ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4618/23 Справа № 199/9397/22 Категорія 30 Суддя у 1-й інстанції - АВРАМЕНКО А. М. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення частини виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2022 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між позивачем та ТОВ «ГРІНС-Д» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) «Правильне КАСКО» №FO-00802989 від 16 вересня 2020 року, за яким забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Ford Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_1 . 05 липня 2021 року з вини відповідача, який керував автомобілем «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_2 , у м. Дніпрі на вул. Січеславська Набережна в районі буд.16-А відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Ford Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Зазначає, що ПрАТ «Страхова група «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування на користь власника пошкодженого транспортного засобу ТОВ «ГРІНС-Д» у розмірі 26 599,94 грн, частина якої була компенсована страховиком відповідача ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 15 529,92 гривень.

З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача решту суми виплаченого ним страхового відшкодування у розмірі 11 070,02 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2023 року у задоволенні позову ПрАТ «Страхова група «ТАС» відмовлено.

Рішення суду мотивовано відсутністю правових підстав для задоволення позову, оскільки розмір виплаченого ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь позивача страхового відшкодування не тільки є меншим від визначеного позивачем і фактично виплаченого розміру страхового відшкодування (26 599,94 гривень), а й значно меншим від ліміту відповідальності (страхової суми) за шкоду, завдану майну потерпілої в дорожньо-транспортній пригоді особи (130 000 гривень), для ПрАТ «СК «ЮНІВЕС». Розрахунок страхового відшкодування, здійснений ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», в матеріалах справи відсутній, його складові, спосіб, порядок, особливості здійснення встановити зі змісту інших матеріалів цивільної справи не вбачається за можливе, що не дозволяє перевірити достовірність і правомірність заявлених позовних вимог до відповідача у справі.

Не погодившись з таким рішенням, ПрАТ «Страхова група «ТАС» звернулося з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки за вирахуванням зносу, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» виплатило на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 15 529,92 грн., що у розумінні приписів ст.1194 ЦК України зобов`язує відповідача ОСОБА_1 сплатити різницю між загальною вартістю завданої шкоди (суми виплат ПрАТ «СГ «ТАС» за договором добровільного страхування наземного транспорту (26 599,94 грн.) та сумою сплаченого ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №№ АМ8313072 у розмірі 15 529,92 грн. і така різниця дорівнює 11 070,02 грн., що відповідає правовим висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду № 922/1436/17 від 10 липня 2018 року.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та додаткового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Судом встановлено, що між позивачем, як страховиком та ТОВ «ГРІНС-Д», як страхувальником, вигодонабувачем та власником автомобіля, було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) «Правильне КАСКО» №FO-00802989 від 16 вересня 2020 року, за яким забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Ford Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_1 . Страховим ризиком є в тому числі збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, розмір безумовної франшизи за вказаним ризиком - 1% (2171,5 гривень), розмір страхової суми 217 150 грн, строк дії договору з 17 вересня 2020 року по 15 вересня 2021 року.

05 липня 2021 року о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_2 в районі будинку №16-А по вулиці Січеславська Набережна в м. Дніпро, де в порушення вимог п.10.2 Правил дорожнього руху при виїзді з місця стоянки не надав переваги в русі автомобілю «Ford Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого скоїв зіткнення з останнім. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого положеннями ст.124 КУпАП.

На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Ford Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_1 належав на праві власності ТОВ «ГРІНС-Д», а автомобілем «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_2 на відповідній правовій підставі керував відповідач ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АМ8313072). Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_2 . Викладені обставини підтверджуються інформацією з централізованої бази даних МТСБУ, відомості якої є загальнодоступними (https://policy-web.mtsbu.ua/), а також копією відповідної довідки.

22 липня 2021 року позивачем на підставі заяв власника/страхувальника автомобіля «Ford Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_1 ТОВ «ГРІНС-Д» про настання події та виплату страхового відшкодування, акту огляду вказаного транспортного засобу, ремонтної калькуляції, страхового акту №20343/05/921 з додатком до нього у вигляді розрахунку суми страхового відшкодування здійснено виплату страхового відшкодування на суму 26 599,94 грн. Викладене підтверджується копією заяви про настання події та виплату страхового відшкодування, копією акту огляду транспортного засобу, копією ремонтної калькуляції, копією страхового акту з додатком, копією платіжного доручення.

20 серпня 2021 року ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» здійснило виплату на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 15 529,92 грн в порядку виконання своїх зобов`язань за полісом №АМ8313072 щодо події ДТП від 05 липня 2021 року, що підтверджується копією відповідного платіжного доручення.

Разом з тим, матеріали справи не містять розрахунку суми страхового відшкодування, проведеного страховиком відповідача ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», який би засвідчив твердження позивача, викладені в його позові, про те, що сума страхового відшкодування 15 529,92 грн, сплачена страховиком ОСОБА_1 в дорожньо-транспортній пригоді на користь позивача, менше за розраховану самим позивачем суму страхового відшкодування у розмірі 26 599,94 грн виключно за рахунок застосування коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля «Ford Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_1 . Розрахунок страхового відшкодування не містить значення коефіцієнту фізичного зносу замінюваних при відновлювальному ремонті складових пошкодженого авто, і, відповідно, не містить розрахунку суми страхового відшкодування з урахуванням означеного коефіцієнту.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Такими законами, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до правового висновку, викладеного у п. 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

За таких обставин суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що в даному випадку правовідносини виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування - суброгації.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до позивача після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат перейшло право вимоги відповідача, за виключенням коштів, сплачених страховиком відповідача на виконання умов договору обов`язкового страхування відповідальності.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Статтею 1194 ЦК України урегульовано питання відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

В свою чергу, згідно ст.9 Закону України «Про страхування», страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Судом встановлено, що у межах ліміту відповідальності ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь позивача сплачено страхове відшкодування у розмірі ліміту 15 529, 92 грн. тобто решта суми, що не покрита страховою виплатою, та яку поніс позивач на виконання умов договору добровільного страхування здійснюється особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, тобто відповідачем як винуватцем дорожньо-транспортної пригоди(а.с.18).

Відповідно до ч.1 ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Наведене обмеження щодо відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, встановлено для страховиків цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Втім, чинне законодавство не містить відповідних положень щодо необхідності урахування фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу у правовідносинах, що виникли між страхувальником та страховиком відповідно до договорів добровільного страхування майна.

У такому випадку розрахунок суми страхового відшкодування здійснюється згідно із умовами договору, вимогам спеціального законодавства і позивачем не доведено, а судом не встановлено (у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи договору укладеного між ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» та ОСОБА_1 ) відповідність розрахунку відшкодування здійсненого ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» умовам договору або правилам спеціального законодавства.

Слід зазначити, що у постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Додатково слід зазначити, що відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників транспортного засобу, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових транспортних засобів виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових транспортних засобів.

З матеріалів справи вбачається, що належний ТОВ "ГРІНС-Д" транспортний засіб марки «Ford Fiesta» державний номерний знак НОМЕР_1 випущено у 2015 році (а.с.10).

Отже, у наведеному випадку значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю.

Крім того, системний аналіз статті 22 ЦК України частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню, є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу.

На підставі наведеного, суд першої інстанції встановивши, що розмір шкоди не перевищує ліміту відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності відповідача за завдану шкоду, заподіяну майну, та за умови недоведеності позивачем інших фактів і обставин, зробив правильний висновок про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для покладення на відповідача обов`язку зі сплати різниці між загальною вартістю завданої шкоди (суми виплат ПрАТ «СГ «ТАС» за договором добровільного страхування наземного транспорту № FO-00802989 (26 599,94 грн.) та сумою сплаченого ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №№ АМ8313072 в розмірі 15 529,92 грн. і така різниця дорівнює 11 070,02 грн., не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення скаржником норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, тому рішення суду підлягає залишенню без змін.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова