Справа № 489/759/23
Провадження № 2/489/884/23
РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судового засідання Сухно А.В.,

без участі сторін, належно повідомлених про розгляд справи,

розглянувши в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товарна універсальна біржа (далі - ТУБ) «Недвижимость-С»,

встановив:

В лютому 2023 року позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Свої вимоги мотивувала тим, що 22.11.2001 між її чоловіком ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу гаражу № НОМЕР_1 , розташованого в АГК «ІНФОРМАЦІЯ_2» в м. Миколаєві. Вказаний договір був зареєстрований на ТУБ «Недвижимость-С», всі умови договору сторонами були виконані в повному обсязі. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належного йому на праві власності гаражу. Проте позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права, оскільки договір купівлі-продажу не було посвідчено нотаріально.

Так, на теперішній час позивач намагається оформити спадщину після смерті свого чоловіка, проте 06.02.2023 отримала від приватного нотаріуса ММНО Ягужинської К.Т. роз`яснення, згідно якого оскільки договір № 66 купівлі-продажу гаражу № НОМЕР_1 , розташованого в АГК «ІНФОРМАЦІЯ_2» в м. Миколаєві не відповідає вимогам цивільного законодавства, тому він підлягає визнанню дійсним в судовому порядку.

Посилаючись на те, що відсутність нотаріального посвідчення договору перешкоджає позивачу оформити спадщину після смерті свого чоловіка, ОСОБА_1 просила визнати його дійсним у судовому порядку.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.03.2023 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі; витребувано у ПН ММНО Ягужинської К.Т. копію спадкової справи № 11/2023 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витребувано у КП «ММБТІ» інформацію в формі довідки чи був зареєстрований договір купівлі-продажу № 66 від 22.11.2001 щодо купівлі-продажу гаражу № НОМЕР_1 , розташованого в АГК «ІНФОРМАЦІЯ_2».

06.03.2023 на адресу суду від ПН ММНО Ягужинської К.Т. надійшла запитувана копія спадкової справи.

22.03.2023 на адресу суду від КП «ММБТІ» надійшла запитувана інформація.

Сторони повідомлені про розгляд справи належним чином (а.с.52).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, від неї 27.03.2023 надійшла заява, в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила залишити судові витрати за собою та розгляд справи провести без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи ТУБ «Недвижимость-С» в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином.

Відповідач правом на подачу відзиву не скористався, проте від нього 27.03.2023 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що претензій до нового власника гаража № НОМЕР_1 , розташованого в автокооперативі «ІНФОРМАЦІЯ_2» не має.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

22.11.2001 між чоловіком позивача - ОСОБА_3 як покупцем та ОСОБА_2 , від імені якого за дорученням діяв ОСОБА_4 , як продавцем, був укладений договір купівлі-продажу гаражу № НОМЕР_1 , розташованого в АГК «ІНФОРМАЦІЯ_2» в м. Миколаєві (а.с. 5).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 20.12.2022, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_3 (а.с.6, 9, 13).

Згідно копії спадкової справи № 11/2023, витребуваної на запит суду, позивач 02.02.2023 звернулась до приватного нотаріуса ММНО Ягужинської К.Т. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с.28), проте 06.02.2023 отримала від нотаріуса роз`яснення, згідно якого оскільки договір № 66 купівлі-продажу гаражу № НОМЕР_1 , розташованого в АГК «ІНФОРМАЦІЯ_2» в м. Миколаєві не відповідає вимогам цивільного законодавства, позивачу необхідно звернутись до суду для визнання його дійсним (а.с.12).

Договір купівлі-продажу підписаний покупцем ОСОБА_3 та продавцем ОСОБА_2 , від імені якого діяв за дорученням ОСОБА_4 власноручно (а.с.5). На теперішній час ніхто із сторін цього договору вимог щодо порушення їх прав не заявив (а.с.46).

Після укладання договору купівлі-продажу гаражу покупцем було зареєстровано право власності в КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», яке на час виникнення спірних правовідносин мав повноваження реєстраційного органу.

Так, з довідки Комунального підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 16.03.2023 № 187 вбачається, що станом на 28.12.2012 право власності на гараж № НОМЕР_1 , розташований в АГК «ІНФОРМАЦІЯ_2» в м. Миколаєві на підставі договору купівлі-продажу № 66 від 22.11.2001, укладеного на ТУБ «Недвижимость-С», зареєстровано в БТІ 26.11.2001 (а.с.42).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

За змістом ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено 17.04.2002, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР) статтею 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Приписами ст. 224 ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною другої статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Згідно із ст. 225 ЦК УРСР право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Позивач на теперішній час не має можливості реалізувати свої спадкові права щодо отримання спадщини після смерті свого чоловіка, який був покупцем у договорі № 66 від 22.11.2001, оскільки договір купівлі-продажу гаражу не було посвідчено нотаріально.

З огляду на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу гаражу його сторони ухилилися від його нотаріального посвідчення, що на теперішній час перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права відносно нерухомого майна, договір виконано повністю, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У заяві від 27.03.2023 позивач просить витрати зі сплати судового збору з відповідача не стягувати (залишити за собою), у зв`язку з чим, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, передбаченим ст. 13 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу № 66 від 22.11.2001, укладений на Товарній універсальній біржі «Недвижимость-С», зареєстрований в Комунальному підприємстві «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 26.11.2001 за реєстровим № 40, відповідно до якого ОСОБА_2 , від імені якого за дорученням діяв ОСОБА_4 , продав, а ОСОБА_3 купив гараж № НОМЕР_1 в автокооперативі «ІНФОРМАЦІЯ_2» в м. Миколаєві.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, паспорт НОМЕР_4 , виданий 24.09.1996 Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, місце реєстрації: АДРЕСА_2 ,

третя особа: Товарна універсальна біржа «Недвижимость-С», м. Миколаїв, пр. Миру, 2 А,

Повний текст рішення складено 03.04.2023.

Суддя Г.А. Микульшина