№ справи687/485/23
№2/687/153/2023
19 червня 2023 року смт. Чемерівці
Суддя Чемеровецького районного суду Хмельницької області Борсук В.О. розглянувши матеріали позовної заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-
В квітні 2023 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.
Дослідивши матеріали справи встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
Так, позовна заява підписана адвокатом Сохою В.В., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , однак відповідно до положень ч.1 ст.14 Сімейного кодексу України сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.
Згідно з вимогами ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що розірвання шлюбу судом відбувається за позовом одного із подружжя відповідно до ст.110 СК України.
Заборона подання позовної заяви про розірвання шлюбу представником одного з подружжя, що чітко випливає з ч.1 ст.110 СК України та із самої суті спору, не виключає участі представника сторін насамперед позивача у розгляді справи про розірвання шлюбу. Представник позивача не може сам підписати позовну заяву про розірвання шлюбу, але представник може представляти позивача чи відповідача.
За відсутності позивача не можна ні з`ясувати повною мірою обставини життя подружжя, ні вжити заходів до їхнього примирення.
В абзаці другому п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України у від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК України про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.
Отже, виходячи із змісту вказаної норми СК України, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має лише один з подружжя та волевиявлення особи, щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема подання позову про розірвання шлюбу. Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.
Таким чином, зважаючи на спеціальну норму Сімейного кодексу України, суддя дійшов висновку, що заяву від імені позивача в частині вимог про розірвання шлюбу подано особою, яка не має права її підписувати.
Відповідно до ч.11 ст.187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Оскільки провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, тому суддя вважає, що позовну заяву слід залишити без руху і надати строк позивачу для виправлення вищевказаних недоліків.
Керуючись ст.ст. 175, 177, 187 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -
Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - залишити без руху.
Позивачу надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Борсук В.О.