Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2023 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі :

головуючого судді Суходольського О.М

при секретарі Культенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на свою користь як дружини, з якою проживає дитина-інвалід. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.05.2008 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Худяківською сільською радою Черкаського району Черкаської області, актовий запис №4. Від даного шлюбу в них народилися двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем погіршилося, між ними почали виникати конфлікти та непорозуміння, у зв`язку з чим з березня 2022 року позивач переїхала разом з дітьми проживати окремо. Спільне господарство сторони не ведуть та не мають спільного бюджету. Позивачем зазначено, що діти зареєстровані та проживають разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Старший син ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства та потребує покращеного утримання для свого розвитку, а також потребує більших витрат, адже не пересувається, прикутий до ліжка, позбавлений можливості розвиватися згідно свого віку. Сину ОСОБА_3 призначено державну соціальну допомогу, починаючи з 04.05.2012 року по даний час. Позивач вказує, що не має можливості повноцінно працювати та заробляти кошти, щоб витрачати їх на дітей, оскільки перебуває по догляду за сином ОСОБА_3 інвалідом з дитинства. Єдиним доходом у позивача та дітей є лише соціальна допомога. Відповідач проживає окремо від сім`ї та допомоги на утримання синів не надає.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітніх синів в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) для дружини, з якою проживає дитина-інвалід.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 06.03.2023 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

24.03.2023 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 . Згідно відзиву ОСОБА_2 позовні вимоги визнає частково, а саме просив встановити спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі по 2500 грн на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідач у відзиві зазначив, що на даний час він не працює офіційно через погіршення стану здоров`я та потребує лікування. Крім цього, вказав, що він відповідально та належним чином виконує свої батьківські обов`язки та регулярно надає фінансову допомогу дітям у розмірі 5000 грн щомісячно на утримання синів, бере участь в їх вихованні, відвідує дітей та спілкується з ними, купує їм необхідні речі. Відповідачем вказано, що він має мінливий дохід від 8000 грн до 13000 грн щомісячно. У задоволенні вимоги про стягнення аліментів на користь позивачки на її утримання як матері дитини-інваліда у розмірі 1/4 частки просить відмовити на підставі того, що відповідач не погоджується з твердженням позивача, що син ОСОБА_3 не пересувається, прикутий до ліжка та позбавлений можливості розвиватися згідно свого віку. Дитина відвідує школу, на підтвердження чого відповідачем надана довідка. Також, дитині-інваліду призначена пенсія. При цьому, відповідач вказує, що з наданих позивачем доказів не вбачається, що дитина потребує постійного стороннього догляду.

29.03.2023 року на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив ОСОБА_2 , згідно якої позивач не погоджується з позицією відповідача та просить задовольнити вимоги, викладені в позовній заяві.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , 09.05.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який зареєстровано Худяківською сільською радою Черкаського району Черкаської області, актовий запис №4.

Згідно свідоцтв про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 .

Згідно довідки про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру від 02.11.2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 .

Відповідно до медичного висновку №2 від 12.01.2021 року, у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявне захворювання (патологічний стан), що відповідає розділу І пункту 2 підпункту 2.1 «Переліку медичних показань, які дають право одержання допомоги на дітей-інвалідів з дитинства у віці до 18 років», затвердженого Міністерства охорони здоров`я України від 04.12.2001 року №482 та наказом МОЗ від 23.05.2002 року №187.

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує державну соціальну допомогу інваліду з дитинства до 18 років, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 .

Згідно довідки виконавчого комітету Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 23.02.2023 року №13, ОСОБА_1 разом зі своїми двома дітьми зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 . На її утриманні перебувають неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_3 .

Довідкою Управління соціального захисту населення Черкаської районної військової адміністрації Черкаської області від 27.02.2023 року №160/06-25 підтверджується те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Черкаської районної військової адміністрації і отримує допомогу на дітей віком до 18 років згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» на ОСОБА_3 терміном з 01.05.2021 року по 31.12.2025 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 8 класі Худяківського ліцею з початковою школою та гімназією Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, що підтверджується довідкою Худяківського ліцею з початковою школою та гімназією Леськівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 23.03.2023 року №07/03-13.

Згідно наданих відповідачем копій платіжних інструкцій та доручень від 23.05.2022 року, 23.06.2022 року, 31.07.2022 року, 18.08.2022 року, 23.09.2022 року, 27.10.2022 року, 20.11.2022 року, 02.12.2022 року, 20.12.2022 року, ОСОБА_2 здійснював грошові перекази на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

У відповідності до положень ч.1 та ч.5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Як передбачено ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України).

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має б бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Судом не встановлено виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дружини з якою проживає дитина з інвалідністю, а доводи відповідача про те, що син ОСОБА_3 не є таким, який не може обходитися без постійного стороннього догляду, не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. Суд вважає, що право позивача є порушеним та таким, що підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дружини з якою проживає дитина з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і яка опікується нею, у розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно і до досягнення повноліття сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судом встановлено, що відповідач має змогу сплачувати таку допомогу на дитину з інвалідністю. Доводи відповідача з даного приводу суд вважає необгрунтованими.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин, враховуючи, що неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають разом з позивачем і знаходяться на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що діти потребують матеріальної допомоги з боку батька. Доводи відповідача про необхідність стягувати аліменти у твердій грошовій сумі суд вважає необгрунтованими і недоведеними, оскільки саме позивачем визначається форма стягнення аліментів: у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі і самостійно змінювати таку форму стягнення суд не вбачає за необхідне. Про дану обставину звертав увагу і Верховний Суд у своїх рішеннях.

Разом з цим, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку) ОСОБА_2 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 лютого 2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Даний розмір аліментів суд вважає обґрунтованим, достатнім та таким, що відповідає встановленим вимогам чинного законодавства України, а заявлені позивачкою вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/2 всіх видів доходів суд вважає завищеними з урахуванням обставин справи, положень діючого законодавства та судової практики, що склалася.

На підставі вищевказаних обставин суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 88, 180, 182 СК України, ст.ст. 141, 263-265, 279, 354, 430 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 лютого 2023 року і до досягнення повноліття кожного з дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 ) аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 ) на її утримання в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, починаючи з 24 лютого 2023 року і до досягнення повноліття дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції або безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. М. Суходольський