Справа № 129/2077/21
Провадження № 22-ц/801/1393/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Швидкий О. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

21 червня 2023 рокуСправа № 129/2077/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Голоти Л. О., Копаничук С. Г.,

за участі секретаря судового засідання Куленко О. В., представника особи, котра не брала участі у справі, та подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 адвоката Піпка А.М., позивача ОСОБА_2 , його представниці адвокатки Орець Н. І., представ-ника відповідача Гайсинської міської ради Вінницької області у порядку самопред-ставництва спеціаліста І категорії юридичного відділу Виконавчого комітету Гай-синської міської ради Сікорської С. В., розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у режимі віде-конференції, у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до Гайсинської міської ради Вінницької області,

Гайсинського міського голови Гука Анатолія Ілліча про поновлення на роботі,

стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасування розпо-

рядження про звільнення, стягнення моральної шкоди,

за апеляційною скаргою особи, котра не брала участі у справі, ОСОБА_1 та його представника адвоката Піпка Андрія Миколайовича на ух-валу Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2022 року про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі, постановлену у приміщен-ні суду у місті Гайсині Вінницької області за головування судді Швидкого О. В. за відсутності учасників справи,

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2021 року ОСОБА_2 звернувся у Гайсинський районний суд Він-ницької області із позовом до Гайсинської міської ради Вінницької області, Гайсинсь-кого міського голови Гука А. І. про поновлення на роботі, стягнення середнього заро-бітку за час вимушеного прогулу, скасування розпорядження про звільнення з посади, стягнення моральної шкоди у сумі 200000,00 гривень. Позивач просив суд визнати не-законним його звільнення 29 червня 2021 року з роботи; скасувати розпорядження міського голови Гука А. І. від 29 червня 2021 року № 145-к «Про звільнення з посади директора Комунального підприємства «Гайсинводоканал» ОСОБА_2 » та при-пинення дії контракту; поновити його на посаді директора КП «Гайсинводоканал»; стягнути солідарно з Гайсинської міської ради та Гайсинського міського голови Гука А. І. на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 29 червня 2021 року по день ухвалення судового рішення з розрахунку середньомісячної заробітної плати; стягнути солідарно з Гайсинської міської ради та Гайсинського міського голо-ви ОСОБА_3 на його користь завдану моральну шкоду у розмірі 200000,00 гривень; рішення суду у частині поновлення на посаді директора КП «Гайсинводоканал» до-пустити до негайного виконання; стягнути з відповідачів солідарно на користь пози-вача усі судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу у су-мі 10000,00 гривень.

Під час судового розгляду справи 07 грудня 2021 року повноважний представ-ник Гайсинської міської ради Бугрим Є. Д. заявив клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спо-ру, на стороні відповідачів директора КП «Гайсинводоканал» Безпалька О. О., оскіль-ки, на думку представника міської ради, ухвалене судом рішення у справі може впли-нути на його права або обов`язки у зв`язку із виконанням функцій директора підпри-ємства ( відповідна заява від 13 січня 2022 року № 284/22 додана до матеріалів справи на аркушах 148-149 тому 1). Але після заперечення стороною позивача задоволення через безпідставність цього клопотання представник ОСОБА_4 усно відмовився від заявленого клопотання. Його відмова судом була прийнята і протокольною ухвалою зафіксована, що підтверджується технічним записом зазначеного судового засідання. Представник ОСОБА_4 не наполягав на винесенні судом письмової ухвали з цього приводу, яку можна було б оскаржити. Судом було роз`яснено представнику ОСОБА_4 право на подачу такого клопотання вдруге, якщо воно буде дійсно обгрунтова-ним. Повторно таке клопотання представником відповідача не заявлялося та не пода-валося. Особисто ОСОБА_1 до суду із самостійним клопотанням про вступ у справу в якості третьої особи на стороні відповідачів не звертався.

26 вересня 2022 року ОСОБА_2 , Гайсинська міська рада та Гайсинський міський голова Гук А. І. подали до суду спільну заяву про затвердження мирової уго-ди, додавши до неї проект такої мирової угоди. Ухвалою Гайсинського районного су-ду Вінницької області від 26 вересня 2022 року мирова угода між сторонами у справі визнана на таких умовах:

- ОСОБА_2 розпорядженням Гайсинського міського голови поновлюється на посаді директора КП «Гайсинводоканал» на підставі контракту із ним від 01 берез-ня 2019 року з наступним продовженням дії контракту з керівником Комунального підприємства територіальної громади Гайсинської міської ради шляхом його переу-кладення строком на один рік з моменту проголошення судом ухвали про затверджен-ня даної мирової угоди; дія цього Контракту продовжується на весь час перебуван-ня ОСОБА_2 у лавах Збройних Сил України; усі питання умов праці ОСОБА_2 , які пов`язані із його службою у Збройних Силах України, вирішуються згідно із чинним законодавством України, у тому числі згідно із Законом України № 2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», статтею 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України № 2352 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», частиною третьою статті 119 КЗпП України, на підставі розпорядження про увільнення від роботи ОСОБА_2 на час проходження військової служби; після повернення з лав Збройних Сил України ОСОБА_2 має право негайно при-ступити до виконання обов`язків директора КП «Гайсинводоканал» на умовах контракту;

- Гайсинська міська рада виплачує ОСОБА_2 оплату за вимушений прогул за період з 29 червня 2021 року по дату укладення цієї мирової угоди 26 вересня 2022 року; розмір оплати за вимушений прогул з урахуванням податків та зборів становить 460643,56 гривні (із розрахунку 1448,56 грн за 318 робочих днів) згідно із розрахун-ком, що додається;

- Гайсинська міська рада зобов`язується виплатити ОСОБА_2 оплату за вимушений прогул не раніше набрання чинності ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області про затвердження мирової угоди у цій справі № 129/ 2077/21;

- ОСОБА_2 самостійно сплачує нарахування на заробітну плату ( єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ) та відрахування із заробітної плати ( податок з доходів фізичних осіб, військовий збір ) із виплаченої Гайсинською міською радою суми оплати за вимушений прогул;

- позивач ОСОБА_2 повністю відмовляється від позовних вимог у частині стягнення моральної шкоди;

- Гайсинська міська рада сплачує ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу згідно із договором про правову допомогу від 15 липня 2021 року у розмірі 10000,00 гривень;

- сторони підтверджують, що умови мирової угоди відповідають їх волі, дана угода укладена добровільно та без жодного примусу, угода не є фіктивною чи удава-ною, а наміри сторін відповідають змісту зобов`язань, визначених мировою угодою;

- провадження у справі закрити.

Суд першої інстанції в ухвалі від 26 вересня 2022 року роз`яснив сторонам про неможливість повторного їх звернення до суду з приводу спору між тими самими сто-ронами, про той самий предмет і з тих самих підстав після набуття законної сили ухвалою про визнання мирової угоди. Визнаючи мирову угоду та закриваючи прова-дження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що укладена сторонами мирова угода не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін.

11 жовтня 2022 року особа, котра не брала участі у справі, ОСОБА_1 , його представник адвокат Піпко А. М. подали апеляційну скаргу на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2022 року про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі, просили суд апеляційної інстанції скасувати дану ухвалу суду від 26 вересня 2022 року як незаконну та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

19 жовтня 2022 року представниця позивача адвокатка Орець Н. І. подала суду відзив на апеляційну скаргу представника особи, яка не брала участі у справі, адво-ката ОСОБА_5 , у якому зазначила, що вважає апеляційну скаргу поданою без додер-жання вимог, передбачених статтями 354, 356 ЦПК України, чим порушено право ОСОБА_2 на подачу відзиву на скаргу, яку він узагалі не отримував. В оскаржу-ваній ухвалі Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2022 ро-ку правильно зазначено, що оскільки мирова угода не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, предмети угоди у заставі чи під забороною не перебувають, вона укладена в інтересах сторін, то її необхідно визнати.

За позицією сторони позивача ОСОБА_1 узагалі не можна вважати особою, яка не брала участі у справі, на права та обов`язки якої впливає рішення суду, а саме ухвала про визнання мирової угоди, яка не містить висновку про права та обов`язки ОСОБА_1 , зміни будь-яких його прав, свобод чи інтересів, а доводи скаржника про те, що рішення суду безпосередньо впливає на його права, необгрунтовані. Предметом позову у цій справі за вимогами ОСОБА_2 було поновлення його на роботі, а не звільнення ОСОБА_1 , тобто, питання порушення жодного права ОСОБА_1 не вирішувалося. Ухвала Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2022 року не містить прямого висновку про права та обов`язки останнього, саме тому він не має права на апеляційне оскарження вказаної судової ухвали ( постанова Верховного Суду України від 09 вересня 2022 року у справі № 640/8411/19 ). Крім цього, зазначає адвокатка Орець Н. І., своє звільнення з роботи ОСОБА_1 може оскаржити шляхом подачі позову до Гайсинського районного суду Вінницької області про поновлення на роботі і таким чином захищати свої права, а не чинити навмисно перешкоди поновленню на роботі ОСОБА_2 .

Постановою Вінницького апеляційного суду від 02 листопада 2022 року апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Піпка А. М. задоволена, ухвала Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2022 року скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що умовами мирової угоди порушені права та законні інтереси ОСОБА_1 , який не брав участі у розгляді справи, однак на час постановлення оскаржуваної ухвали був директором КП «Гайсинводоканал». Суд не вирішив питання про залучення його до участі у справі, а також про залучення до участі у справі КП «Гайсинводоканал», яке є юридичною особою, а укладена між сторонами мирова угода може стосуватися прав та обов`язків цієї юридичної особи.

Ухвалою Верховго Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касацій-ного цивільного суду від 26 квітня 2023 року касаційна скарга ОСОБА_2 , його представниці адвокатки Орець Н. І. задоволена, постанова Вінницького апеляційного суду від 02 листопада 2022 року скасована, справа направлена до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду по суті.

У судове засідання апеляційного суду 21 червня 2023 року не з`явилися пред-ставник відповідача безпосередньо Гайсинського міського голови Гука А. І. та ОСОБА_6 , хоча вони завчасно та належним чином повідомлені про місце, день та час судового засідання, про що у справі містяться відповідні докази (т. 3, а. с. 123-128). Ураховуючи представництво інтересів ОСОБА_1 присутнім у залі суду ад-вокатом Піпко А. М., участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції пред-ставника Гайсинської міської ради Сікорської С. В., думку присутніх учасників спра-ви щодо можливості розгляду справи за участі тих її учасників, котрі з`явилися у су-дове засідання, колегія суддів відповідно до норм статті 372 ЦПК України ухвалила здійснити розгляд справи в апеляційному порядку за участі тих її учасників, котрі присутні у даному судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, позицію у справі з приводу апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції представника особи, котра не брала участі у справі, ОСОБА_1 адвоката Піпка А. М., заперечення на апеляційну скаргу пози-вача ОСОБА_2 та його представниці адвокатки Орець Н. І., а також представ-ниці Гайсинської міської ради Сікорської С. В., дослідивши матеріали справи, ретель-но проаналізувавши наявні у ній докази у їх сукупності, переглянувши справу на предмет законності й обгрунтованості постановленої у ній ухвали суду першої інс-танції про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі у межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність за-криття апеляційного провадження у даній цивільній справі.

Згідно із нормами статті 263 ЦПК України судове рішення, яким відповідно до норм статті 258 ЦПК України є також ухвала суду, повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих об-ставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвер-джених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 26 вересня 2022 року повністю відповідає зазначеним вимогам, вона є правильною, такою, що об`єктивно відповідає фактичним обставинам справи, що мають місце відносно сторін у справі; суд пра-вильно застосував норми матеріального права, які регулюють правовідносини між сторонами у справі, не порушив норм процесуального права.

Згідно із фактичними даними у цій справі ОСОБА_1 на час постановлення Гайсинським районним судом Вінницької області 26 вересня 2022 року ухвали про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі, був директором КП «Гай-синводоканал», що підтверджується контрактом з керівником КП «Гайсинводоканал» від 20 січня 2022 року, розпорядженням Гайсинського міського голови Гука А. І. про продовження терміну дії контракту з керівником КП «Гайсинводоканал» від 20 січня 2022 року № 07-к.

На виконання ухвали Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2022 року розпорядженням голови Гайсинської міської ради Вінницької об-ласті Гука А. І. від 28 вересня 2022 року № 96-к ОСОБА_1 звільнено із займаної посади.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням ци-вільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирі-шення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або ос-порюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих проце-суальних дій, розгляду і вирішення справи.

Переглядаючи в апеляційному порядку справу за наявними у ній і додатково по-даними доказами, перевіряючи законність, обґрунтованість рішення суду першої інс-танції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції від-повідно до норм статті 367 ЦПК України досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та ( або ) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуаль-ного права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгля-ду у суді першої інстанції.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так у рішенні у справі «Беллет проти Франції» ( «Bellet v. France», заява № 13343/87 ) від 04 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яко-го є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства пра-ва у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повин-на мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

Згідно з пунктом восьмим частини першої статті 129 Конституції України основ-ними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Кон-ституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та усіх судових інстанцій, зокрема, забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує від-новлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина. Отже конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи у ка-саційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом забо-рони на таке оскарження.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена у належній судовій процедурі та формалізована у судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його у повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення у правах за допомогою правосуддя, яке відпові-дає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції. Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може під-лягати обмеженням; накладення обмежень дозволено за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватися з ле-гітимною метою та зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Воловік проти України», «Креуз проти Польщі», «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі»).

Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою ( mutatis mutandis, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти Укра-їни» ( «Melnyk v. Ukraine» заява № 23436/03, § 22, від 28 березня 2006 року ).

Обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним з пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не має законної мети або коли не існує розумної про-порційності між застосованими засобами та законністю мети, яку прагнуть досягти ( рішення Європейського суду з прав людини у справі «Тіннеллі та сини, ЛТД та ін.», «МакЕлдуф та інші проти Сполученого Королівства» ).

Конвенція має на меті гарантію не теоретичних або ілюзорних прав, а практич-них та ефективних. Особливо це стосується права на доступ до суду з огляду на визначене місце, яке посідає у демократичному суспільстві право на справедливий суд ( рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ейрі проти Ірландії», «Аїт-Мугуб проти Франції»).

Реалізацію права особи на судовий захист може бути здійснено також шляхом апеляційного оскарження актів судів першої інстанції, оскільки їх перегляд у такому порядку гарантує відновлення порушених прав людини і громадянина. Право на апе-ляційне оскарження судових рішень у контексті частин першої, другої статті 55, пунк-ту восьмого частини третьої статті 129 Конституції України є складовою права кож-ного на звернення до суду будь-якої інстанції відповідно до закону ( Рішення Консти-туційного Суду України від 08 липня 2010 року № 18-рп/2010 ).

Відповідно до положень частини першої статті 17 ЦПК України учасники спра-ви, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та ( або ) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішен-ня. Вказана норма кореспондується із приписами частини першої статті 352 ЦПК України, згідно із якою учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та ( або ) обов`язки, ма-ють право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції пов-ністю або частково. Конструкція статті 352 ЦПК України у системному тлумаченні із частиною першою статті 17 ЦПК України, з врахуванням принципу верховенства пра-ва, складовою якого є доступ до суду, дає підстави дійти висновку, що особи, які не брали участі у справі, мають право на апеляційний перегляд справи виключно у ви-падку, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та ( або ) обов-язки.

ЦПК України передбачено право осіб, які не брали участі у справі, подати апеля-ційну скаргу на рішення суду першої інстанції, але при дотриманні певних умов. Так особа, яка звертається з апеляційною скаргою у порядку, передбаченому статтею 352 ЦПК України, повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Слід мати на увазі, що судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тоб-то, судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасни-ком яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині цього рішення міс-тяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав по права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішен-ня порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їхні процесуальні права, що витікають із сформульованого у пункті першому статті 6 Кон-венції положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визна-ченні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скарж-ником і сторонами спору не може братися до уваги.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, пода-ною особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та ( або ) обов-язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та ( або ) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційний суд своєю ухвалою закриває апе-ляційне провадження на підставі пункту третього частини першої статті 362 ЦПК України, оскільки у такому випадку немає правового зв`язку між скаржником і сторо-нами у справі, а отже немає і суб`єкта апеляційного оскарження.

Норма частини першої статті 352 ЦПК України розширює коло осіб, які мають право оскаржити судове рішення в апеляційному порядку, порівняно з учасниками справи, лише на перший погляд, оскільки особи, про які йдеться у цій нормі, є суб-єктами матеріально-правових відносин, яких стосується спір, що отримав вирішення у судовому рішенні. Та обставина, що вони не брали участі у справі, була обумовлена застосуванням щодо них незаконних процесуальних обмежень. На відміну від оскар-ження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа по-винна довести свій правовий зв`язок зі сторонами спору або безпосередньо із судовим рішенням через обґрунтування такого критерію, як вирішення судом питання про її право, інтерес та/або обов`язок як елементів змісту матеріально-правових відносин, у площині яких виник спір. Такий зв`язок повинен бути безпосереднім, а не ймовірним чи опосередкованим іншими правовідносинами. Отже судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та інтересів та/або обов`язків цієї особи або містити судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Аналіз оскаржуваної ухвали Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2022 року про визнання мирової угоди та закриття провадження у спра-ві свідчить, що судом першої інстанції не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та ( або ) обов`язки ОСОБА_1 . Вважаючи своє право порушеним, ОСОБА_6 не позбавлений можливості захистити його шляхом звернення до суду з позовом про поновлення на роботі.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опублікований офіційно або внесений до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 01 листопада 2022 року звернувся у Гайсинський районний суд Вінницької об-ласті з позовом до Гайсинської міської ради, Гайсинського міського голови Гука А. І., Комунального підприємства «Гайсинводоканал», за участі третьої особи, яка не заяв-ляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про скасування розпо-рядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Ухвалою суду від 07 листопада 2022 року відкрито за-гальне позовне провадження у цій справі та здійснюється законодавчо установлений процесуальний рух у справі. Отже ОСОБА_1 скористався наданим йому чинним законодавством правом для звернення до суду з відповідним позовом.

Убачається доцільним, з огляду на доводи апеляційної скарги, узяти до уваги, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником Комунального підприєм-ства «Гайсинводоканал» є Гайсинська міська рада. Відповідно до пунктів 8.1, 8.2 Ста-туту КП «Гайсинводоканал», затвердженого рішенням 14 сесії 7 скликання Гайсинсь-кої міської ради від 21 жовтня 2016 року № 7, оперативне управління фінансово-гос-подарською діяльністю підприємства здійснюється його керівником ( директором ). Керівник підприємства призначається на посаду та звільняється з посади міським го-ловою шляхом укладення контракту та договору про повну індивідуальну матері-альну відповідальність. Контрактом визначається строк найму на роботу, умови його продовження, права, обов`язки та відповідальність керівника перед засновником і трудовим колективом, умови його матеріального та соціального забезпечення, умови звільнення його з посади, ураховуючи гарантії, передбачені чинним законодавством України, інші умови найму за погодженням сторін.

ОСОБА_2 звернувся із позовом до Гайсинської міської ради, Гайсинського міського голови Гука А. І., тобто, сторонами у цій справі є Гайсиська міська рада Він-ницької області, яка є засновником комунального підприємства, та Гайсинський місь-кий голова ОСОБА_3 , який призначає на посаду та звільняє з посади директора кому-нального підприємства.

Україна як Висока Договірна Сторона Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, право на справедливий суд, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до норм частини першої статті 9 Конституції України ратифікована Законом від 07 липня 1997 року «Про ратифі-кацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року, Пер-шого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7, 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на-ціональні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду як дже-рело права.

Колегія суддів апеляційного суду вважає доцільним звернути увагу на необ-хідність дотримання у цій справі передбаченого Європейським судом з прав людини принципу юридичної визначеності, який є дотичним до встановлених правовідносин у справі навіть з урахуванням тієї обставини, що у даному випадку оскаржується умовно не остаточне рішення правомочного суду, оскільки воно оскаржується лише особою, права, свободи, інтереси та ( або ) обов`язки якої постановленою судовою ухвалою не зачіпаються. Іншими учасниками справи ухвала суду першої інстанції не оскаржується.

Елемент змісту принципу верховенства права Європейський суд з прав людини застосував у справі «Христов проти України» ( Khristov v. Uktaine, заява № 24465/ 04, рішення від 19 лютого 2009 року ), де у пункті 33 Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, слід тлумачити у контексті преамбули Конституції, яка, зокрема, проголошує верховен-ство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці нор-ми будуть застосовані. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів ( DIYA 97 v. UKRAINE, № 19164/04, § 47, Європейський суд з прав людини, від 21 жовтня 2010 року ).

Разом з тим визначальним у цій справі є встановлення цивільним процесуальним законодавством України завдань, основних засад цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями у судовому процесі. Основними засадами ( принципами ) цивільного судочинства, зокрема, є верховенство права, змагальність сторін, диспозитивність, обов`язковість судового рішення, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та на касаційне оскарження судового рішення у встановлених законом випадках.

Підставою для звернення до суду є наявність порушеного права. Відповідне звернення здійснюється з метою захисту порушеного права особою, котрій це право належить.

Аналізуючи зміст апеляційної скарги особи, котра не брала участі у справі, ОСОБА_7 та його представника адвоката Піпка А. М., колегія суддів апеляційного суду підкреслює, що скарга не містить жодного умотивованого аргументу щодо порушення прав особи, яка не брала участі у справі, неправомірності висновків суду першої інстанції, зроблених задля мирного вирішення між сторонами трудового спору. Зміст апеляційної скарги зводиться до переоцінки встановлених фактів та обставин виключно з метою, нібито, порушення прав ОСОБА_1 . Як висновок, доводи скарги не є такими, що тягнуть скасування ухвали суду про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі, оскільки на час постановлення цієї ухвали права та інтереси особи, як не брала участі у справі, жодним чином не порушувалися.

Нормами статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: 1) після відкриття апеляційного прова-дження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги; 2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апе-ляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати; 3) після відкриття апеля-ційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та ( або ) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та ( або ) обов`язки такої особи не вирішувалося. Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена у касаційному порядку. Убачається необхідним підкреслити, що згідно із нормою пункту третього частини першої цієї статті суд першої інстанції, вирішуючи справу за позовом ОСОБА_2 до Гайсинської міської ради Вінницької області, Гайсинського міського голови Гука А. І. про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасування розпорядження про звільнення, стягнення моральної шкоди, жодним чином не порушив прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 . Наявність порушених прав є основною умовою для здійснення судового захисту, за відсутності якої такий захист не здійснюється.

За наведеного апеляційний суд дійшов висновку, що на підставі пункту третього частини першої статті 362 ЦПК України апеляційне провадження у цій справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його представника адвоката Піпка А. М. підлягає закриттю.

Керуючись пунктом третім частини першої статті 362, статтями 367, 368, 372, 381, 383, 384, 389 - 391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Гайсинської міської ради Вінницької області, Гайсинського міського голови Гука Анатолія Ілліча про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасування розпорядження про звільнення, стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою особи, котра не брала участі у справі, ОСОБА_1 , його представника адвоката Піпка Андрія Миколайовича на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2022 року про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 22 червня 2023 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді Л. О. Голота

С. Г. Копаничук