21 березня 2023 року м. Харків
Київський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді Губської Я.В.
за участю секретаря судових засідань Мордухович К.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визначити місце проживання спільних з відповідачем дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з їх матір`ю ОСОБА_1 .
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 01.07.2021 справу прийнято до провадження призначено до розгляду у підготовче судове засідання.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, вказана справа 19.10.2022 розподілена в провадження судді Губської Я.В.
Ухвалою суду від 05.12.2022 закрито підготовче провадження у зазначеній справі, призначено справу до розгляду в судовому засіданні.
Також ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2022 у справі №757/8312/20-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітніх дітей, яка набрала законної сили, визнано умови мирової угоди, укладеної 13.09.2022 між позивачем та відповідачем.За умовами мирової угоди відповідач ОСОБА_2 визнав своє зобов`язання по сплаті щомісячно аліментів на утримання спільних дітей сторін ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які підлягають сплаті на розрахунковий рахунок позивача ОСОБА_1 у банківській установі.У свою чергу ОСОБА_1 зобов`язалась не перешкоджати спілкуванню ОСОБА_2 зі спільними дітьми. Таким чином, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично досягнуто домовленості про проживання їх спільних неповнолітніх дітей разом з матір`ю ОСОБА_1 .Таким місцем постійного проживання ОСОБА_1 та її малолітніх дітей є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , де вони зареєстровані, що підтверджується долученими до позову довідками про реєстрацію місця проживання особи.Власником цієї квартири на підставі договору купівлі-продажу від 05.05.2000 є ОСОБА_5 батько ОСОБА_1 та дідусь її дітей, який разом із дружиною (матір`ю ОСОБА_1 ) на даний час проживає в іншому належному їм житлі у Тернопільській області. Таким чином, вказана трикімнатна квартира загальною площею 91,3 кв.м. та житловою площею 51,4 кв.м. перебуває у користуванні ОСОБА_1 та її дітей і облаштована під особливі потреби дітей, пов`язані із станом їх здоров`я.Недалеко від цієї квартири знаходиться школа І-ІІІ ступенів №90 м. Києва, у якій навчаються діти: ОСОБА_4 - у 6 класі, а ОСОБА_3 у 2 класі.Як свідчать надані цією школою характеристики на учнів ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , у навчально-виховному процесі з дітьми бере активну участь їх мати, яка також стежить за їх побутовими умовами, харчуванням, одягом, діти виглядають охайно, забезпечені необхідним шкільним приладдям, висловлюються про матір з ніжністю і повагою. У той же час діти ніколи не згадують про батька, який успіхами дітей у школі не цікавився, батьківські збори не відвідував.
Враховуючи, що малолітні діти проживають спільно з матір`ю ОСОБА_1 , саме вона забезпечує їх матеріальне утримання, виховання та освіту, створивши їм належні умови для цього, піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
З огляду на запровадження воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України ОСОБА_1 та її малолітні діти вимушено виїхали за кордон, отримавши тимчасовий захист в Республіці Італія, де зараз тимчасово проживають. Перебуваючи в Республіці Італія, діти навчаються в місцевій школи, а також здійснюють онлайн-навчання за українською навчальною програмою, відвідують басейн, регулярно проходять медичні обстеження в місцевих медичних закладах. Внаслідок вищевказаних обставин у малолітніх дітей склалися довірливі, близькі стосунки саме з їх матір`ю ОСОБА_1 , яка постійно проявляє турботу та піклування про них.Водночас, батько дітей ОСОБА_2 фінансової та особистої участі в утриманні та вихованні дітей після припинення шлюбних відносин та подальшого розірвання шлюбу фактично не приймає.
13.09.2022 між позивачкою та ОСОБА_2 укладено мирову угоду щодо визначення розміру його аліментних зобов`язань, умови якої визнано ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2022.
Позивач зазначає про те, що визначені чинним законодавством обов`язки батьків щодо виховання, розвитку та утримання дітей виконуються належним чином лише позивачем ОСОБА_1 , у той час як ставлення відповідача ОСОБА_2 до виконання своїх батьківських обов`язків є неналежним.
Позивач стверджує, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , свого житла у м. Києві у нього немає, де він проживає після фактичного припинення шлюбно-сімейних стосунків із ОСОБА_1 невідомо, про наявність у нього житла, облаштованого під потреби дітей, він ніколи не повідомляв. ОСОБА_2 об`єктивно не має можливості забезпечити належні умови для життя та виховання своїх малолітніх дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , тому визначення їх місця проживання разом з матір`ю ОСОБА_1 відповідає інтересам дітей.
В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, на адресу суду подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, від представника позивача на адресу суду надійшла заява аналогічного змісту.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представник третьої особи Печерської районної в місті Києві Державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, подав на адресу суду висновок про визначення місця проживання дитини.
У встановлений ухвалою строк відповідачу на подання відзиву, від відповідача відзив не надійшов.
Відповідач в судове засідання не з`явився, заперечень на позов не надав, від отримання судової повістки відмовився не з`явившись до органів пошти за її отриманням. Судові повістки надсилались на останню відому адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, та поверталися у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.
Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.
Відповідно до ст. 131 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, та виклик до суду, але вони результатів не дали.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини.
За нормами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 СК України.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння.
Згідно вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Судом встановлено, що батьками малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є: мати ОСОБА_1 , та батько ОСОБА_2 (відповідач по справі), що підтверджується свідоцтвами про народження НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . (а.с. 8-9).
Ухвалою Печерського районного суду м.Харкова від 14.09.2022 було затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо сплати аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно з інформацією від 19.09.2022 школи І-ІІІ ступенів №90 м. Києва, у якій навчаються діти: ОСОБА_4 - у 6 класі, а ОСОБА_3 у 2 класі, мати дітей підтримує зв`язок з класним керівником, постійно цікавиться досягненнями дітей, їх поведінкою, мати стежить за їх побутовими умовами, харчуванням, одягом, діти виглядають охайно, забезпечені необхідним шкільним приладдям, висловлюються про матір з ніжністю і повагою. Саме вона відвідує батьківські збори, спілкується з учителями та адміністрацією навчального закладу щодо навчання дітей, батько дітей збори не відвідує, успіхами дітей не цікавиться.(а.с.60-63)
Згідно з висновком за результатами засідання комісії з питань захисту прав дитини Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, що відбулось 15.11.2022, та акту обстеження умов проживання дітей, трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 91,3 кв.м. та житловою площею 51,4 кв.м. перебуває у користуванні ОСОБА_1 та її дітей і облаштована під особливі потреби дітей, пов`язані із станом їх здоров`я. Діти вчаться у школі І-ІІІ ступенів №90 м. Києва, ОСОБА_4 - у 6 класі, а ОСОБА_3 у 2 класі. Після початку військового стану ОСОБА_1 разом з дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виїхала до Італійської Республіки, де продовжує дбати про дітей, забезпечувати їх необхідним для гармонійного розвитку, відповідно до особливих потреб дітей. Відповідно до висновку від 21.11.2011 №105/01-811 щодо визначення місця проживання малолітніх дітей орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з їх матір`ю ОСОБА_6 . (а.с.45-48)
Доказів на спростування вказаного відповідачем протягом судового розгляду до суду не подано.
Відповідно до ст.ст. 160-161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
З урахуванням вимог чинного законодавства, фактичного місця мешкання позивачки з дітьми, що пов`язано з військовим станом визначення адреси саме за вказаною позивачем у позові адресою є недоцільним та такий, що не передбачений вимогами СК України.
Окрім цього, згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги. Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини.
У постанові Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 404/3499/17 вказано, що тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.
Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Верховний Суд звертає увагу, що у усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага повинна приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, діти ОСОБА_4 , 2010 р.н. та ОСОБА_3 , 2014 р.н. проживають фактично з матір`ю, яка сумлінно ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, враховуючи особисту прихильність дітей до проживання з матір`ю, вік дітей, відомості про стан їх здоров`я, особливі потреби, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_4 , 2010 р.н. та ОСОБА_3 , 2014 р.н. разом з матір`ю, ОСОБА_1 і дане формулювання відповідає вимогам СК України.
Таким чином, дослідивши усі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та доведеними.
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі 1816,00 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 133, 141, 258, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 60, 63, 141, 150, 164, 166, 169, 180, 181, 182, 183 СК України, суд
Позовні вимоги заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю, ОСОБА_1 , 1976 року народження.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 00 коп.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_1 АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
ОСОБА_2 АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 .
Суддя: Я.В. Губська