РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю.

Свої вимоги мотивує тим, що вона з ОСОБА_4 почала сумісне проживання однією сім`єю починаючи з січня 2002 року у квартирі АДРЕСА_1 .

З жовтня 2006 року по квітень 2007 року вони з ОСОБА_4 проживали у квартирі АДРЕСА_2 . З травня 2007 року по 03 червня 2011 року вони разом проживали у квартирі АДРЕСА_3 .

У період спільного проживання вони вели господарство, спільний бюджет, купували майно, спільно проводили свята, їздили на відпочинок.

За час перебування у фактичних шлюбно-сімейних відносинах вони разом з ОСОБА_4 за спільні кошти придбали майно, яке зареєстровано за ОСОБА_4 , а саме:

- квартиру АДРЕСА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 21 травня 2003 року;

- квартиру АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 30 травня 2007 року;

- автомобіль марки «Mitsubishi Pajero 3.2 DID» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 19 березня 2011 року.

03 червня 2011 року між нею та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

19 червня 2017 року приватним нотаріусом КМНО Теутою Є.П. була відкрита спадкова справа.

Вона звернулась з відповідною заявою до приватного нотаріуса про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя після смерті ОСОБА_4 , проте їй було роз`яснено про неможливість встановлення майна як спільного майна, придбаного спадкодавцем до реєстрації шлюбу.

Відповідно до матеріалів спадкової справи ще одним спадкоємцем крім неї є донька спадкодавця - ОСОБА_3 .

Просила суд ухвалити рішення, яким:

- встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати спільною сумісною власністю наступне майно: квартиру АДРЕСА_4 , квартиру АДРЕСА_3 та автомобіль марки «Mitsubishi Pajero 3.2 DID» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі.

У грудні 2017 року позивач подала до суду уточнену позовну заяву (т. 1, а.с. 52-56), в якій просила суд ухвалити рішення, яким:

- встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2002 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати спільною сумісною власністю наступне майно: квартиру АДРЕСА_4 , квартиру АДРЕСА_3 , автомобіль марки «Mitsubishi Pajero 3.2 DID» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 .

Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 лютого 2018 року залучено до участі у справі співвідповідача - ОСОБА_2 .

У травні 2018 року позивач подала до суду уточнену позовну заяву (т. 1, а.с. 167-174), в якій просила суд ухвалити рішення, яким:

- встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по 03 червня 2011 року;

- визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 наступне майно: квартиру АДРЕСА_4 , квартиру АДРЕСА_3 , автомобіль марки «Mitsubishi Pajero 3.2 DID» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки «Mitsubishi Pajero 3.2 DID» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року закрито провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_3 у зв`язку з відмовою від позову.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги з урахування заяви про уточнення позовних вимог та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась.

У матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву представника відповідача, в якому вона просить відмовити в задоволені позову (т. 1, а.с. 138-142). Зазначено, що посилання позивача щодо спільного проживання з ОСОБА_4 в різні періоди за різними адресами спростовується заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 січня 2007 року та ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27 січня 2007 року, якими встановлено, що ОСОБА_4 самовільно після розірвання шлюбу з ОСОБА_5 08 жовтня 2002 року проживав в квартирі АДРЕСА_1 , чим порушував її права та інтереси. Позивачем не надано доказів на підтвердження придбання квартир за спільні кошти з ОСОБА_4 . Крім того, квартира АДРЕСА_4 та квартира АДРЕСА_3 були придбані ОСОБА_4 частково за кошти міського бюджету.

Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

03 червня 2011 року між позивачем та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб (т. 1, а.с. 27).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (т. 1, а.с. 28).

19 червня 2017 року приватним нотаріусом КМНО Теутою Є.П. була відкрита спадкова справа.

Позивач звернулась з відповідною заявою до приватного нотаріуса про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя після смерті ОСОБА_4 , проте їй було роз`яснено про неможливість встановлення майна як спільного майна, придбаного спадкодавцем до реєстрації шлюбу (т. 1, а.с. 33).

Позивач зазначає, що вона з ОСОБА_4 почала сумісне проживання однією сім`єю починаючи з січня 2002 року у квартирі АДРЕСА_1 . З жовтня 2006 року по квітень 2007 року вони з ОСОБА_4 проживали у квартирі АДРЕСА_2 . З травня 2007 року по 03 червня 2011 року вони разом проживали у квартирі АДРЕСА_3 .

З урахуванням уточнення позовних вимог просить суд встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

На підтвердження факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по 03 червня 2011 року (день реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 ) посилається на покази свідків та письмові докази.

Свідок ОСОБА_6 у суді показав, що знає позивача з 2002 року як дружину ОСОБА_4 , з яким він знайомий з 1990 року. З ОСОБА_4 вони товаришували. В гостях він бував приблизно раз на місяць та по святах. ОСОБА_4 сказав йому, що позивач є його дружиною. З їх поведінки було зрозуміло, що вони є подружжям. Коли він був у них в гостях, вона перебувала в квартирі, готувала їжу. У квартирі АДРЕСА_1 також бував у гостях. Крім того, вони разом їздили на пікнік приблизно у 2003-2004 році.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що знає позивача з 2007 року, оскільки є сусідом по площадці в будинку АДРЕСА_6 . З ОСОБА_4 познайомився у 2006 році, коли вони робили ремонт у сусідніх квартирах. Йому не відомо про те, чи перебували ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі. Інколи вони залишали йому ключі, щоб він приглядав за квартирою на час їх від`їзду, що відбувалось 1-2 рази на рік. Вони постійно проживали в квартирі та складали враження по поведінці, що вони є подружжям. Вони разом їздили на відпочинок. Він інколи допомагав ОСОБА_4 по господарству. Періодично зранку та ввечері зустрічав ОСОБА_1 , оскільки співпадали їх графіки роботи.

Свідок ОСОБА_8 у суді показав, що знайомий з позивачем десь з 2002 року, їх познайомив ОСОБА_4 , представивши її в якості його дружини. ОСОБА_4 знав близько 30 років, вони спочатку разом працювали, а потім почали дружити. Він був у них в гостях, одного разу вони разом зустрічали Новий рік. Вони разом їздили на дачу ОСОБА_1 та з ОСОБА_4 допомагав по господарству, оскільки останній мав травму спини та він не міг виконувати тяжкі фізичні роботи. Коли вони разом зустрічались, завжди було зрозуміло, що це подружжя. Під час якоїсь зустрічі ОСОБА_4 сказав, що вони вже зареєстрували шлюб. Коли ОСОБА_4 перебував у госпіталі, з ним була лише ОСОБА_1 . В гостях у них він бував майже кожного тижня. ОСОБА_4 зазначав, що придбав квартиру за кошти від роботи дипломатом, а ОСОБА_1 допомагала йому з ремонтом.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що знає позивача з 2003 року, познайомився на автопробігу. Їх познайомив ОСОБА_4 , якого він знав з середини 90-х років. ОСОБА_4 сказав, що позивач є його дружиною. Вони зустрічались приблизно декілька разів на рік, їздили один до одного сім`ями в гості. Автопробіг відбувався кожний рік та ОСОБА_4 там завжди був з позивачем як з дружиною.

Свідок ОСОБА_10 у суді показала, що знайома з позивачем з 2007 року, їх познайомив ОСОБА_4 як зі своєю дружиною. З ОСОБА_4 вона познайомилась у лютому 2006 року. Вона працювала в МВС до 2016 року. Раніше ОСОБА_4 показував спільні фото та відео з позивачем як з дружиною. Стосунки були робочі та в певній мірі приятельські. Вона приходила в гості в квартиру АДРЕСА_3 та з розмов їй було відомо, що квартира придбана за спільні кошти.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показала, що знайома з позивачем з 2001 року, їх на спільному дні народженні познайомив ОСОБА_4 . Останній представив позивача як дружину. З ОСОБА_4 вона познайомилась день у 2000 році. Зустрічались разом приблизно раз на місяць. У квартирі АДРЕСА_1 були декілька разів, потім зустрічались у квартирі АДРЕСА_3 . Спілкувались приблизно до 2007 року постійно, потім періодично з ОСОБА_1 .

Відповідач на спростування доводів позивача щодо спільного проживання з ОСОБА_4 посилається на покази свідків.

Свідок ОСОБА_12 у суді показала, що позивача не знає взагалі. З відповідачем жила з 90-х років на одній площадці будинку АДРЕСА_7 приблизно до 2005-2006 років. Спочатку ОСОБА_4 жив з дружиною ОСОБА_13 десь до 2004 року, потім жив сам приблизно до 2005-2006 років. Відносини з ОСОБА_4 були сусідськими, але в гості вона до нього не ходила, лише коли він жив з дружиною ОСОБА_13 бувала у них приблизно раз на рік. До 2004 року бачила ОСОБА_4 з дружиною на сходовій клітині, у дворі будинку.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що позивача вона не знає. Вона була дружиною ОСОБА_4 . У жовтні 2000 року шлюб з ним розірвано, проте вони разом проживали як чоловік та дружина у квартирі АДРЕСА_1 до 2003 року. ОСОБА_4 жив у цій квартирі до жовтня 2006 року. У період з 2003 року по 2006 рік вона кожного дня бувала у квартирі, але не завжди там ночувала, оскільки в цьому ж будинку жила її мати. Вона ночувала в квартирі у мами або у квартирі АДРЕСА_8 за бажанням її доньки. Позивач не могла жити в квартирі АДРЕСА_1 , жодних її речей там не було. Коли ОСОБА_4 виїжджав, вона збирала всі його речі, проте жодної жіночої речі там не було. У зазначеній квартирі знаходились також її речі та речі дитини. З приводу стосунків з іншими жінками їй відомо зі слів колишнього чоловіка. Суди між ними закінчились у 2006 році.

Свідок ОСОБА_14 у суді показала, що вона була першою дружиною ОСОБА_4 позивача знає, бачила її двічі, а саме у 2007 році та похоронах ОСОБА_4 про обставини спільного проживання з позивачем їй нічого не відомо. Вона з онучкою ОСОБА_15 приїжджала у 2003 році, тоді ОСОБА_4 жив один. Вони на декілька днів зупинялись у ОСОБА_4 , потім поїхали в санаторій, а на зворотному шляху знов на декілька днів зупинились у нього. Потім у 2007 році вони ще раз приїздили та жили влітку на дачі у знайомого ОСОБА_4 . Останній до них приїжджав на вихідних, проте завжди він був сам. Також приїжджав його син, який загинув у 2003 році. У 2007 році вони приїжджали вже не у квартиру на АДРЕСА_7 , а в іншу квартиру (двокімнатну).

Свідок ОСОБА_16 у суді показала, що вона бачила позивача два рази, зокрема, у 2003 році вони їздили на відпочинок на три дні та позивача представили як знайому, а потім разом вони їздили у 2004 році. Бачила ОСОБА_4 з різними жінками, але про жодну з них не говорили як про його дружину. Коли вона декілька разів приїжджала у квартиру по АДРЕСА_7 , ОСОБА_4 був сам та ще інколи там була його перша дружина. У квартирі АДРЕСА_3 позивача вона ніколи не бачила. У 2010 році ОСОБА_4 приїжджав до Москви, жив у колишньої дружини та у ОСОБА_17 . Зазначена інформація їй відома зі слів ОСОБА_18 .

Свідок ОСОБА_19 у суді показав, що позивача знає з поїздки з ОСОБА_20 , з яким познайомився у 2000 році. У нього була баня, куди вони ходили по середам та суботам. ОСОБА_4 був там постійно з різними жінками. Фактично позивач з ОСОБА_4 ніколи не проживали разом, навіть після укладення шлюбу. Він їздив з ОСОБА_4 постійно до Москви для лікування. У 2007 році ОСОБА_4 з іншою жінкою Мілою зустрічав Новий рік десять днів. У 2007 та 2008 роках ОСОБА_4 провів літо у нього на дачі, там також була перша дружина ОСОБА_4 . Він спілкувався з ОСОБА_4 постійно, телефонували один одному по декілька разів на день.

Суд, оцінюючи покази свідків, вважає, що свідки позивача були більш близькі з нею та ОСОБА_4 , оскільки частіше зустрічались, бували у них в різних квартирах у гостях та бачили їх разом в якості чоловіка та дружини.

Свідки відповідача жодного відношення до ОСОБА_1 не мають, не товаришують з нею зараз та раніше, а тому їх покази не можуть розцінюватись судом як об`єктивні.

За таких обставин, суд надає перевагу показам свідків позивача.

Крім того, позивачем на підтвердження спільного проживання з ОСОБА_4 надані суду письмові докази.

У матеріалах справи містяться спільні фотографії позивача з ОСОБА_4 датовані різними роками, починаючи з 2002 року (т. 1, а.с. 105-113).

Крім того, позивачем надані суду копії товарних чеків, які підтверджують придбання меблів та техніки для спільного з ОСОБА_4 проживання, датовані починаючи з 2004 року (т. 1, а.с. 114-125).

В якості заперечення доводів позивача відповідач надала суду фотографії та відео за період з 2006 року по 2009 рік (т. 2, а.с. 165-168), на яких відсутня позивач.

Разом з тим, надані стороною відповідача фотографії та відео, на яких відсутня позивач, не спростовують доводи ОСОБА_1 щодо спільного проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю та ведення спільного господарства.

Факт того, що на фото, наданих позивачем, зображені саме вона та ОСОБА_4 стороною відповідача не оспорювався.

Оцінивши надані докази, покази свідків, суд приходить до висновку, що позивач довела факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по 02 червня 2011 року (до укладення шлюбу з ОСОБА_4 03 червня 2011 року).

Позивач також просить суд:

- визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 наступне майно: квартиру АДРЕСА_4 , квартиру АДРЕСА_3 , автомобіль марки «Mitsubishi Pajero 3.2 DID» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску та земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки «Mitsubishi Pajero 3.2 DID» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску.

Згідно зі ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що для визнання майна спільною власністю на підставі ст. 74 СК України, потрібно підтвердити факт проживання осіб однією сім`єю без шлюбу - у той період, коли було придбане спірне майно. Для цього важливе підтвердження фактів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та витрат, а також придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

Квартира АДРЕСА_4 придбана ОСОБА_4 на підставі інвестиційного договору від 25 березня 2002 року (т. 1, а.с. 179-180). Свідоцтво про право власності на зазначену квартиру ОСОБА_4 отримав 21 травня 2003 року (т. 1, а.с. 29).

Вбачається, що зазначена квартира придбана до 01 січня 2004 року, а тому, враховуючи період, з якого встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу (з 01 січня 2004 року по 02 червня 2011 року), квартира АДРЕСА_4 не є спільною сумісною власністю позивача та ОСОБА_4 .

За таких обставин, вимога позивача про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 задоволенню не підлягає.

Квартира АДРЕСА_3 придбана ОСОБА_4 на підставі договору № 4-32-НО пайової участі у будівництві житлового будинку від 26 жовтня 2004 року (т. 1, а.с. 184-188). Свідоцтво про право власності на зазначену квартиру ОСОБА_4 отримав 30 травня 2007 року (т. 1, а.с. 30).

Вбачається, що зазначена квартира набута під час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю.

За таких обставин, вимога позивача про визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 підлягає задоволенню.

З державного акту на право власності на земельну ділянку від 21 вересня 2007 року (т. 1, а.с. 57) земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , набута ОСОБА_4 на підставі рішення Фасовської сільської ради. Земельна ділянка приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

За таких обставин, земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 не є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Автомобіль марки «Mitsubishi Pajero 3.2 DID» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 був придбаний ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 58 від 15 березня 2011 року (т. 1, а.с. 175-177). Зареєстровано цей автомобіль за ОСОБА_4 19 березня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (т. 1, а.с. 31-32).

Вбачається, що зазначений автомобіль набутий під час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а тому цей автомобіль є об`єктом права спільної сумісної власністі.

За таких обставин, вимога позивача про визнання за нею права власності на 1/2 частину автомобіля марки «Mitsubishi Pajero 3.2 DID» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.

З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 8640 гривень.

Керуючись статтями 57, 74 СК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_10 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по 02 червня 2011 року.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частку автомобіля марки «Mitsubishi Pajero 3.2 DID» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_10 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 8640 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 24 березня 2023 року.

Суддя: