УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В. вивчивши матеріали цивільної справи за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Просто-Страхування», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду міста Києва звернулась представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» - Динник О.М. з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Просто-Страхування», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вказану позову заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як убачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є стягнення з відповідача суми сплаченого страхового відшкодування, в порядку суброгації.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив місце проживання відповідача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду міста Києва.

На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, суддею в порядку досудової підготовки справи здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» та Славутинської міської ради. Відповідно до отриманої інформації реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ІТС «Реєстр територіальної громади м.Києва» не знайдено, за даними «Міської інтегрованої інформаційно-реєстраційної системи м.Славутича» та картотеки управління адміністративних послуг інформація про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Як убачається з долучених до позовної заяви довідки №720395 про дорожньо-транспортну пригоду від 04 вересня 2020 року та постанови Печерського районного суду міста Києва від 15 вересня 2020 року у справі №757/35550/20-ц, місцем проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено: АДРЕСА_2 .

За інформацією Електронного реєстру територіальної громади м.Києва «ГІОЦ/КМДА» реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ІТС «Реєстр територіальної громади м.Києва» не знайдено.

Разом з тим, на численні запити до Славутицької міської ради щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповіді станом на 30 березня 2023 року до суду не надходили.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

За правилами загальної та альтернативної підсудності, передбаченими ч. 1 ст. 27 та ч.9 ст.28 ЦПК України, вимоги позивача до відповідача територіально не підсудні Дніпровському районному суду міста Києва.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги відомості про останнє відоме місце проживання відповідача, суд приходить до висновку про передачу вказаної цивільної справи за підсудністю на розгляд до Славутицького міського суду Київської області.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 27, 28, 31, 260, 353, 354 ЦПК України -

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу №755/19053/21 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Просто-Страхування», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - передати за підсудністю на розгляд до Славутицького міського суду Київської області (07100, Київська область, м.Славутич, буд.3-А).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: