ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/491/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/1006/23 Категорія: на ухвалу ОСОБА_1 .
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Гончар Н.І., Нерушак Л.В.,

за участю секретаря Новицької Н.О.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 лютого 2023 року про передачу справи за підсудністю у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Військової служби правопорядку Збройних сил України про визнання права та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Головного управління Військової служби правопорядку Збройних сил України в якому просила суд: 1) визнати за ОСОБА_2 право на отримання від ГУ Військової служби правопорядку Збройних сил України додатково 50% належних виплат її покійного сина ОСОБА_3 відповідно Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам»; 2) зобов`язати Головне управління Військової служби правопорядку Збройних сил України виплати їй додатково 50% належних виплат її покійного сина ОСОБА_3 відповідно вказаного вище Наказу МО України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 лютого 2023 року цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва ( вул. Дегтярівська, 31А, м. Київ, 03057).

Ухвала суду обгрунтована тим, що згідно з вимогами ч. 2 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з позовної заяви, місцезнаходженням відповідача ГУ ВСП ЗСУ зазначено м. Київ, Повітрофлотський проспект, буд. 6, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.

З урахуванням наведеного, компетентним та належним судом для розгляду даної справи є Шевченківський районний суд м. Києва.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою в якій вказує, що ухвала не відповідає фактичним обставинам справи, постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що предметом позовних вимог у справі №711/1006/23 є визнання права на отримання від Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України частини виплат загиблого сина ОСОБА_3 , тобто отримання коштів пов`язаних зі смертю фізичної особи, що співвідноситься з вимогами частини 3 статті 28 ЦПК України щодо підсудності за вибором позивача, де вказано, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

Отже, до даних правовідносин підлягають застосуванню правила альтернативної підсудності.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги доходить наступних висновків.

Відповідно ст. 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду відповідає даним вимогам закону.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року та практику ЄСПЛ як джерело права (частина четверта статті 10 ЦПК України та стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Положення про компетенцію з розгляду цивільних справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція (територіальна підсудність), систематизовані у статтях 26-32 ЦПК України.

За загальним правилом територіальної підсудності, встановленим статтею 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Стаття 28 ЦПК України містить перелік цивільних справ, для яких передбачена підсудність за вибором позивача.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, коли позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних в законі судів. Така процесуальна пільга встановлена законодавцем для позивачів лише у деяких категоріях справ, коли доцільно або необхідно зробити судовий захист суб`єктивних прав більш зручним для позивача.

Відповідно до частини третьої статті 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

За змістом пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Абзацом третім пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Дотримання прав людини, зокрема права на законного і компетентного суддю, є елементом верховенства права. Зміст права на законного і компетентного суддю, зокрема складають положення про те, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у тому суді і тим суддею, до підсудності якого вона віднесена законом. Суд сам повинен вирішувати, чи підсудна йому справа, що надійшла на його розгляд, не звертаючись до посередництва або вказівок вищого суду. Кожен суд повинен знати закони (jura novit curia).

З позовної заяви вбачається, що відповідачем у справі визначено Головне управління Військової служби правопорядку Збройних сил України, місцезнаходження якого є АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 у своїх позовних вимогах просила суд визнати за нею право на отримання від Головного управління Військової служби правопорядку Збройних сил України додатково 50% належних виплат її покійного сина ОСОБА_3 відповідно Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» та зобов`язати Головне управління Військової служби правопорядку Збройних сил України виплати їй додатково 50% належних виплат її покійного сина ОСОБА_3 відповідно Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

В апеляційній скарзі позивач стверджує, що нею подано позов із застосуванням альтернативної підсудності у порядку визначеному частиною 3 статті 28 ЦПК України, оскільки позовні вимоги пов`язані із отриманням виплат загиблого сина ОСОБА_3 , а отже правовідносини пов`язані із відшкодуванням шкоди заподіяної смертю фізичної особи.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами позивача з огляду на наступне.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_2 вказувала, як на правову підставу для здійснення їй виплати грошового забезпечення померлого сина, пункт 1 розділу ХХХ Наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Правові підстави відшкодування шкоди регламентовані главою 82 ЦК України та для її отримання необхідно встановити наявність складу деліктного правопорушення, до якого входить протиправна поведінка заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, а також вина.

Отже, відшкодування шкоди завданої смертю фізичної особи та визнання права на виплату грошового забезпечення є різними видами та мають різний характер правовідносин, які регулюються окремими правовими нормами, а тому до вимог позивача не підлягає застосуванню частина 3 статті 28 ЦПК України.

Встановивши, що місцезнаходження відповідача відноситься до Шевченківського району міста Києва, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для передачі справи на розгляд до Шевченківського районного суду міста Києва на підставі пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі приведених вище доводів судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді