Справа № 554/228/23
Провадження № 2/553/1993/2023
У Х В А Л А

Іменем України

31.03.2023м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Грошова Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 , в якому позивачем заявлені вимоги: визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини нежитлового приміщення, що розташовано за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 108,1 кв.м. РНОНМ 101; припинити ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини нежитлового приміщення, що розташовано за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 180,1 кв. м. РНОНМ 101. Разом з позовом позивачем до суду подано клопотання про забезпечення позову.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 22.12.1990 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірваний 31.08.2004 відповідно рішення Октябрського районного суду м. Полтави. За час перебування в шлюбі придбано нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 108,1 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_2 , відповідно до договору купівлі-продажу від 03.06.2002 року нежитлового приміщення. Зазначає, що вказане нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя, хоча титульним власником станом на 22.11.2022 є її колишній чоловік ОСОБА_2 згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.01.2022. В листопаді 2022 року позивачка дізналася, що її колишній чоловік ОСОБА_2 має боргові зобов`язання перед АТ «ПУМБ», на спірне нерухоме майно Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України накладено обтяження у вигляді арешту майна, що унеможливлює досудове врегулювання спору та порушує її права як співвласника спірного нерухомого майна. В зв`язку з цим позивач ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду за відновленням порушеного права на спільне майно подружжя, набутого в період зареєстрованого шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 .

На підставі ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 10.01.2023 вказану справу передано до Ленінського районного суду м. Полтави за підсудністю.

У порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України, до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи судом направлено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

На адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України.

З інформації, яка надана Департаментом з питань реєстрації Полтавської міської ради з реєстру територіальної громади міста Полтави на запит суду, вбачається, що ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак, дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява подається з додержанням вимог, викладених у стаття 175 і 177 цього кодексу.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами ч.1 ст.185 ЦПК України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху для забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України з огляду на наступне.

Як убачається з пред`явленого позову, він містить вимоги про визнання права власності на частину нежитлового приміщення, тобто це майновий позов, адже він містить вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно, ціна позову визначається вартістю майна.

У позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості, що відповідає вимога п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України.

З пред`явленого ОСОБА_1 позову вбачається, ціну позову нею зазначено в розмірі 50669,00 грн. В обґрунтування ціни позову позивачем на договір купівлі-продажу від 03.06.2002, який укладено між ОСОБА_2 та Полтавським обласним закритим акціонерним товариством по туризму та екскурсіях «Полтаватурист», в якому вказано, що продаж нежитлового приміщення розташованого за адресою АДРЕСА_1 , вчинено за 50669,00 грн.

Слід зазначити, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності. Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача.

Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення розміру судового збору, який повинен сплатити позивач при зверненні до суду.

Відповідно до ч. 1, ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Натомість позивачем не визначено ринкової вартості майна, яке є предметом позову, відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», зокрема, не подано звіт про оцінку майна.

За вказаних обставин, на підтвердження вартості нерухомого майна та, як наслідок, визначення позивачем ціни позову, не надано відповідний звіт про оцінку майна.

За відсутності даних щодо вартості спірного майна, неможливо встановити правильність визначення позивачем ціни позову.

В той же час ціна позову є визначним критерієм при визначенні категорії справи (чи є вона малозначною), що у свою чергу впливає на правила позовного провадження, за якими має розглядатись справа (загальне чи спрощене), питання про що суд має вирішити при відкритті провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. За відсутності даних щодо вартості спірного майна, неможливо встановити правильність визначення позивачем ціни позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За правилами ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношення до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Положеннями п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2864,00 гривень.

Позивачем до позову додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 2550,00 грн. (майнова вимога) та 1073,60 грн. (немайнова вимога), водночас, суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору, який належить сплатити позивачу, так як ціну позову позивачем зазначено, виходячи з договору купівлі-продажу від 03.06.2002. За вказаних обставин, позивачу належить надати суду докази на підтвердження дійсної вартості нерухомого майна, сформувати ціну позову та сплатити від неї у встановлених законом порядку і розмірі судовий збір, якщо його розмір буде становити суму більшу, за вже сплачену позивачем 2550,00 грн. (майнова вимога).

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак, позивачем не зазначено доказів та не вказано про неможливість надання відповідних доказів, що підтверджують обставини, на які посилається в обґрунтування позовних вимог, а саме: рішення Октябрського районного суду м. Полтави про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, доказів придбання спірного нерухомого майна відповідачем в період шлюбі з позивачкою, доказів реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за відповідачем на час звернення до суду з даним позовом, тоді як надана Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 295222542 видана ще 18.01.2022 року; не вказані відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились; не вказані відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви:

- надати суду докази на підтвердження ринкової вартості об`єкту нерухомого майна, сформувати ціну позову та сплатити від неї у встановлених законом порядку і розмірі судовий збір, якщо його розмір буде становити суму більшу, за вже сплачену позивачем;

- зазначити докази, що підтверджують обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог;

- вказати відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились;

- вказати відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності);

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

За таких обставин, суд вважає позовну заяву такою, що не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищезазначені обставини, суддя позбавлений можливості вирішити питання відкриття провадження у справі, а тому позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали.

Запропонувати позивачу, відповідно до вказівок судді, у наданий строк усунути зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки, інакше позовна заява буде вважатися неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали направити позивачу по зазначеній у позовній заяві адресі.

Суддя: Н.М. Грошова