Справа № 355/219/20
Провадження № 2/355/22/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року

Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

секретаря судового засідання Котенко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення виконавчого комітету, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач з даним позовом, у якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Баришівської селищної ради Київської області №165 від 17.10.2019, оскільки Баришівська селищна рада винесла рішення про визначення місця проживання дитини з матір`ю ОСОБА_2 при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, не проігнорувала письмові докази, ігноруючи інтереси малолітньої дитини.

17.02.2020 ухвалою Баришівського районного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилам загального позовного провадження. Справу прийнято до провадження судді ОСОБА_3.

02.03.2020 від ОСОБА_2 надала суду заперечення щодо обставин, викладених в позовній заяві.

19.03.2020 від відповідача надійшов відзив, в якому останній повністю заперечував проти задоволення позовних вимог.

19.03.2020 від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

20.03.2020 від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

04.09.2020 від ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

08.09.2020 ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

19.11.2020 постановою Київського апеляційного суду ухвалу Баришівського районного суду від 08.09.2020 скасовано та направлено справ для продовження розгляду в суді першої інстанції.

23.02.20221 від ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

24.02.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя (повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021), на підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області № 734 від 09.07.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С..

Ухвалою суду від 10.12.2021 справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С. та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

23.02.2022, 18.05.2022 та 19.08.2022 від представника позивача надійшли заяви про відкладення розгляду справи.

10.10.2022 від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

18.01.2023 та 28.03.2023 від представника позивача надійшли заяви про відкладення розгляду справи.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

В звязку з наведеними діями позивача та його представника, відсутністю клопотань з приводу вжиття судом процесуальних дій, суд вважає за можливо розглянути справу за наявними у доказами.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на захист цивільних прав та інтересів визначено ст. 15 ЦК України.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ст. 16 ЦК України.

Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 04 вересня 2019 року до Баришівського районного суду ОСОБА_2 подана позовна заява про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (справа №355/1315/15), який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баришівського районного юстиції в Київській області, актовий запис №212 від 17.12.2105 року.

17.10.2019 рішенням виконавчого комітету Баришівської селищної ради Броварського району Київської області №165 «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 » було затверджено висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16 січня 2020 року Баришівський районний суд Київської області виніс рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з рішенням виконавчого комітету Баришівської селищної ради Броварського району Київської області №165 від 17.10.2019, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ч. ч. 4 - 6 ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

При цьому орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно ч. 6 ст. 19 Сімейного Кодексу України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Отже, рішення виконавчого комітету Баришівської селищної ради Броварського району Київської області №165 «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 » від 17.10.2019, як органу опіки та піклування за місцем проживання дитини, є дорадчим та не тягне за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у батьків щодо батьківських прав та визначення місця проживання дитини, не порушує прав та обов`язків жодного з батьків.

Опікунська рада не є органом опіки і піклування, повноваження опікунської ради визначені дорадчою функцією, а рішення опікунської ради як колегіального консультативно-дорадчого органу, не є нормативно-правовим актом або правовим актом індивідуальної дії та має не обов`язковий характер.

Правові наслідки для батьків виникають виключно в результаті прийняття рішення судом, в ході якого і відбувається оцінка всіх доказів в сукупності, в тому числі і рішення виконавчого комітету Баришівської селищної ради Броварського району Київської області, як органу опіки та піклування за місцем проживання дитини, який не має наперед встановленої сили для суду, що розглядає спір про визначення місця проживання дитини.

Тобто, враховуючи вищевикладене висновок органу опіки та піклування щодо визначення способів участі батьків у вихованні малолітньої дитини не є предметом судового оскарження.

Окрім того, суд ще раз наголошує, у зазначеній справі не може бути надана оцінка доказу, який є предметом дослідження в іншій справі, оскільки рішенням виконавчого комітету Баришівської селищної ради Броварського району Київської області підлягає оцінці та визначенню допустимості доказу судом в межах вирішення спору щодо місця проживання дитини або в іншій справі, в якому йому буде надана оцінка в сукупності із іншими доказами.

Разом з тим, ст.ст. 158, 159, 165 Сімейного кодексу України визначено, що при наявності між батьками спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо, в разі неможливості його врегулювання рішенням органу опіки та піклування, такий спір розглядається судом та саме судове рішення є остаточним у вирішенні цього питання.

Отже, позивач мав захищати свій інтерес під час судового розгляду у справі за зазначеними позовними вимогами, а не ініціювати окрему судову справу щодо оскарження рішення органу опіки та піклування. Це відповідає принципу процесуальної економії, відповідно до якого штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим.

Оскаржуване рішення органу опіки та піклування не породжує певних правових наслідків для суб`єктів відповідних правовідносин, оскільки позивач може звернутися за вирішенням спору про визначення місця проживання дитини безпосередньо до суду.

Безпосередньо сам позивач не вказував у своїй позовній заяві факт реалізації оскаржуваного рішення в будь-яких органах державної влади або місцевого самоврядування, цей акт не став підставою для перереєстрації дитини за іншим місцем проживання, тобто в даний час вказаний документ не створив будь-яких правових наслідків.

Так суд прийшов до висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 265, 268, 354-355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Баришівської селищної ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення виконавчого комітет - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку ч. 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосереднього до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.Червонописький