ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2628/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Колесника О.М., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, повнолітню дитину, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, повнолітню дитину, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07 грудня 2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, повнолітню дитину, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат, передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.

Позовні вимоги мотивовані тим, що від шлюбу з відповідачем має повнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач не надає коштів на утримання неповнолітньої доньки, а тому відповідно до ст. 180 СК України позивач має право на стягнення аліментів на її утримання у розмірі 5 000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Також, відповідач не надає коштів на утримання доньки, яка продовжує навчання, а тому відповідно до ст. 199 СК України позивач просить стягнути аліменти у розмірі 5 000 грн. щомісяця починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення нею 23 років.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати пов`язані з забезпеченням навчання повнолітньої ОСОБА_3 у розмірі 27 500 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву, в якому зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів, однак заперечує проти визначеного позивачем розміру аліментів. Крім того, просив суд відмовити у стягненні додаткових витрат на повнолітню доньку, оскільки це не передбачено СК України.

Позивачка не скористалася своїм правом на подання відповіді на відзив.

Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають повнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_1 , та неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 .

Судом також встановлено, що сторони проживають окремо. Діти проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки неповнолітня дитина - ОСОБА_4 проживає з матір`ю, батько - відповідач по справі зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання та виховання.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. А частиною 3 цієї статті встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

В силу ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та те, що аліменти, спрямовані на утримання неповнолітньої доньки, повинні бути достатніми і, разом з тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, суд дійшов висновку, що судом встановлені, передбачені статтею 182 СК України, обставини для визначення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 грудня 2022 року та до повноліття дитини.

На думку суду, розмір аліментів у розмірі 3 000 грн. на дитину є необхідним і достатнім для забезпечення належного її утримання, оскільки рівнозначний обов`язок щодо утримання доньки покладається також на позивача по справі (ст. 141 СК України).

Щодо заявлених вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі у розмірі 5 000 грн. до досягнення нею 23 років, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 знаходиться на утриманні позивача та навчається на третьому курсі денної форми навчання в ТОВ «Політико-правовий коледж «АЛСКО», що підтверджується довідкою №4 від 25 січня 2022 року.

Згідно зі ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. А частиною 3 цієї статті встановлено, що право звернення до суду про стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, у зв`язку з продовженням навчання, має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Так, статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням інтересів сторін, їх матеріального та сімейного стану, суд відповідно до засад цивільного судочинства - справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України) - вважає за необхідне позовні вимоги в даній частині задовольнити частково та визначити розмір стягнення аліментів у розмірі 3 500 грн., щомісячно, починаючи з 02 грудня 2022 року і до досягнення нею 23 років.

Щодо вимог позивача про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 27 500 грн., суд приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 статті. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Частина 1 зазначеної статті закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

У своїй позовній заяві щодо стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої доньки, позивач зазначає, що відносить до таких витрат кошти, які вона сплатила за її навчання.

Водночас, частиною 1 ст. 185 СК України передбачено участь батьків у додаткових витратах на дитину, тобто на особу, яка не досягла вісімнадцятирічного віку.

Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Враховуючи вищевикладене та те, що донька сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, є повнолітньою, а главою 16 СК України не передбачено додаткових витрат на повнолітню дитину, суд дійшов висновку, що позов в цій частині є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, стст. 141, 180-183, 184, 185, 191, 199, 200 СК України, керуючись ст ст. 10, 12, 13, 81, 83, 141, 258, 263, 265, 268, 279, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, повнолітню дитину, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 грудня 2022 року та до повноліття дитини.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 3 500 грн., щомісячно, починаючи з 02 грудня 2022 року і до досягнення нею 23 років.

В задоволені решти вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ: КОЛЕСНИК О.М.