Провадження №: 2-п/755/26/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Ганжа Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року по цивільній справі № 755/14599/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року по цивільній справі № 755/14599/17 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.11.2017 позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено, стягнуто із заявника на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.08.2013 року станом на 31.08.2017 року у загальному розмірі 80 954 грн. 53 коп. та судові витрати в сумі 1 600 грн.

Заявник зазначає, що про існування такого рішення вона дізналася в жовтні 2022 року із сайту Єдиний реєстр судових рішень, попередньої інформації про існуючий судовий процес, у якому вона є стороною по справі, їй не надходило. Жодних листів, судових повісток, копій позовної заяви з доданими матеріалами вона від суду не отримувала та не знала про факт наявності справи і судових засідань. Таким чином, судом не було досліджено суттєві факти, які впливають на обсяг позовних вимог. Зобов`язань по поверненню кредитних коштів АТ КБ «ПриватБанк» за позовною заявою у неї не виникає в зв`язку з закінченням терміну позовної давності. Заявлені позивачем до стягнення суми процентів не ґрунтуються на умовах кредитного договору і наданому позивачем розрахунку, а тому не підлягають задоволенню. АТ КБ «ПриватБанк» не надано первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені у розрахунку та довідці, є правильними. Позов поданий з порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованим і передчасним. У матеріалах справи відсутні будь які документи та докази, що підтверджують факт звернення до позичальника про дострокове погашення суми заборгованості за кредитом.

Заявник вважає, що заочне рішення суду від 15.11.2017 року було прийняте без належного повідомлення про місце, дату та час судового розгляду, що є порушенням ст. ст. 8 ч. 1; 128 ЦПК України, та є підставою для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

В судове засідання заявник та представник позивача АТ КБ «Приватбанк» не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Судова повістка заявнику була надіслана на зазначену ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення електронну пошту, відповідно норми частини 6 ст. 128 ЦПК України, та була доставлена до електронної скриньки 24.03.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Згідно частини 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За викладених обставин суд вважає за можливе розглянути заяву про перегляд заочного рішення без участі заявника та представника позивача на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали заяви про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши наведені підстави для скасування заочного рішення, суд приходить до наступного висновку.

Дніпровським районним судом м. Києва 15.11.2017 у цивільній справі № 755/14599/17 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 27.08.2013 року станом на 31.08.2017 року у розмірі 80 954 грн. 53 коп. та судовий збір в сумі 1 600 грн., а всього суму 82 554 грн. 53 коп. (а.с. 47-49).

Згідно ст. 228 ЦПК України (у редакції Закону від 18.03.2004 № 1618-IV зі змінами, який був чинний на дату ухвалення рішення), заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно ст. 294 ЦПК України (у редакції на дату ухвалення рішення), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

За нормою частини 4 ст. 231 ЦПК України (у редакції на час розгляду справи), у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На час звернення відповідача із заявою про перегляд заочного рішення суду діють положення Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЦПК України (у редакції Закону від 03.10.2017 № 2147-VIII зі змінами) визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Відповідно статті 284 ЦПК України (у редакції Закону від 03.10.2017 № 2147-VIII зі змінами), заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідач ОСОБА_1 подала заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, у якій зазначає, що про існування судового рішення від 15.11.2017 вона дізналася в жовтні 2022 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, інформації про розгляд справи їй не надходило.

Заява про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року по цивільній справі № 755/14599/17 подана ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 11.03.2023.

Відповідно матеріалів справи, попередньо відповідач заверталась до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про перегляд заочного рішення 27.01.2023, яка ухвалою суду від 02.02.2023 була залишена без руху, як така, що не відповідала вимогам ст. 284, 285 ЦПК України, та ухвалою суду від 24.02.2023 повернута заявнику у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про усунення недоліків заяви.

Матеріали справи не містять доказів про отримання відповідачем копії заочного рішення суду.

За викладених обставин суд вважає, що встановлений законом строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду заявником пропущений з поважних причин, у зв`язку з чим заява про поновлення процесуального строку підлягає задоволенню, відповідно положень ст. 127 ЦПК України.

За вимогами ч. 1 ст. 288 ЦПК України (у редакції Закону від 03.10.2017 № 2147-VIII зі змінами - на час розгляду заяви) заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, лише сукупність зазначених обставин є підставою для скасування заочного рішення в порядку ст. 288 ЦПК України.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України (у редакції на час розгляду заяви), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «ДомбоБегеер Б.В. проти Нідерландів» («DomboBeheerB. V. v. theNetherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява №14448/88, § 33).

Рішення суду від 15.11.2017 року ухвалене заочне з тих підстав, що відповідач належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, у зв`язку з чим судом було вирішено розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

На час вирішення спорту та ухвалення рішення по справі діяла редакція ст. 224 ЦПК України, відповідно якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Процесуальні документи надсилались відповідачу ОСОБА_2 за вказаною у позові адресою: АДРЕСА_1 , яка є місцем реєстрації відповідача, при цьому поштове рекомендоване відправлення було повернуто без вручення адресату за закінченням терміну зберігання (а.с. 40, 45).

Відповідно частини 5 ст. 74 ЦПК України (у редакції на час розгляду справи), судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Отже, відповідно вимог процесуального закону на час вирішення спору відповідач була належним чином повідомлена про розгляд справи.

Водночас, з`ясування поважності причин неявки в судове засідання не може бути безумовною підставою для скасування заочного рішення.

Для цього відповідач повинен вказати докази, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

У даному випадку, окрім того, що суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, суд не вбачає у заяві відповідача ОСОБА_1 посилань на конкретні докази, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Вищевикладене та аналіз наданих відповідачем до заяви копій квитанцій без обґрунтування доводів щодо неврахування позивачем сплачених за такими квитанціями коштів в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором не дає підстав для проведення судом переоцінки доказів досліджених при вирішенні справи, натомість належних та достатніх доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи і які не були враховані судом, що могли б привести до зміни ухваленого рішення суду не надано.

Фактично у своїй заяві відповідач ОСОБА_1 посилається на незаконність рішення, поверховість розгляду справи, порушення норм матеріального та процесуального права, тобто заявник фактично не погоджується з прийнятим рішенням і здійсненою судом оцінкою доказів та обставин справи, при цьому вказує, що судом не було враховано сплив позовної давності.

Однак, такі посилання відповідача не є доказами, що мають істотне значення для правильного вирішення справи в розумінні положень частини 1 ст. 288 ЦПК України.

Обґрунтовуючи заяву, відповідач вказує на те, що вона була позбавлена можливості подати заяву про застосування наслідків спливу позовної давності, натомість, таке право відповідача не можна розглядати як доказ, що має істотне значення для правильного вирішення справа, наявність якого в свою чергу призводить до скасування заочного рішення.

Так, відповідно до положень ст. 76 ЦПК України (у редакції чинного закону на час розгляду заяви), доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Згідно ст. 95 ЦПК України (у чинній редакції), письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, посилання відповідача на те, що вона не скористалася правом заявити про сплив позовної давності не є доказом в розумінні положень процесуального закону та не є окремою підставою для скасування заочного рішення суду, а може бути реалізоване при новому розгляді справи у зв`язку з встановленням судом всіх складових частини 1 ст. 288 ЦПК України, які призводять до скасування заочного рішення, однак наявності яких в даному конкретному випадку не встановлено.

Також суд роз`яснює, що відповідно частини 4 ст. 287 ЦПК України (у редакції Закону від 03.10.2017 № 2147-VIII зі змінами), у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 127, 247, 260, 284, 287, 288 Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону від 03.10.2017 № 2147-VIII зі змінами, ст. ст. 74, 224, 228, 294, 231 Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону від 18.03.2004 № 1618-IV зі змінами, суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року по цивільній справі № 755/14599/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 03.04.2023.

Суддя