Справа № 288/172/22
Провадження № 2/288/37/23
27 березня 2023 року смт Попільня
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - Зайченко Є. О.,
за участю секретаря судового засідання - Корнієнко Т.М.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
представника третьої особи - Панчука В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: орган опіки та піклування Попільнянської селищної ради Житомирського району, Житомирської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Лохвицької міської територіальної громади Миргородського району Полтавської області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 (далі - відповідач), треті особи: орган опіки та піклування Попільнянської селищної ради Житомирського району, Житомирської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Лохвицької міської територіальної громади Миргородського району Полтавської області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого вказує, що 18 жовтня 2003 року вона зареєструвала шлюб з Відповідачем та за час шлюбу в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Шлюб розірвано 07 березня 2007 року.
Позивач зазначає, що у зв`язку з невиконанням своїх батьківських обов`язків зі сторони Відповідача, позивач 21 лютого 2006 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина. Прийнято рішення та видано виконавчий лист № 2-163 від 05 квітня 2006 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь Позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, починаючи з 21 лютого 2006 року до досягнення дитиною повноліття.
Позивача зазначає, що починаючи з 16 років життя дитини Відповідач жодного разу не бачився та не спілкувався з сином, не приймав жодної участі у вихованні та утриманні дитини. Лише Позивач власними силами займається його вихованням, забезпечує сина усім необхідним для повноцінного життя та розвитку дитини.
Викладені обставини свідчать про те, що Відповідач, належним чином не надає ні матеріальної, ні моральної допомоги на утримання та виховання сина.
Умисне ухилення Відповідача від піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, забезпечення сина батьківським теплом, любов`ю та турботою, свідчить про відсутність в нього бажання бути батько неповнолітнього ОСОБА_4 ..
Позивач просить позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Представник третьої особи органу опіки та піклування Попільнянської селищної ради Житомирського району, Житомирської області, в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.
Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Лохвицької міської територіальної громади Миргородського району Полтавської області, в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання в якому просив справу розглядати без участі їх представника. /а.с.97,116/
Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи належним чином повідомлений.
Згідно частини третьої статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, відповідно до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі письмових доказів.
Відповідно до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Частиною 11 статті 128 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно частини 4 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши учасників процесу, допитавши свідків, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до статті 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області 12 липня 2007 року, актовий запис № 12, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано. /а.с.12/
Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 19 листопада 2005 року виконавчим комітетом Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , актовий запис № 5./а.с.11/
Як вбачається з довідки виконавчого комітету Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 09 липня 2019 року № 564, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не займається вихованням свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і син не отримує від нього матеріальної допомоги, про що свідчать сусіди: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 /а.с.17/
Відповідно до довідки Паволоцької ЗОШ -І-ІІІ ступенів Попільнянської районної ради Житомирської області від 09 липня 2019 року № 30, вихованням учня ОСОБА_4 займається тільки мама ОСОБА_9 . Батько ОСОБА_3 за час навчання жодного разу не відвідував навчальний заклад, не цікавився його шкільними справами, навчанням та вихованням. /а.с.18/
Згідно з частиною 5 статті 19 Сімейного Кодексу України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначили, що з огляду поданих документів є підстави для позбавлення прав ОСОБА_3 , разом з тим, відсутність можливості спілкування з неповнолітнім, а також неможливості з`ясування позиції такої поведінки батька, орган опіки та піклування не може прийняти однозначне рішення, а тому вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , залишити на розсуд суду. /а.с.139-140/
В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_10 , яка показала, що вона являється бабушкою дитини. ОСОБА_11 дитину не утримує, не виховує, матеріально не допомагає, не телефонує. Навіть на операції дитини не допомагав, в лікарні не провідував, аліментів не сплачує. ОСОБА_12 батька жодного разу не бачив та не спілкувався з ним. Вони хотіли взяти дозвіл на виїзд дитини за кордон, він сказав щоб дали йому 3000 доларів, тоді надасть дозвіл. ОСОБА_12 постійно знаходиться біля бабушки, зараз в коледжі навчається. Перешкод у спілкуванні між батьком та сином вони не здійснювали. Вони проживали в с. Паволоч, на даний час проживають в Полтавській області, де купили будинок.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дав відповіді на поставлені питання та зазначив, що він не знає хто такий ОСОБА_3 , він його ніколи не бачив.
Згідно приписів статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВС України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і допускається лише при наявності вини в діях батьків і належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав.
Пунктом 16 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного суду України визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно приписів частини другої статті 150 та частини другої статті 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Крім того, статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" та статтею 150 СК України, передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно статей 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Позбавлення батьківських прав є самим крайнім заходом впливу стосовно Відповідача, але він свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує його належними умовами для навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема не бере участі у забезпеченні дитини необхідного харчування, медичного догляду, лікування.
Наведені Позивачем обставини, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову та позбавлення Відповідача батьківських прав по відношенню до його дитини.
Згідно приписів статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Приписами частини другої статті 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Згідно положень частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частини сьомої, восьмої статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на Відповідача.
Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»; Конвенцією «Про права дитини»; Законом України «Про охорону дитинства»; Законом України «Про організацію забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування»; ст. ст. 150, 157, 164, 166, 167, 181, 182, 183,191 СК України; ст. ст. 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 200, 206, 258, 259, 263-265, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: орган опіки та піклування Попільнянської селищної ради Житомирського району, Житомирської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Лохвицької міської територіальної громади Миргородського району Полтавської області, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , сплачений судовий збір в розмірі 992 гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко