ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/5931/20 Номер провадження 22-ц/814/250/23Головуючий у 1-й інстанції Аркатова К.В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Дорош А.І., Триголова В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2021 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Ансу», третя особа - Шоста Харківська державна нотаріальна контора м. Харкова про стягнення заборгованості

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

В січні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь 69 685,78 грн та витрати на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова суду від 12.12.2018 його визнано кредитором спадкодавця ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнуто з ОСОБА_2 за борговими зобов`язаннями ОСОБА_3 201 000,00 грн.

Відповідачка порушила грошове зобов`язання, тому у нього виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за договором позики від 23.11.2009 за період з 04.05.2017 (за три роки до звернення до суду з цим позовом) по 04.05.2020 (дата звернення до суду) сума боргу вкладає 41 000 грн, отже 3 % річних за цей період становить 3 695,59 грн, витрати від інфляції 10 518,92 грн, а всього: 14 214,51 грн. За борговою розпискою від 01.11.2011 за період з 04.05.2017 по 04.05.2020 сума боргу складає 160 000 грн, отже 3 % річних за цей період становить 14 421,81 грн, витрати від інфляції 41 049,46 грн, а всього сума боргу складає 55 471,27 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Ансу», третя особа - Шоста Харківська державна нотаріальна контора м. Харкова про стягнення заборгованості відмовлено.

короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохав рішення місцевого суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Вказував, що висновки місцевого суду зроблені всупереч вимог матеріального та процесуального права, судової практики та не відповідають наявним в матеріалах справи доказам.

Не враховано правові висновки Верховного Суду у справах № 640/6274/16, № 496/4363/15-ц, та не надано оцінки наявній в матеріалах справи інформаційній довідці з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно від 27.04.2020 про належність померлому ОСОБА_3 на праві власності нежитлової будівлі літ Б-2 загальною площею 181 кв.м за адресою АДРЕСА_1 .

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

щодо процесуальної можливості розгляду справи апеляційним судом за відсутності учасників справи, що у судове засідання не з`явились.

Відповідно до статті 372 ЦПК суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання

Якщо сторони, представники сторін, чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що справа перебувала в провадженні Харківського апеляційного суду з 30.11.2021, а в провадженні Полтавського апеляційного суду з 17.06.2022 року. Судове засідання призначалося на 01.09.2022, 29.11.2022 та 07.02.2023, однак розгляд відкладався апеляційним судом, в тому числі і в зв`язку з відсутністю належного повідомлення відповідачки ОСОБА_2 про день та час судового розгляду справи.

Про судове засідання 28.03.2022 сторони належним чином повідомлені.

Представник позивача у справі 29.11.2022 подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника (а.с. 229)

У відповідності з поштовим повідомленням № 540 (яким надсилалась судова повістка-повідомлення у судове засідання 28.03.2023), відповідач ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 , яка є адресою реєстрації останньої (а.с. 45), - відсутня. Поштове відправлення повернулось до суду без вручення адресату «за відсутності адресата за вказаною адресою». Жодних заяв ОСОБА_2 про зміну місця проживання до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Згідно з ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, серед іншого, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За таких обставин необхідно вважати, що ОСОБА_2 належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи. Інші засоби зв`язку (альтернативні) для повідомлення ОСОБА_2 про проведення розгляду справи відсутні.

Враховуючи, що відповідач у справі була обізнана про наявність даного провадження, однак жодних дій, спрямованих на сприяння розгляду справи судом не вчинила, не повідомляла суд про причини своєї неявки, апеляційний суд вважає, що даний спір можливо вирішити в даному судовому засіданні. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Місцевим судом установлено, що заочним рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.12.2018 справі № 638/18041/13-ц визнано ОСОБА_1 кредитором спадкодавця ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно з кожної за борговим зобов`язанням ОСОБА_3 201 000 грн.

Судовим рішенням встановлено факт, що ОСОБА_1 є кредитором померлого ОСОБА_3 за договором позики від 23.11.2009 сума боргу вкладає 41 000 грн, та за борговою розпискою від 01.11.2011 - 160 000 грн, всього борг становить - 201 000 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 28.01.2020 скасовано заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.12.2018 в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4 201 000 грн та судового збору пропорційно в сумі 2 010 грн на користь ОСОБА_1 та в цій частині у позові відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Таким чином, божником є спадкоємець ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирішуючи спір, місцевий суд установив відповідно до положень статті 1282 ЦК України наявність порушеного права (наявність непогашеної спадкодавцем заборгованості за договорами позики) та факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті позичальника ОСОБА_3 , проте зібрані у справі докази свідчать про наявність факту невиконання рішення суду, а не виникнення нового зобов`язання відповідача перед позивачем у справі. Також, місцевим судом зазначено, що суду не надано доказів належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна, за рахунок якого можуть бути задоволені вимоги позивача.

З урахуванням викладеного місцевий суд дійшов висновку про безпідставність вимог ОСОБА_1 про застосування ст. 625 ЦК України, як міри відповідальності до ОСОБА_2 за невиконання рішення суду від 12.12.2018, а тому, за наведених вище обставин у задоволенні позову відмовив.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зроблено висновок, що «у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань».

Згідно з частиною другою статті 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 369/10424/17 (провадження № 61-8310св19) зроблено висновок по застосуванню частини 2 статті 1282 ЦК України та вказано, що «стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних від суми боргу пов`язуються з нездійсненням спадкоємцем (спадкоємцями) одноразового платежу, а не з фактом ухилення спадкоємця від виконання зобов`язання спадкодавця».

З урахуванням вищезазначених норм матеріального права та правових висновків Верховного Суду, апеляційний суд вважає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку, що в даному випадку відповідальність спадкоємців настає за фактом ухилення від виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги в зазначеній частині є обґрунтованими.

Згідно з частиною 1 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

В ході судового розгляду справи позивачем надано відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вбачається, що у власності померлого ОСОБА_3 перебувало нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач у справі не спростувала ту обставину, що успадкованого майна недостатньо для погашення боргових зобов`язань ОСОБА_3 , в тому числі, і нарахованих у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України грошових сум.

Сам по собі факт накладення на зазначене нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 обтяження, не звільняє спадкоємця від обов`язку сплатити грошові кошти. (а.с. 26)

З матеріалів справи вбачається, що позивач прохав стягнути зі спадкоємців у відповідності з вимогами ст. 625 ЦК України інфляційні втрати та 3% річних.

Враховуючи вищезазначені норми матеріального права та сталу судову практику Верховного Суду з питання застосування ст. 625 ЦК України, апеляційний суд вважає, що вказані вимоги є обґрунтованими.

Розмір інфляційних втрат, визначених позивачем в уточненій позовній заяві, не суперечить вимогам закону щодо обрахування індексу інфляції та 3% річних.

Так, за договором позики від 23.11.2009 за період 04.05.2017 (за три роки до звернення до суду з цим позовом) по 04.05.2020 (дата звернення до суду) сума боргу вкладає 41 000 грн, отже, 3% річних за цей період становить 3 695,59 грн; витрати від інфляції 10 518,92 грн, а всього: 14 214,51 грн.

За борговою розпискою від 01.11.2011 за період з 04.05.2017 по 04.05.2020 сума боргу складає 160 000 грн, отже, 3% річних за цей період становить 14 421,81 грн; витрати від інфляції 41 049,46 грн, а всього: 55 471,27 грн.

Загальна сума розміру інфляційних втрат та 3% річних складає 69 685,78 грн.

З уточненої позовної заяви вбачається саме таку суму боргу. (а.с. 118-123)

У місцевому суді відповідач заявила клопотання про застосування строку позовної давності (а.с. 79)

У відповідності із вимогами ст. ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Апеляційний суд вважає, що заява про застосування строків позовної давності є необґрунтованою, оскільки позивач прохає стягнути розмір інфляційних втрат та 3 % річних, обрахованих у відповідності з вимогами ст. 625 ЦК України за період з 04.05.2017 року по 04.05.2020, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи те, що зі спадкоємця сума боргу стягнута заочним рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.12.2018 у справі № 638/18041/13-ц, зміненого постановою Харківського апеляційного суду від 28.01.2020, строк позовної давності за вимогами про стягнення сум за ст. 625 ЦК України не сплив.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладені висновки апеляційного суду, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухвалення у справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн - за подачу позовної заяви (згідно з уточненими позовними вимогами), а також 1 261,20 грн - за подачу апеляційної скарги (із розрахунку: 150% від 840,80 грн (суми судового збору, яка підлягала сплаті за подачу позову фізичною особою за одну вимогу майнового характеру із розрахунку 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 1 січня 2020 року, у якому подано позов), а всього: 2 102 грн.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 листопада 2021 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 69 685,78 грн (розмір інфляційних втрат та 3% річних за статтею 625 ЦК України за період з 04.05.2017 по 04.05.2020) в межах вартості спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 102 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

Повний текст постанови складено 28 березня 2023 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді А.І. Дорош

В.М. Триголов