Провадження № 2-о/752/1038/23
У Х В А Л А

15 серпня 2023 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Київська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Київська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просить суд встановити факт що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина у період часу з 2007 року по теперішній час, для можливості виділення частки майна, яка належить кожному, а також для можливості спільного користування належним майном.

Перевіривши матеріали заяви приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255, 271 (ст. 293-350-8) Цивільного процесуального Кодексу України (ЦПК) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. Встановлення судом певного факту в порядку непозовного провадження можливо лише тоді, коли це не призведе до виникнення спору про право, тобто коли цей факт не торкнеться прав інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається зі змісту вищезазначеної заяви, заявник має намір встановити факт для можливості виділення частини майна, яке належить кожному з них ( ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Суд приходить до висновку, що із заявлених вимог про встановлення факту вбачається спір про право, тому заява не підлягає вирішенню у порядку окремого провадженню.

Враховуючи викладене, на виконання вимог ч. 4 ст. 315 ЦПК України слід відмовити у відкритті провадження у даній заяві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186,293,315 ЦПК України, суд -

постановив:

відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Київська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення відповідно до вимог, встановлених ст. ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя: В.С. Хоменко