Справа №155/188/23
Провадження №2-о/155/13/23
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.03.2023 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Санакоєва Д.Т.,

за участю секретаря судових засідань Федонюк О.М.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Шведи О.Б.,

представника Волинського обласного ТЦСК Панасюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Горохівського районного суду в м.Горохів Волинської області в режимі відеоконференції заяву адвоката Бортніка Олексія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, встановлення факту перебування на утриманні, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Горохівська міська рада Луцького району Волинської області,

В С Т А Н О В И В:
Адвокат Бортнік О.Ю. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 із заявою в якій просить встановити факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків ОСОБА_2 та її брата ОСОБА_3 в період з 15 червня 2018 року по 01 листопада 2021 року, а також факт перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 01 листопада 2021 року по 21 липня 2022 року, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_4 , Горохівська міська рада Луцького району Волинської області.

В обгрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що заявниця є сестрою ОСОБА_3 . Відповідно до розпорядження Горохівської районної державної адміністрації №186 від 15.06.2018 року «Про встановлення піклування та призначення піклувальника над дитиною, позбавленою батьківського піклування» встановлено піклування та призначено ОСОБА_2 піклувальником над неповнолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_3 . Із 17.02.2020 року, після досягнення повноліття ОСОБА_3 більше не перебував на утриманні своєї сестри, але вони разом проживали та орендували квартиру, вели спільне господарство, мали спільні права та обов`язки, піклувались один про одного, витрачали кошти на облаштування житла.

01.11.2021 року брат заявниці був призваний ІНФОРМАЦІЯ_5 до військової служби у Збройні Сили України, зарахований у списки особового складу військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 . З 24.02.2022 року через військову агресію російської федерації проти України він здійснював обов`язок щодо захисту територіальної цілісності та незалежності України, отримував заробіту плату як військовослужбовець та допомагав фінансово сестрі, яка через введення військового стану не мала постійного місця заробітку. Сповіщенням № 387 військової частини НОМЕР_1 від 21.07.2022 року ОСОБА_2 повідомлено, що її брат, солдат ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 в результаті ворожого обстрілу під час виконання бойового завдання щодо захисту незалежності України в районі населеного пункту Берестове, Бахмутського району Донецької області. Метою встановлення вищевказаних фактів є необхідність в оформленні необхідних документів для отримання одноразової грошової допомоги за загибель брата, оскільки комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум не змогла встановити факт спільного проживання, ведення спільного господарства і наявність спільних прав та обов`язків ОСОБА_2 та її братом.

Ухвалою судді від 14.02.2023 року відкрито провадження у справі.

08.03.2023 року до суду надійшли письмові пояснення представника заінтересованої особи Міністерства оборони України Шведи О.Б. У своїх поясненнях представник зазначає, що факти, які просить встановити ОСОБА_2 необхідні їй для отримання одноразової грошової допомоги за загибель брата військовослужбовця. Дана справа є фактично спором про встановлення факту, який виключно пов`язаний з наступним вирішенням спору про право, зокрема про право на отримання виплат, передбачених постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 тощо, а відтак не може розглядатися в порядку окремого провадження. Крім того, на думку представника заінтересованої особи, заявниця не надає жодних доказів, які б могли свідчити про факт спільного проживання з померлим, про наявність спільних прав та обов`язків та доказів перебування її на утриманні брата. Заявник зобов`язана довести обставини на які посилається на підтвердження заяви, а тому просить в задоволенні заяви відмовити.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України Шведа О.Б. суду пояснила, що дана справа є фактично спором про встановлення факту, який виключно пов`язаний з наступним вирішенням спору про право, зокрема про право на отримання виплат.

Представник заінтересованої особи - ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку представника Міністерства оборони України.

Представник заінтересованої особи Горохівської міської ради в судове засідання не з`явився, однак скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення заяви не заперечує.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до частини сьомої статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спором є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26 травня 2021 року у справі №523/19129/19 (провадження №61-10712св20) та від 17 листопада 2021 року у справі №214/1816/20 (провадження 61-6397св21), ухвалі від 2 травня 2022 року у справі №944/2326/21 (провадження №61-3761ск22).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 3 лютого 2021 року у справі №644/9753/19 (провадження №61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі №643/6447/19 (провадження №61-14968св20), від 12 січня 2022 року у справі №227/2188/21 (провадження №61-18156св21) та від 26 січня 2022 року у справі №568/310/21 (провадження №61-16757св21).

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно із частиною четвертою статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Статтею 16-1 вказаного Закону, в редакції від 13 квітня 2022 року, передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16---1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі військовослужбовця Збройних Сил України в період воєнного стану визначено наказом Міністра оборони України від 25 січня 2023 року №45.

При цьому, спори щодо розміру грошової допомоги та права на її відшкодування між особами, які претендують на такі виплати та органом, який проводить їх нарахування та виплату розглядаються судами в позовному провадженні за загальними правилами (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2020 року у справі № 140/2178/15-ц (провадження № 61-9869св20) та постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2021 року у справі № 295/3547/21 (провадження № 61-10600св21).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 , в населеному пункті Берестове Донецької області, причиною смерті є множинні відкриті рани стінки грудної клітки, вибухова травма, ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів осколків, лікарське свідоцтво про смерть №3633 (а.с. 26-27).

Відповідно до сповіщення №387 військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 від 21.07.2022 року №4809, (а.с.25) ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_2 , повідомлено, що її брат механік водій взводу протитанкових керованих ракет батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону солдат ОСОБА_3 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_9 01.11.2021 року, вірний військовій присязі загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 в результаті ворожого обстрілу під час виконання бойового завдання щодо захисту незалежності України в районі населеного пункту Берестове Донецької області.

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені/будинку, осіб №340 від 16 серпня 2022 року, виданої заявнику ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 до складу сім`ї (зареєстрованих) входять, крім інших, і ОСОБА_3 (а.с.15).

Звертаючись до суду із цією заявою ОСОБА_2 просила встановити факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків із загиблим військовослужбовцем, а також встановити факт перебування на утриманні померлого військовослужбовця.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що від встановлення даних фактів залежить виникнення її права на отримання одноразової грошової допомоги та інших виплат пов`язаних із загибеллю військовослужбовця.

Заслухавши думку представника Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_7 в судовому засіданні, та із письмових пояснень, що надійшли до суду вбачається, що між учасниками справи фактично виник спір щодо наявності або відсутності правових передумов для визнання за заявницею права на отримання одноразової грошової допомоги, а тому вищенаведені обставини підлягають доказуванню саме під час розгляду справи в порядку позовного провадження, можуть бути встановлені на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням принципу змагальності і не можуть бути вирішені у порядку окремого провадження шляхом вирішення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Такі ж висновки викладено в постанові Верховного Суду від 21.06.2022 року у справі №199/6329/20 (провадження №61-13935св21), ухвалі від 02.05.2022 року у справі №944/2326/21 (провадження №61-3761ск22).

Оскільки судом встановлено наявність спору про право, який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження, тому подана заява підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 260, 293, 315 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Заяву адвоката Бортніка Олексія Юрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність взаємних прав та обов`язків, встановлення факту перебування на утриманні, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Горохівська міська рада Луцького району Волинської області, - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику положення частини шостої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України про те, що вона має право подати до суду позов на загальних підставах, які визначені цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручене у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 03.04.2023 року.

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області Д.Т.Санакоєв