Провадження № 2-ві/643/1/23
УХВАЛА

27.03.2023 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Новіченко Н.В., розглянувши заяву представника відповідача-1 - адвоката Сластнікової Ганни Олександрівни про відвід судді Олійника О.О. від розгляду справи № 643/13797/20

за позовом ОСОБА_1

до 1. ОСОБА_2

2. ОСОБА_3

3. Харківської міської ради

про встановлення постійного та безоплатного сервітуту на земельній ділянці

домоволодіння АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Московського районного суду м. Харкова (суддя Олійник О.О.) перебуває справа № 643/13797/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Харківської міської ради про встановлення постійного та безоплатного сервітуту на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 .

Представником відповідача-1 - адвокатом Сластніковою О.О. подано до суду заяву про відвід судді Олійника О.О. від розгляду справи № 643/13797/20.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.03.2023 визнано заявлений представником відповідача-1 - адвокатом Сластніковою Г.О. відвід судді Олійнику О.О. необґрунтованим, заяву про відвід передано для розгляду судді в порядку, встановленому статтею 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2023 заяву про відвід судді Олійника О.О. від розгляду справи № 643/13797/20 передано на розгляд судді Новіченко Н.В.

Положеннями частини 7 статті 40 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (частини 8, 9 статті 40 Цивільного процесуального кодексу України).

Розглянувши заяву представника відповідача відповідача-1 - адвоката Сластнікової Г.О. про відвід судді Олійника О.О. від розгляду справи № 643/13797/20, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Звертаючись до Московського районного суду м. Харкова із заявою про відвід судді Олійника О.О. від розгляду справи № 643/13797/20, представник відповідача-1 посилається на приписи пунктів 3, 5 частини 1 статті 36 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, на думку представника відповідача-1 суддя Олійник О.О. під час судового засідання 17.03.2023 року надавав консультації правового характеру щодо способу захисту, який має бути обраний адвокатом позивача задля того, щоб в подальшому суду було зручно задовольняти позовні вимоги. На думку представника відповідача-1, суддя під час судового засідання переконував адвоката позивача змінити (уточнити) позовні вимоги, оскільки в четвертій редакції позову вбачається варіативність та наводить цитати судді з технічного запису судового засідання, які нібито підтверджують таку думку адвоката Сластнікової Г.О.

Як слідує із заяви адвоката Сластнікової Г.О. у результаті цих перемов, суд надав можливість позивачу у п`ятий раз «уточнити» свої вимоги, та відклав розгляд справи обґрунтовуючи свої рішення тим, що «відповідач Харківська міська рада не з`явився до суду».

Також, представник відповідача-1 вважає, що відсутні підстави, які б дозволяли судді Олійнику О.О. переносити розгляд справи у зв`язку з третьою неявкою відповідача-3. Наведене, на думку представника відповідача-1, свідчить, що порушуючи судовий процес, визначений Цивільним процесуальним кодексом України, суддя Олійник О.О. надає адвокату позивача додатковий час для усунення виявлених ним недоліків у прохальній частині четвертої редакції позову, приховуючи свої наміри неявкою Харківської міської ради.

Представник відповідача-1 вважає, що наведені факти свідчать про умисні безпідставні намагання судді Олійника О.О. перекласти провину за затягування розгляду справи з позивача, який 3 рік не може визначитись з предметом позову, на відповідачів, хоча у цій справі саме відповідач-1 страждає більше 2 років від судового арешту, який був накладений судом у цій справі 09.09.2020 року та бажає якомога швидше розглянути справу.

На думку представника відповідача-1, рекомендації судді щодо необхідності уточнення позовних вимог можливі, але не на стадії збирання доказів, коли суд не вивчивши докази відповідачів, вже заздалегідь знає суть спору, знає яке йому прийняти рішення на користь позивача.

Крім того, під час судового засідання суддя Олійник О.О. допускав жарти та усмішки, спілкуючись з адвокатом позивача, що наводить на думки про панібратство між судом та адвокатом позивача. До того ж, коли адвокат позивача під час судового засідання допустив порушення правил адвокатської етики та відверто здійснив наклеп на відповідача-1, суддя Олійник О.О. не зробив йому зауваження щодо дотримання елементарних правил поведінки в судовому засіданні, що у представника відповідача-1 викликає обґрунтовану підозру у заангажованості судді Олійника О.О., оскільки адвокат позивача веде себе розкуто, не боючись покарання суду за неналежну поведінку.

Також, представник відповідача-1 посилається на те, що ухвалою від 21.03.2023 суддя Олійник О.О. відмовив у прийнятті зустрічної позовної заяви, керуючись приписами статей 293, 294 Цивільного процесуального кодексу України, які врегульовують порядок розгляду справ в порядку окремого провадження. Своє рішення суд вмотивовує постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 п. 15 де нібито роз`яснено, що об`єднання в одне провадження з первісним позовом вимог, коли відсутня спільність предмета позову не допускається. Вивчивши вказаний пункт представник відповідача-1 дійшов висновку, що у пункті 15 названої постанови такого твердження не має.

Поряд з цим, представник відповідача-1 зазначає, що в означеній ухвалі суд зазначив: «Беручи до уваги те, що вирішення питання про прийняття в провадження зустрічного позову є правом суду…», що суперечить правовим позиціям Верховного Суду від 17.05.2021 у справі № 910/18778/20, від 22.04.2019 у справі № 914/2236/18. На думку представника відповідача-1, зустрічна позовна заява, згідно з приписами Цивільного процесуального кодексу України, може бути залишена без руху, повернута заявнику. Разом з цим, суддя Олійник О.О. вигадує інший спосіб ухвалення рішення, який не передбачено законодавцем за частиною 1 статті 194 Цивільного процесуального кодексу України, а саме: відмовляє у прийнятті зустрічної позовної заяви.

У частині четвертій статті 39 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Цивільний процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно довести наявність упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Разом з тим, подана представником відповідача 1 - адвокатом Сластніковою Г.О. заява про відвід судді Олійника О.О. від розгляду справи № 643/13797/20 не містить жодних обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості судді Олійника О.О., та можуть бути підставою для його відводу від розгляду справи відповідно до статей 36, 37 Цивільного процесуального кодексу України.

Наведені у заяві доводи щодо сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді Олійника О.О., мають суб`єктивний характер, з доводів представника відповідача-1 у цій справі не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість чи необ`єктивність судді.

У контексті поданої заяви суд звертає увагу представника відповідача-1 на приписи частини четвертої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи наведене, викладені у заяві представника відповідача-1 - адвоката Сластнікової Г.О. доводи про відвід судді Олійника О.О. від розгляду справи № 643/13797/20 мають суб`єктивний для представника відповідача-1 характер, є незгодою з процесуальними рішеннями судді та не свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді Олійника О.О. при розгляді справи № 643/13797/20.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви представника відповідача-1 - адвоката Сластнікової Г.О. про відвід судді Олійника О.О. від розгляду справи № 643/13797/20.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 40, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача-1 - адвоката Сластнікової Г.О. про відвід судді Олійника О.О. від розгляду справи № 643/13797/20.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Н.В. Новіченко