Справа № 212/2312/23
У Х В А Л А

04 квітня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Колочко О.В., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Товарна біржа «Нове століття», про встановлення юридичного факту,

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2023 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме, що договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 04 січня 1999 року між ОСОБА_2 , діючим по довіреності від імені ОСОБА_3 , та покупцем ОСОБА_4 , на товарній біржі «Нове століття» за реєстраційним номером 1-2, є дійсним.

В обґрунтування заявленої вимоги посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_4 , який за життя 04 січня 1999 року придбав на товарній біржі квартиру за вищезазначеною адресою. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина у вигляді цієї квартири, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що документ, що підтверджує право власності на квартиру, а саме договір купівлі-продажу нерухомого майна, не відповідає вимогам законодавства.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , виходжу з наступного.

Так, у відповідності до статті 15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв на час виникання спірних правовідносин, передбачалося право особи на укладення договорів купівлі-продажу і їх реєстрація на товарній біржі без нотаріального посвідчення таких договорів.

Згідно з сучасним законодавством реєстрація договору на товарній біржі не може замінити його нотаріальне посвідчення.

Частиною 3 ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

У ч.1 ст. 315 ЦПК України йдеться про умови, за яких можливе встановлення юридичних фактів.

Окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність і прикладну значимість, і які визначаються такою суттєвою ознакою як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Безспірність слід розуміти лише як відсутність спору про суб`єктивне матеріальне право, але не відсутність спору про існування факту, що встановлюється. Відтак, слід враховувати не тільки конкретну мету встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

Отже, в окремому провадженні можуть бути розглянуті справи про встановлення фактів, якщо від цього залежить охорона прав, свобод та інтересів особи, створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження якщо це встановлено під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що заявник просить встановити факт дійсності договору купівлі-продажу, укладеного відносно нерухомого об`єкту квартири.

Таким чином, заявник вважає зазначений договір на даний час таким, що не є дійсним.

Крім того, зі змісту заяви поданої ОСОБА_1 вбачається спір про право, оскільки заявник просить встановити факт дійсності угоди, укладеної за життя ОСОБА_4 , який помер і заявник на теперішній час вирішує питання прийняття спадщини після померлого спадкодавця, тобто предметом спору є в подальшому визнання права власності на нерухоме майно у вигляді квартири і реалізація заявницею своїх спадкових прав на цю квартиру.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Однак, з наданої до суду заяви вбачається наявність спору щодо підтвердження дійсності укладеного правочину та права заявника на спадщину після померлого чоловіка а отже ці питання повинні вирішуватись в порядку позовного провадження, з залученням інших учасників правочину, а також всіх можливих спадкоємців до участі у справі та з`ясування наявності чи відсутності їх заперечень щодо вимог заявника, в тому числі представника територіальної громади ( в разі відсутності спадкоємців).

Частиною 4 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що з поданої до суду заяви вбачається спір про право, у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення необхідно відмовити, роз`яснивши право звернення з позовом в загальному порядку з дотриманням правил підсудності.

Керуючись ст. 315 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Товарна біржа «Нове століття», про встановлення юридичного факту.

Заяву повернути заявнику разом з усіма доданими до неї документами.

Роз`яснити заявнику, що відмова у відкритті провадження в порядку окремого провадження не перешкоджає звернутися до суду за захистом порушеного права у порядку позовного провадження.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15-ти днів з дня її складення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 04 квітня 2023 року.

Суддя О. В. Колочко