ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/239/23 Номер провадження 22-ц/814/3859/23Головуючий у 1-й інстанції Зіненко Ю.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

21 червня 2023 року м. Полтава

Суддя судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду Лобов О.А., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 02 червня 2023 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Решетилівської державної нотаріальної контори про закінчення спадкової справи без видачі свідоцтва про право на спадщину та зобов`язання прийняти заяву про прийняття спадщини із заведенням спадкової справи,

треті особи: Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, Новосанжарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Решетилівська міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в :

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 02 червня 2023 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення доказів. Відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Вказану ухвалу оскаржено ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга подана з порушенням строків визначених законом для подачі апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Як вбачається з матеріалів справи 02 червня 2023 року судом першої інстанції постановлено вступну та резолютивну частини ухвали за відсутності ОСОБА_7 (т.2 а.с.239-245), В цей же день виготовлено повний текст оскаржуваного рішення та направлено його копію на електронну пошту скаржника(т.2 а.с.246), яка зазначена у кожній заяві ОСОБА_1 та є її офіційною електронною адресою.

Як вбачається з довідки Решетилівського районного суду Полтавської області від 02.06.2023 про доставку електронного документу, «Ухвалу від 02.06.2023 по справі № 546/239/23 (суддя Зіненко Ю.В.), а також ( за наявності) прикріплені до нього файли було надіслано одержувачу ОСОБА_1 в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 02.06.2023 13:00:50» (т.2 а.с.246)

Як вбачається з довідки Решетилівського районного суду Полтавської області від 02.06.2023 про доставку електронного документу, «Ухвалу від 02.06.2023 по справі № 546/239/23 (суддя Зіненко Ю.В.), а також (за наявності) прикріплені до нього файли було надіслано одержувачу ОСОБА_1 в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету: 02.06.2023 17:00:34» (т.3 а.с.1)

Апеляційна скарга подана через систему «Електронний суд» 20.06.2023.

Таким чином апеляційна скарга на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 02 червня 2023 року подана через 18 дні з моменту її ухвалення та отримання, тобто з порушенням норм ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

В апеляційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Решетилівського районного суду Полтавської області від 02 червня 2023 року. Однак клопотання взагалі не обґрунтоване.

Відповідно п. 1 ч. 3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 ЦПК України, і особа яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Разом з тим вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження, встановлено, що апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.357 ЦПК України, оскільки при її подачі не сплачено судовий збір.

Відповідно положень ч.2 ст. 357, ч.1 ст. 185, ч.4 ст. 177 ЦПК України, апеляційна скарга, яка не оплачена судовим збором у встановленому розмірі, залишається без руху з наданням строку, для сплати судового збору, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI визначено, що судовий збір справляється, зокрема за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений у частині другій статті 3 Закону № 3674-VI.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 915/955/15 підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI встановлено ставку судового збору за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на всі ухвали суду без винятку - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб для юридичної особи або фізичної особи підприємця та 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб для фізичної особи.

Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Вказаний висновок підтриманий сталою практикою Верховного Суду (постанови 20 червня 2018 року у справі 752/7347/16-ц, від 30.01.2020 у справі №161/7783/19, від 16.02.2020 у справі №337/4898/18, від 01.11.2019 у справі №569/11098/18, ухвали від 05.03.2020 у справі №916/310/16, від 17.04.2020 у справі №922/3503/16, від 14.02.2020 у справі №50/311-б, від 16 червня 2021 року у справі № 336/1461/19, тощо).

В апеляційній скарзі скаржником заявлено клопотання про звільнення її від сплати судового збору у зв`язку з складним матеріальним станом.

Апеляційний суд зазначає, що скаржник є особою працездатного віку, суду не надано доказів непрацездатності ОСОБА_1 чи перебування останньої на обліку у центрі зайнятості у зв`язку зі звільненням.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначено, що вона разом з матір`ю пішли працювати та заробляти кошти, що свідчить про наявність певного доходу у скаржниці.

В ухвалі від 20.04.2023 у справі № 990/13/23 Велика Палата Верховного Суду (пункт 9) зазначила, що з аналізу положень Закону України «Про судовий збір» випливає, що за загальним правилом за подання заяв, скарг до суду кожен, хто їх подає, має сплатити судовий збір, за винятком платників, які звільнені від сплати на підставі закону, або існують умови, які суд може використати для відтермінування, розстрочення, зменшення чи звільнення від сплати цього платежу. З розуміння положень статті 8 у системному зв`язку з положеннями статей 1, 2 та 5 Закону № 3674-VI випливає, що суд правоможний застосувати відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати не тільки, коли є умови, випадки чи коло осіб, передбачені частиною першою статті 8 цього Закону, але також зважаючи на характер (правову природу) заявлених позовних вимог, їхню спрямованість та значимість для позивача (скаржника), неможливість захистити порушене право чи захиститися від посягання на певне благо не інакше, ніж тільки через суд, ступінь взаємозалежності захисту заявленого порушеного права чи свобод від матеріальної (фінансової) спроможності реалізувати захист порушеного права шляхом звернення до суду. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутне матеріальне становище скаржника, що відповідно унеможливлює здійснити оплату судових витрат (пункт 11 ухвали).

Тобто, застосування норми статті 8 Закону України «Про судовий збір» щодо звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру, або відстрочення чи розстрочення його сплати є правом, а не обов`язком суду, про що свідчить застосована у тексті закону мовна конструкція: «суд може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору…» та вирішення цього питання слід розглядати з огляду на певні обставини справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вимога щодо сплати судових зборів, як-от державного мита, сумісна з правом на доступ до суду, якщо вона не підриває його суть рішення (Kreuz v. Poland (no. 1) (Креуз проти Польщі), §§ 60-67). Немає об`єктивного способу перевірити «обґрунтованість збору» для всіх справ, а перевірка в кожному окремому випадку сама собою є суб`єктивною.

Розмір судового збору, який підлягає сплаті за подачу апеляційної скарги, не є надмірним та становить 532,51 грн. На скаржника, як на платника судового збору, не поширюються пільги звільнення від сплати цього платежу, передбачені статтею 5 Закону України «Про судовий збір».

З огляду на зазначені вище обставини, наданих скаржником доказів недостатньо щоб стверджувати про реальну неспроможність сплатити цю суму судового збору.

Згідно з частиною першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, оплаті скаржником підлягає судовий збір у розмірі 536,80 - 4,29,44(0,8) = 532,51 грн, оригінал квитанції повинен бути наданий суду.

Оплата повинна здійснюватися за реквізитами:

ККДБ 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)», символ звітності 206, відомча ознака 80:

Номер рахунку UA0016719

Код за ,

Код банку отримувача (МФО) - 899998

Отримувач ГУК у Полт.обл/тг м.Полтава/22030101,

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.).

Приклад заповнення графи "Призначення платежу":

*;101; НОМЕР_1 ;Судовий збір, за позовом ОСОБА_8 , на рішення від 01.01.2022 по справі 905/1057/18, Полтавський апеляційний суд

За таких обставин апеляційна інстанція позбавлена можливості призначити вказану справу до розгляду, а тому необхідно апеляційну скаргу залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.357 ч.2 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 02 червня 2023 року, залишити без руху, надавши строк протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали для подачі обґрунтувань пропуску строку на апеляційне оскарження та надання підтвердження сплати судового збору.

В разі не виконання вимог ухвали в частині обґрунтувань пропуску строку на апеляційне оскарження у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання в строк ухвали в частині несплати судового збору, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.А.Лобов