У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

Справа № 285/2044/23

провадження № 2/0285/581/23

04 квітня 2023 року м.Звягель

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., розглянувши матеріали цивільної справи

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про встановлення юридичного факту,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив встановити факт, що він перебував на утриманні брата ОСОБА_2 , який, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув внаслідок отриманих поранень при захисті батьківщини від російської агресії. Встановлення такого факту ОСОБА_3 є необхідним, в тому числі, і для отримання державної допомоги на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі за текстом Закон).

Розглянувши подану заяву, приходжу до наступного висновку.

Справи про встановлення фактів розглядаються за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Частиною 5 ст.17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі (ст.1 Закону).

Відповідно до ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.16 Закону виплата одноразової грошової допомоги у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків служби гарантовано здійснюється державою членам його сім`ї, батькам та утриманцям в порядку і на умовах, встановлених Законом. Механізм призначення і виплати такої допомоги визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, а призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органам.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (ст.19 КАС України). Останнім є орган державної влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, обов`язково слід з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність, тобто необхідно перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

За змістом ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям. У порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Усі інші спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

Вимоги ОСОБА_3 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за ним певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Відповідно, за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами позивача з державою, а отже, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Враховую, що між позивачем та Міністерством оборони України виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для підтвердження за ним певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками позивача, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Відтак, враховуючи правову мету звернення до суду з даним позовом, яка полягає у підтвердженні певного соціального статусу особи, що має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення, вважаю, що ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства є недопустимим.

Саме такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.03.2023 у справі №290/289/22-ц.

З урахуванням наведеного, вимоги ОСОБА_3 про встановлення факту перебування його на утриманні брата, який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації, не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Резюмуючи викладене,підстав для відкриття провадження є неможливим, позаяк цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Керуючись статтями 186, 258, 260 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про встановлення юридичного факту.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя О. О. Літвин