ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4933/23
провадження № 2-о/753/272/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі ДАНЬКО В.В.

за участю сторін не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - заявник, ОСОБА_1 ) звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, у якій просить вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 (далі по тексту - заінтересована особа, ОСОБА_2 ) та покласти на нього обов`язки вказані у заяві, а саме видати обмежувальний припис строком на шість місяців, яким заборонити ОСОБА_2 особисто чи через третіх осіб розшукувати, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися, а саме вести листування, переписки, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення), спілкуватися через інші засоби зв`язку з ОСОБА_1 .

Заявниця в обґрунтування заяви посилається на те, що вона та ОСОБА_2 в період з 2007 по 2019 рр. проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, під час якого у них народилося двоє спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В період першої вагітності стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 погіршились, а саме у останнього замість почуттів любові з`явилась агресія та роздратованість по відношенню до заявниці, крім того, ОСОБА_2 постійно цькував та кепкував з неї. В подальшому, коли ОСОБА_2 втратив роботу, ОСОБА_1 змушена була вийти з декретної відпустки на роботу, після чого останній почав її постійно контролювати та регулярно звинувачувати у зрадах. ОСОБА_2 постійно виставляв претензії до заявниці в нічний час доби та стягуючи останню за ноги з ліжка змушував клястися у вірності, стоячи на колінах та поклавши руку на Біблію. Після закінчення декретної відпустки ОСОБА_1 відчула тотальний контроль над нею зі сторони ОСОБА_2 . Останній забороняв їй виходити з дому без його дозволу, а також забороняв будь-яке спілкування з оточуюючими. Рівень контролю набув такого обсягу, що за один робочий день, ОСОБА_2 міг залефонувати заявниці 40-50 разів. Крім того, ОСОБА_2 міг без попередження приїхати на роботу до заявниці задля перевірки чи дійсно вона працює або спостерігати за нею весь час, сидячи в машині. Постійне життя в таких умовах призвело до емоційного пригнічення заявниці, у зв`язку із чим її фізичний стан погіршився, вона відчутно схудла та почала заїкатися. Також, ОСОБА_2 здійснював фізичне насилля по відношенню до ОСОБА_1 , а саме кидався в бійку та неодноразово здійснював побиття останньої.

Згодом, ОСОБА_1 разом з дітьми переїхала до орендованого житла в м. Києві. Однак, 28.01.2023 ОСОБА_2 увірвався до житла ОСОБА_1 та почав проводити обшук в квартирі, погрожуючи останній, що вб`є її і її коханця, якого вона від нього заховала. В подальшому, ОСОБА_2 схопив ОСОБА_1 за руку та мав намір вдарити, проте останній вдалося вирватися, вибігти на вулицю та викликати поліцію. До приїзду поліції ОСОБА_2 зник, а ОСОБА_1 написала заяву про вчинення останнім щодо неї домашнього насильства.

У зв`язку з тим, що після звернення до правоохоронних органів поведінка ОСОБА_2 не змінилась, ОСОБА_1 змушена була звернутись з даною заявою до суду та просить вжити заходи щодо заінтересованої особи.

Заявниця та її представник в судове засідання не з`явились, однак остання через електронну пошту суду надіслала клопотання про розгляд справи без участі заявниці та її представника.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку

Судом встановлено, що заявниця разом зі своїми дітьми - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Житлово-будівельного кооперативу «Ромашка-2», копія якої міститься в матеріалах справи.

Факт вчинення погроз та застосування фізичної сили ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме копіями фотокарток з наявними ознаками у заявниці тілесних ушкоджень; скріншотами переписок між заявницею та ОСОБА_2 з яких вбачаються погрози та образи зі сторони останнього в адресу заявниці, заявою ОСОБА_1 , яка зверталась до правоохоронних органів про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення ним домашнього насильства по відношенню до неї, довідкою, а також листами Дарницького УП ГУНП в м. Києві про розгляд звернень заявниці.

Статтею 350-2 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту -ЦПК України) передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч. 1. ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

До переліку осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти (ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

При цьому, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Таким чином, зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановити, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінити ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Судом встановлено, що заявниця піддавалась фізичному та психологічному насильству, що підтверджується доказами, які наявні в матеріалах справи.

Крім того, заінтересована особа на спростування даних фактів заперечень до суду не надіслав, в судове засідання для надання своїх пояснень не з`явився, а відтак у суду немає сумнівів щодо застосування останнім домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_1 .

Беручи до уваги наведені обставини, на які посилається заявниця, як на підставу своїх вимог, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення заяви про видачу обмежувального припису.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, суд відносить на рахунок держави.

Вимогами частини четвертої статті 350-6 ЦПК України визначено, що рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Згідно п. 12-1 ч. 2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за заявою про видачу обмежувального припису.

На підставі викладеного та керуючись стст. 12, 81, 141, 259, 294, 350-1, 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Встановити обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 строком на 6 (шість) місяців, встновивши наступні заходи тимчасового обмеження його прав, зокрема:

- заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , а також контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копію рішення направити до Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві для взяття на профілактичний облік ОСОБА_2 (дата народження - невідомо; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ).

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.