У Х В А Л А

03 квітня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Цебер М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі №308/10841/22,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебувала цивільна справа №308/10841/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Гуменюк В.В., про визнання договорів купівлі продажу недійсними.

Рішення по даній справі ухвалено судом 07.03.2023, а 14.03.2023 позивачем засобами поштового зв`язку відправлено заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. До заяви долучено акт виконаних робіт від 13.03.2023, докази направлення заяви відповідачу.

Водночас заявником до суду була подана заява про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого частиною восьмою статті 141 ЦПК України для подання доказів понесених судових витрат, яка обґрунтована тим, що рішення ухвалено у відсутності сторін, повний текст рішення виготовлено судом 08.03.2023, отримано позивачем наручно в суді 10.03.2023.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.03.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.

Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19).

Відповідно до частин четвертої, п`ятої, восьмої ст.83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Суд зазначає, що поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За приписами частин першої, третьої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Дійсно, заявником 14.03.2023 надіслано до суду заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з додатком, а саме: актом виконаних робіт від 13.03.2023, проте до ухвалення рішення по справі сторона докази понесених витрат не подавала, відповідну заяву про намір подання доказів після ухвалення рішення суду не зробила, докази подала із пропуском встановленого законом п`ятиденного строку. У поданій заяві ОСОБА_3 причину пропуску процесуального строку обґрунтував отриманням повного тексту судового рішення 10.03.2023 року.

Разом з тим, судовий розгляд справи проводився 07.03.2023, про дату судового засідання позивачу було достеменно відомо, оскільки останній 06.03.2023 подавав заяву про розгляд справи у його відсутності, при цьому доказів понесення витрат на правову допомогу не подав, відповідну заяву про подання доказів в майбутньому протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду не зробив, докази подав із пропуском встановленого законом п`ятиденного строку.

Викладені заявником підстави для поновлення пропущеного строку не підтверджують поважність причин такого пропуску, оскільки несвоєчасне подання доказу зумовлене, з огляду на доводи, наведені заявником, не об`єктивними обставинами, а обставинами суб`єктивного характеру, а саме: отриманням повного тексту рішення суду 10.03.2023 року. Причин неможливості подати докази до ухвалення рішення суду, заявити до ухвалення рішення суду про подання доказів в майбутньому протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду ОСОБА_1 не навів.

Отже, в суду відсутні правові підстави для поновлення пропущеного строку подання доказів, відповідно заява позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат на правову допомогу підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 126, 133, 137, 141, 258, 260, 270 України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку подання доказів відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 03.04.2023.

Суддя Олена ГОЛЯНА