Справа № 189/2172/22
РІШЕННЯ

іменем України

21.06.2023 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Степанової О.С.

при секретарі Комеристій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про припинення права оренди земельної ділянки, витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Відродження» про припинення права оренди земельної ділянки, витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування поданого позову представник позивача зазначив, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1803 від 23.10.2017 року, ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки загальною площею 4,8194 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0178, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, власником якої була ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 20 жовтня 2004 року між ОСОБА_3 , як власником земельної ділянки, загальною площею 4,8194 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0178 та ТОВ «Відродження» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, яким було визначено термін дії договору оренди на десять календарних років.

29 червня 2011 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Відродження» було укладено додаткову угоду до договору оренди вказаної земельної ділянки від 20 жовтня 2004 року, якою було визначено термін дії договору оренди до 31 грудня 2021 року. У зв`язку з небажанням в подальшому продовжувати орендні правовідносини із ТОВ «Відродження» спадкоємцем ОСОБА_3 позивачем по справі ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Відродження» завчасно, а саме: 24.05.2021 року, а також одразу після закінчення строку дії договору оренди 27.01.2022 року було направлено заяви (листи-повідомлення) про заперечення у поновленні договору оренди земельної ділянки загальною площею 4,8194 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0178. 01 листопада 2022 року під час підготовки пакету документів для укладення договору оренди даної земельної ділянки з іншим орендарем позивачу стало відомо про те, що від його імені із ТОВ «Відродження» 29.12.2020 року було укладено додаткову угоду, відповідно до якої термін дії договору оренди земельної ділянки було продовжено до 30.07.2038 року. Після цього ОСОБА_1 неодноразово звертався до посадових осіб ТОВ «Відродження» з проханням роз`яснити вказану ситуацію та надати йому оригінал або хоча б копію додаткової угоди від 29.12.2020 року, однак до теперішнього часу жодної відповіді надано не було. Вказану додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 29.12.2020 року позивач вважає недійсною та неукладеною, оскільки, будь-якого договору чи додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки (окрім договору оренди земельної ділянки від 20 жовтня 2004 року, а також додаткової угоди від 29 червня 2011 року до договору оренди вказаної земельної ділянки від 20 жовтня 2004 року укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ» Відродження») між ОСОБА_1 та ТОВ «Відродження» - не укладалося та позивачем не підписувалося. В зв`язку з чим, представник позивача просить припинити право оренди ТОВ «Відродження» земельної ділянки загальною площею 4,8194 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0178, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, що належить ОСОБА_1 , дата державної реєстрації 31.12.2020 року, номер запису про інше речове право: 40087940; зобов`язати ТОВ «Відродження» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 4,8194 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0178, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

13.03.2023 року Покровським районним судом Дніпропетровської області було винесено заочне рішення по справі №189/2172/22 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Відродження» про припинення права оренди земельної ділянки, витребування майна з чужого незаконного володіння, яке ухвалою суду від 03.05.2023 року скасовано та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення.

Враховуючи, що дана справа розглядається після скасування заочного рішення, новий судовий розгляд якої здійснюється в загальному позовному провадженні, представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження», будучи повідомленим про дату, місце та час слухання справи повторно без поважних причин до суду не з`явився, то право останнього на подання ним заяви про перегляд заочного рішення втрачається, а повторне заочне рішення згідно вимог ч. 3 ст. 288 ЦПК України сторони можуть оскаржити в загальному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з положеннями ч. 1,2 ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах диспозитивності цивільного судочинства. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 жовтня 2004 року між ОСОБА_3 , як власником земельної ділянки загальною площею 4,8194 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0178, та ТОВ «Відродження» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, яким було визначено термін дії договору оренди на десять календарних років (а.с.5-6).

29 червня 2011 року між ОСОБА_3 , як власником земельної ділянки загальною площею 4,8194 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0178 та ТОВ «Відродження» було укладено додаткову угоду до договору оренди вказаної земельної ділянки від 20 жовтня 2004 року, якою було визначено термін дії договору оренди до 31 грудня 2021 року (а.с.7).

Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1803 від 23.10.2017 року, ОСОБА_1 являється спадкоємцем земельної ділянки загальною площею 4,8194 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0178, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, власником якої була ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Крім того, згідно п.1 Додаткової угоди від 29.06.2011 року до договору оренди земельної ділянки від 20.10.2004 року, при переході права власності на земельну ділянку, або її частину, від Орендодавця до іншої особи, або осіб, цей договір, а також всі його умови, зберігають свою чинність для нового власника, або власників.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного Кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно ч. 1ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з небажанням в подальшому продовжувати орендні правовідносини із ТОВ «Відродження» спадкоємцем ОСОБА_3 ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Відродження» 24.05.2021 року, а також одразу після закінчення строку дії договору оренди 27.01.2022 року було направлено заяви (листи-повідомлення) про заперечення у поновленні договору оренди земельної ділянки загальною площею 4,8194 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0178 (а.с.8,9).

Однак, матеріали справи не містять доказів отримання ТОВ «Відродження» вищевказаних листів від ОСОБА_1 .

Так, як вбачається з копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №313883643 від 01.11.2022 року, 31.12.2020 року державним реєстратором виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області було здійснено державну реєстрацію додаткової угоди б/н від 29.12.2020 року до договору оренди земельної ділянки площею 4,8194 га, якою дата закінчення договору оренди земельної ділянки 30.07.2038 року з автоматичним продовженням дії договору. Номер запису про інше речове право: 40087940; орендар ТОВ «Відродження», орендодавець ОСОБА_1 (а.с.10-11).

В той час, в позовній заяві позивач посилається на те, що додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 29.12.2020 року з ТОВ «Відродження» він не укладав та не підписував.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зауважує, що доказування на основі припущень не здійснюється, адже відповідна заборона чітко передбачена процесуальних законом.

Відповідно до ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина 1 ст. 77 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно Акту втрати документів №66 від 01.02.2023 року, складеного комісією у складі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з початку відкритого воєнного нападу на Україну 24.02.2022 року, через загрозу окупації, ТОВ «Відродження» були вивезені всі договори оренди земельних ділянок з Дніпропетровської області до місця зберігання. За результатами ознайомлення з поясненнями працівника підприємства, відповідального за транспортування документів з метою їх збереження, за результатами внутрішнього розслідування, шляхом проведення інвентаризації, була виявлена втрата певної кількості договорів з додатковими угодами, в тому числі, договірна справа земельної ділянки з кадастровим номером: :01:001:0178, яка належить ОСОБА_1 . Оскільки право оренди земельної ділянки підтверджується даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і примірників договору існує два, то Комісія рекомендує підприємству звернутися до іншої сторони договору до Орендодавця для отримання копії договору оренди земельної ділянки (а.с.98).

Однак, позивачем не було надано суду договір оренди земельної ділянки, за яким він просить припинити право оренди та повернути земельну ділянку, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості повно та всебічно дослідити всі умови договору, з метою визначення порушення прав позивача та здійснення їх захисту.

Згідно з ч.10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Крім того, згідно зі ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України

Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (ст. 18 цього Закону).

Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, додаткова угода до договору оренди б/н від 29.12.2020 року підлягала державній реєстрації, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 18.06.2019 р. по справі №812/778/17.

Так, судом достовірно встановлено, що 31.12.2020 року державним реєстратором виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області було здійснено державну реєстрацію додаткової угоди б/н від 29.12.2020 року до договору оренди земельної ділянки площею 4,8194 га, номер запису про інше речове право: 40087940(а.с.10-11), що свідчить про її чинність, докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Крім того, 23.02.2023 року ОСОБА_1 отримав орендну плату за 2022 рік в сумі 14460,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №631 (а.с.103), що свідчить про прийняття ним умов додаткової угоди, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що позивач, отримавши від відповідача орендну плату за 2022 рік, звертався до ТОВ «Відродження» з запереченнями та посилався на відсутність між ними договірних відносин.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 не довів належними та допустимим доказами наявність підстав, на які він посилався, звертаючись до суду з позовними вимогами, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Враховуючи відмову у позові, судові витрати, понесені позивачем на оплату судового збору, слід покласти на останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.124 ЗК України, статтями 6,13,14,31 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.11, 628, 629, 638, 792 ЦК України, ст. ст. 3, 12, 13, 76-78, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд , -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про припинення права оренди земельної ділянки, витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Судові витрати у вигляді понесеного судового збору покласти на позивача ОСОБА_1 .

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Степанова

21.06.2023