Справа № 351/1540/22
Номер провадження №2/351/116/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2023 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Собка В.М.
за участі секретаря - Яворницької А.М.
розглянувши в підготовчомусудовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Петричка О.Є. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що відповідачка не проживає в житловому будинку з 2015 року, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком не цікавиться, однак залишається зареєстрованою в ньому, а це перешкоджає позивачці реалізувати її майнові права.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Петричка О.Є, не з`явилися, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просить проводити судове засідання без участі сторони позивача та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих для суду причин, хоча була належним чином повідомлена про дату та час слухання справи, про причини неявки суду не повідомила, відзиву стосовно заявлених позовних вимог на адресу суду від відповідачки не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з інформаційної довіки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 313004018 від 20.10.2022 року, власником житлового будинку АДРЕСА_1 є позивачка по справі ОСОБА_1 ..
Згідно з довідкою № 470 від 19.10.2022 про зареєстрованих у житловому будинку осіб, який знаходиться по АДРЕСА_1 за даними Заболотівської селищної ради зареєстровані чотири особи: заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - онука та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - колишня невістка, яка з 2015 не проживає.
Відповідно акту №109 від 18.08.2022 про обстеження матеріально-побутових умов сім`ї у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані чотири особи: заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - голова двору, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - онука та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - колишня невістка, яка з 2015 не проживає.
За змістом ст. ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником
або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.
Відповідно до ст.328ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації.
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.
Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України).
Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Укрвїни, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом з достовірністю встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є колишньою невісткою позивачки ОСОБА_1 .
У спірному житловому будинку зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які є членами сім`ї позивачки та відповідачка по справі ОСОБА_2 , яка з 2015 у вищевказаному будинковолодінні не проживає.
Відповідачка не є членом сім`ї позивачки, а також не є особою, яка може бути прирівняна до членів сім`ї, згідно зі ст.64ЖК України, а тому, враховуючи наведені вище обставини, вона має бути позбавлена права користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком по АДРЕСА_1 , оскільки її право користування цим нерухомим майном перешкоджає позивачці, як власнику житла, розпоряджатися цим житлом на свій розсуд.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 383,391,405 ЦК України, ст. ст. 12,13, 81, 89, 141, 259, 263-268, 274-279, 280-282,289 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком по АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: Василь СОБКО