Провадження № 2/522/2111/23
УХВАЛА

21 червня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді - Косіциної В.В.,

при секретарі судового засідання- Левченко К.І.

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Брюханової Тетяни Олександрівни про витребування доказів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси Косіциної В.В. перебувають матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: Державний нотаріус Київської Державної нотаріальної контори у м. Одеса Сальнікова З.В., Юридичний департамент Одеської міської ради, Одеська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

16 березня 2023 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Брюханової Т.О. та призначено по цивільній справі № 522/11810/21 судову почеркознавчу експертизу. Проведення експертизи доручено Миколаївському науково дослідному експертно криміналістичному центру МВС України (54009, м. Миколаїв, Україна, вул. 1 Воєнна, 2-А). Направлено для проведення вказаної експертизи матеріали справи №522/11810/21,оригінал договору купівлі-продажу квартири, яка є об`єктом спору, укладеного Одеською товарною біржею 18.07.1999року та зареєстрованого під № 24213 та оригінал заяв з підписом померлого ОСОБА_4 до ГУ ПФУ в Одеській області, надані суду на виконання ухвали суду від 15.12.2022 року. Провадження у даній справі зупинено на час проведення експертизи.

01 травня 2023 року до суду з Миколаївського науково дослідного експертно криміналістичного центру МВС України надійшли матеріали цивільної справи з додатками, клопотання експерта та супровідний лист № 19/115/05/5. В клопотанні експерта № СЕ-19/115-23/5669-ПЧ від 25.04.2023 року повідомлялось про необхідність надання вільних зразків підпису ОСОБА_4 в оригіналах документів, максимально наближених за датою виконання до 1999 року, не менше 10-ти зразків та задоволення такого клопотання впродовж 45 календарних днів.

Ухвалою суду від 3 травня 2023 року провадження у справі було поновлено, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні та продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

21 червня 2023 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Брюханової Тетяни Олександрівни надійшло клопотання, в якому вона просить суд витребувати з Першої Одеської державної нотаріальної контори оригінал заповіту від 05.07.1995 року, що зберігається в справах нотаріальної контори, підписаного заповідачем ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 , посвідченого державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори Сорокою Л.З., зареєстрований у реєстрі за № 7-2883.

Витребування вказаних доказів представник позивача обгрунтовує необхідністю виконання клопотання експерта про надання не менше 10 зразків підписів померлого спадкодавця ОСОБА_4 , максимально наближених до дати виконання договору 1999 року.

У підготовче засідання ніхто із учасників справи не з`явився; про місце, дату та час сповіщені належним чином та завчасно, жодних заяв та клопотань суду не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів з вказаних підстав не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доводам заявленого клопотання, приходить до висновку про його обґрунтованість та вважає за необхідне його задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій (п. 3); сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (п. 4); запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (п. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною 6 ст. 84 ЦПК України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд, зокрема, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Згідно п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.). Принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Принцип покликаний надати можливість учасникам правовідносин передбачити результати своїх дій, набуття відповідних прав та обов`язків. Це передбачає і прогнозованість судових рішень за результатами розгляду спорів.

Суд також роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно ч. 4, 7 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

У той же час суду з відкритих джерел інформації відомо, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 4336/5 від 28.12.2017 «Про утворення деяких державних нотаріальних контор» утворено Приморську, Київську, Суворовську, Малиновську державні нотаріальні контори у місті Одеса. Станом на 18.10.2018 ліквідовано Першу, Другу, Третю, Четверту, П`яту, Шосту та Сьому одеські державні нотаріальні контори. Архівні документи ліквідованих державних нотаріальних контор передано до Одеського державного нотаріального архіву. Незакінчені спадкові справи передані до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса з колишньої Першої, Другої та Шостої одеських державних нотаріальних контор; до Суворовської державної нотаріальної контори в місті Одеса передано незакінчені спадкові справи Четвертої одеської державної нотаріальної контори; до Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса передано незакінчені спадкові справи Третьої одеської державної нотаріальної контори, до Малиновської державної нотаріальної контори в місті Одеса передано незакінчені спадкові справи П`ятої та Сьомої одеських державних нотаріальних контор.

Новостворені контори не є правоприємниками ліквідованих контор, тому вся кореспонденція, що направляється на адреси ліквідованих контор, реєстрації в новостворених конторах не підлягає, та повертається відправникам.

У зв`язку із цим суд вважає за необхідне витребувати зазначені у клопотання представника позивача документи з Одеського державного нотаріального архіву

Таким чином, суд приходить до висновку, що задля повного з`ясування усіх обставин справи, з метою ухвалення законного і обґрунтованого рішення та задля забезпечення проведення експертизи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника позивача та витребувати необхідні експертам документи.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 84, 260-261 суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Брюханової Тетяни Олександрівни про витребування доказів задовольнити.

Витребувати з Одеського державного нотаріального архіву оригінал заповіту від 05.07.1995 року, що зберігається в справах нотаріальної контори, підписаного заповідачем ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 , посвідченого державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори Сорокою Л.З., зареєстрований у реєстрі за № 7-2883.

Копію вказаної ухвали до виконання на правити на адресу Одеського державного нотаріального архіву (65104, Одеська область, місто Одеса, вулиця Академіка Корольова, будинок 92А).

Витребовувані судом матеріали цивільної справи надати суду негайно після отримання вказаної ухвали, але не пізніше 10 липня 2023 року.

Роз`яснити, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ЦПК України. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.В. Косіцина