у написанні прізвища спадкодавця, нотаріусом було внесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06.10.2022 року та рекомендовано встановити в судовому порядку факт належності правовстановлюючого документу покійному, оскільки згідно нотаріальних інструкцій, неможливо виконати нотаріальні дії, коли у правовстановлюючих документах наявні розбіжності у написанні прізвища, ім`я чи по батькові.

Станом на сьогодні немає можливості внести виправлення у вищевказаний договір купівлі-продажу, оскільки нотаріус, який посвідчував договір також помер, а тому цей спір може бути вирішений в судовому порядку.

Просить встановити факт, що договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , від 21.01.1992 року, посвідчений державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори Кучер О.І. та зареєстрований в реєстрі за № 261, дійсно належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Київ.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у її відсутність, вимоги заяви підтримує та просить суд заяву задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Паланської сільської ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій зазначає, що прибути в судове засідання можливості не має та просить відкласти розгляд справи для підготовки клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд, врахувавши процесуальну позицію заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В силу вимог п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Посухівської сільської ради Уманського району Черкаської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть № 3.

Заявник по справі ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого повторно Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, та відміткою у паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 11 грудня 1997 року Уманським РВ УМВС України в Черкаській області громадянину України ОСОБА_1 .

Згідно витягу зі спадкового реєстру виданого 02.04.2021 року за № 64196364, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , 02.04.2021 року була відкрита спадкова справа № 97/2021.

Згідно довідки, виданої Посухівським старостинським округом Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області 14.12.2022 за № 93, жилий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 рахується за покійним ОСОБА_2 . Вказана довідка видана на підставі погосподарської книги № 6, особовий рахунок НОМЕР_4 , сторінки 87-92.

Разом з тим, у договорі купівлі-продажу, укладеному 21 січня 1992 року, посвідченому державним нотаріусом Кучер О.І., зареєстровано в реєстрі за № 261, зазначено, що житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 купив ОСОБА_5 . Відмітка у вказаному договорі про реєстрацію права власності заповнена російською мовою, а саме вказано, що право власності зареєстровано за « ОСОБА_6 ».

Згідно постанови ОСОБА_7 , державного нотаріуса Другої уманської державної нотаріальної контори, від 06 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 , для встановлення факту належності померлому правовстановлюючого документу на житловий будинок.

Згідно витребуваної судом інформації завідувач Другою уманською нотаріальною конторою Л.Діброва, повідомляє, що 02.04.2021 року Другою уманською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 97/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Дружиною спадкодавця, ОСОБА_1 , як спадкоємцем за законом до майна померлого ОСОБА_2 02.04.2021 року була подана заява про прийняття спадщини. Інші заяви до нотаріальної контори не надходили.

06.10.2022 року Другою уманською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_1 були видані три свідоцтва про право на спадщину за законом на три види майна: земельну ділянку площею 0,2500 га, земельну ділянку площею 3,4583 га, автомобіль марки «RENAULT KANGOO» (що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру сформованої 14.02.2023 року за № 71467310).

Проте, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що у документах, виданих на ім`я спадкодавця, маються розбіжності у написанні його прізвища.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Факт, про вставлення якого просить заявник, має юридичне значення для охорони її прав, свобод та інтересів, оскільки надає правові підстави для реалізації своїх спадкових прав, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка, що стало неможливим нотаріально, оскільки в договорі купівлі продажу житлового будинку невірно було вказано прізвище покупця чоловіка заявника, та в подальшому зареєстровано за ним право власності та його прізвище вказано російською мовою, оскільки оформлялися такі документи у період існування СРСР, що не залежало від спадкодавця. Разом з тим, внести такі виправлення у договір купівлі-продажу, який був укладений у 1992 році, при цьому одна із сторін договору померла, заявник позбавлена можливості.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності спадкодавцю договору купівлі-продажу, як документа, що підтверджує право власності на майно, на яке має право спадкоємець заявник по справі, але через наявну помилку позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, слугувало рішення нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом тільки на спадкове майно у виді житлового будинку (оскільки на інше майно належне спадкодавцю заявник свідоцтва отримала), у зв`язку із допущеними описками у написанні прізвища власника житлового будинку спадкодавця ОСОБА_2 , до написання його анкетних даних у інших правовстановлюючих документах.

Тобто, заявник не може нести відповідальність за ці недоліки, оскільки договір купівлі продажу укладався, реєструвався та посвідчувався відповідними особами, за дії яких заявник відповідати не може. Аналіз поданих доказів, у сукупністю з тим, що оригінали всіх документів, виданих компетентними органами знаходяться у заявника, наявність яких сама по собі, свідчить на її користь, тому у суду є всі підстави для встановлення юридичного факту, на якому наполягає заявник. При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які посилається заявник.

Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд вважає, що заява є обґрунтованою, факт належності договору купівлі-продажу житлового будинку спадкодавцю ОСОБА_2 підтверджено належними та допустимими доказами, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 13, 81, 89, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Визнати встановленим юридичний факт належності договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , від 21.01.1992 року, посвідчений державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори Кучер О.І. та зареєстровано в реєстрі за № 261, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Київ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Р. В. Піньковський