Справа № 357/352/23
Провадження № 2/357/788/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( ЗАОЧНЕ )

30 березня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Бондаренко О.В., при секретарі - Кононюк П.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 ,про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

18.01.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» звернулося до суду з вказаним позовом, шляхом направлення через підсистему «Електронний суд», обґрунтовуючи тим, що 03.05.2021 між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір №8, про отримання товарів в системі Плати Пізніше, згідно якого клієнт отримує товари (послуги) від постачальника на умовах Договору та згідно з обраним клієнтом пакетом фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центра (ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп»). Порядок отримання товарів клієнтом визначається договором та правилами отримання товарів в системі Плати Пізніше в редакції згідно наказу № 05/02-18 від 05.02.2018, що є невід`ємною частиною договору. Клієнт ознайомлений з правилами в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua, а також з порядком укладення договору за допомогою електронного підпису, що визначено в розділі 5 Правил (п. 8.1, 8.2 Договору). Вказаний договір було укладено в електронній формі, що відповідно до п.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору в письмовій формі та підписаного власноручно. Відповідно до п.1.4 Правил отримання товарів (послуг) в системі Плати Пізніше Правила є договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України. Підписанням Договору Клієнт приєднується до Правил. Правила є невід`ємною частиною кожного Договору з моменту його укладення. Відповідно до п.13.7 Договору Клієнт ознайомився з Правилами отримання товарів (послуг) в системі Плати Пізніше в редакції згідно наказу № 05/02-18 від 05.02.2018, зміст Правил є зрозумілим для Клієнта, і він погоджується їх дотримуватися та виконувати. Враховуючи, що відповідач своїм підписом у Договорі погодився з усіма його умовами, зокрема і з тим, що ознайомлений та повністю погоджується з Правилами, додатковий його підпис на самих правилах не потрібен. Згідно вказаних умов Договору відповідачу передано в оренду на умовах лізингу «Телефон мобільний AppleiPhone 11 64GB Black встановленою вартістю 25544,12 грн. Передача товару відповідачу засвідчена його підписом на Договорі. Умовами пакету фінансування, визначеними у договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення Договору. Умовами пакету фінансування є платіж при отримання товарів (від загальної суми платежів), що становить 2554,41 грн.; кількість місячних платежів (крім першого) - 9; розмір місячних платежів: щомісяця рівними частинами - 2554,41 грн.; вид договору: прямий лізинг; перехід права власності до Клієнта: виплата всіх зобов`язань за Договором.Згідно п.1.1, п.1.3 договору про участь постачальника в системі Плати Пізніше №201801101 від 11.01.2018 всі права вимоги до відповідача, що випливають з Договору були відступлені Постачальником на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» в момент підписання Договору 03.05.2021.Станом на день подання позовної заяви, заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 13853,70 грн., у тому числі: 9616,47 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару та 4237,23 грн. - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п.12.2-12-3 Договору. З огляду на те, що позичальником не виконано грошове зобов`язання по поверненню грошових коштів, тому позивач просить судстягнутиз відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 13853,70 грн. та судові витрати в розмірі 2684,00 грн.

09.02.2023 судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Представник позивача, за довіреністю у справі - Гаврилюк Олександр Сергійович, в судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, у позовній заяві просив справу розглянути у відсутності представника позивача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач - ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов до суду не подав.

На підставі ст. 280 ЦПК України та враховуючи думку позивача, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

Судом встановлено, що 03.05.2021 між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір №8, про отримання товарів в системі Плати Пізніше, відповідно до умов якого, Клієнт отримує товари (послуги) у Постачальника на умовах цього Договору та згідно обраного Клієнтом Пакету фінансування, а Постачальник забезпечує надання товарів (послуг) Клієнту. В момент підписання цього Договору всі існуючі і майбутні права Постачальника за цим Договором відступаються на користь Процесинг-Центра. Порядок отримання товарів клієнтом визначається договором та правилами отримання товарів в системі Плати Пізніше в редакції згідно наказу № 05/02-18 від 05.02.2018, що є невід`ємною частиною договору. Клієнт ознайомлений з правилами в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua, а також з порядком укладення договору за допомогою електронного підпису. Згідно вказаних умов Договору відповідачу передано в оренду на умовах лізингу «Телефон мобільний AppleiPhone 11 64GB Black встановленою вартістю 25544,12 грн.. Умовами пакету фінансування, визначеними у договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення Договору. Умовами пакету фінансування є платіж при отримання товарів (від загальної суми платежів), що становить 2554,41 грн.; кількість місячних платежів (крім першого) - 9; розмір місячних платежів: щомісяця рівними частинами - 2554,41 грн.; вид договору: прямий лізинг; перехід права власності до Клієнта: виплата всіх зобов`язань за Договором.До даного договору розроблено та долучено графік сплати платежів, розрахований на 9 платежів(а.с. 32).

До вказаного договору долучено Правила отримання товарів (надання послуг) в системі Плати Пізніше (а.с. 18-30), відповідно до п.1.1.1 яких вказано, що ці Правила - це документ, який встановлює порядок товарів (надання послуг) в системі Плати Пізніше і є невід`ємною частиною Договору про отримання товарів (надання послуг) в системі Плати Пізніше та обов`язковим для сторін Договору.

Відповідно до п.1.4 Правил отримання товарів (послуг) в системі Плати Пізніше Правила є договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України. Підписанням Договору Клієнт приєднується до Правил. Правила є невід`ємною частиною кожного Договору з моменту його укладення.

Відповідно до п.13.7 Договору Клієнт ознайомився з Правилами отримання товарів (послуг) в системі Плати Пізніше в редакції згідно наказу № 05/02-18 від 05.02.2018, зміст Правил є зрозумілим для Клієнта, і він погоджується їх дотримуватися та виконувати.

Згідно пункту 10.4.2. Договору відповідач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати платежі, передбачені Пакетом фінансування та цим Договором.

Встановлено, що 11.01.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (далі Процесинг-Центр») та ФОП ОСОБА_2 (далі Постачальник) укладено договір № про участь Постачальника в системі Плати Пізніше (Факторингу) (а.с. 33), відповідно до якого постачальник постачає товари клієнтам (надає послуги) та відступає Процесинг-Центру права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за Договорами з Клієнтами, а Процесинг-Центр здійснює факторингове фінансування відступлених Постачальником Процесинг-Центру прав разом з усіма правами вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та надання послуг. Сторони домовляються діяти при цьому відповідно до Правил участі постачальника в системі Плати Пізніше, поточна редакція яких діє згідно наказу № 05/02-18 від 05.02.2018 (далі Правила), які затверджуються Процесинг-Центром та є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, підписання договору №8про отримання товарів в системі Плати Пізніше свідчить про те, що ОСОБА_1 всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Частина перша статті 1048 ЦК України передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором.

Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом (ст. 806 ЦК України).

Предметом договору лізингу, згідно статті 807 ЦК України, може бути майно, визначене індивідуальними ознаками, яке відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства. Не можуть бути предметом договору лізингу земельні ділянки та інші природні об`єкти, а також інші речі, встановлені законом.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вищевказаний договір №8, про отримання товарів в системі Плати Пізніше від 03.05.2021, був підписаний відповідачем електронним підписом.

Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові ВС КЦС від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.

Згідно розрахунку суми заборгованості за договором №8, про отримання товарів в системі Плати Пізніше від 03.05.2021 (а.с. 31) вбачається, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 за договором станом на 18.01.2023 становить 13853,70 грн., у тому числі: 9616,47 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару та 4237,23 грн. - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п.12.2-12-3 Договору.

Так, в п. 12.1 Договору визначено, що сторони несуть відповідальність, встановлену цим Договором, Правилами та чинним законодавством України.

Також, положеннями п. 12.2 12.3 Договору визначено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 (десяти) календарних днів клієнт сплачує неустойку в розмірі 5 (п`ять) відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 (десяти) календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 10 (десять) відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення.

Згідно з вимогами статті 624 ЦК України - якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов`язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків.

Згідно з вимогами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

З розрахунку заборгованості за договором №8, про отримання товарів в системі Плати Пізніше від 03.05.2021, вбачається, зокрема, що неустойка (пеня) нарахована відповідно до положень п.12.2-12-3 Договору за період з 20.10.2021 по 20.05.2022 та складає 4237,23 грн.

Однак, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 2884,95 грн., нарахованих відповідно до положень п.12.2-12-3 Договору за період з 20.03.2022 по 20.05.2022, оскільки відповідно до п. 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Так, Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 24 лютого 2022 року було введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, Указом Президента України №133/2022 було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022, було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року, строк дії воєнного стану продовжено з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України №757/2022 від 16.11.2022 строк дії воєнного стану продовжено з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб та Указом Президента №58/2023 від 06.02.2023 строк дії воєнного стану продовжено з 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав договір №8, про отримання товарів в системі Плати Пізніше від 03.05.2021, однак умови договору порушив.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, позивачем доведено факт укладення договору та порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, а тому, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором в розмірі 10968,75 грн., у тому числі: 9616,47 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару та 1352,28 грн. - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п.12.2-12-3 Договору за період з 20.10.2021 по 20.02.2022.

Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог - 2125,07грн.

Керуючись ст. 11, 205, 207, 526, 549, 598, 599, 610, 612, 624-629, 634, 638, 639, 1048, 1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про фінансовий лізинг», ст. 4, 12, 76 - 81, 258, 259, 264 - 265, 268, 274-279, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (, місцезнаходження: пр-т Степана Бандери, 21 (корпус В), м. Київ, 04073) до ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» заборгованість у розмірі 9616,47 грн. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1863,08 грн., всього 11479,55 грн. (одинадцять тисяч чотириста сімдесят дев`ять гривень 55 копійок).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 04.04.2023.

Суддя О. В. Бондаренко