Номер провадження:22-ц/813/4015/23,
Головуючий у першій інстанції Шестакова Я.В.
Доповідач Пузанова Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Пузанової Л.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Орловської Н.В.,

секретар Зєйналова А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , на ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2022 року, у справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Карпухіної Лілії Володимирівни, треті особи: ОСОБА_4 , Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про скасування декларації, рішення державного реєстратора та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

24 лютого 2021 року Приморський районний суд м. Одеси ухвалив у зазначеній справі рішення, яким постановив, зокрема зобов`язати ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ), ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом знесення за їх власний рахунок об`єкта самочинного будівництва прибудови загальною площею 12,7 кв.м. до житлового будинку АДРЕСА_2 , яка позначена у технічному паспорті, виготовленому товариством з обмеженою відповідальністю «Одеське БТІ» станом на 03.10.2018 року, як приміщення підсобне площею 12,7кв.м. у квартирі АДРЕСА_3 .

Рішення суду першої інстанції набрало законної сили 21.07.2021 року та в результаті перегляду в касаційному порядку залишено без змін постановою Верховного Суду від 26.01.2022 року.

В серпні 2022 року Одеська міська рада звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення, зазначивши, що 16.02.2022 року та 18.02.2022 року державними виконавцями Другого Приморського відділу державної виконавчої служби в м.Одесі винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №68665972, №68665537, №68657864 про зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 шляхом знесення за їх власний рахунок об`єкта самочинного будівництва прибудови загальною площею 12,7кв.м. до житлового будинку АДРЕСА_2 , яка позначена у технічному паспорті, виготовленому товариством з обмеженою відповідальністю Одеське БТІ станом на 03.10.2018 року, як приміщення підсобне площею 12,7кв.м. у квартирі АДРЕСА_3 .

Посилаючись на те, що жодних дій з виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси від 24.02.2021 року у наведеній частині боржниками не вчинено та за невиконання вимог виконавчого документа на кожного із них постановами державного виконавця неодноразово накладався штраф, в той час як відповідно до положень Конституції України, діючого в Україні законодавства, норм міжнародного права та рішень Європейського суду з прав людини, судові рішення є обов`язковими до виконання, заявник просив суд в порядку, встановленому статтею 435 ЦПК України, змінити порядок та спосіб виконання рішення суду, а саме: зобов`язати ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, яка знаходиться за наведеною вище адресою, шляхом знесення за їх власний рахунок об`єкт самочинного будівництва прибудови загальною площею 12,7кв.м. до житлового будинку АДРЕСА_2 , яка позначена у технічному паспорті, виготовленому товариством з обмеженою відповідальністю Одеське БТІ станом на 03.10.2018 року, як приміщення підсобне площею 12,7кв.м. у квартирі АДРЕСА_3 силами і за рахунок Одеської міської ради з подальшим покладенням суми витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій по виконанню рішення суду на боржників.

У вересні 2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та в інтересах недієздатного ОСОБА_3 як його опікун, звернулися до Приморського районного суду м.Одеси із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявленої вимоги зазначили, що ухвалене 28.08.2021 року Приморським районним судом м.Одеси рішення в цій справі ними виконано в частині скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації та скасовано державну реєстрацію права власності на реконструйований об`єкт загальною площею 129,7кв.м. з урахуванням площі спірного приміщення, однак рішення суду в частині знесення самочинного будівництва не підлягає виконанню, оскільки стіни нежитлового приміщення площею 12,7кв.м., яке підлягає знесенню за рішенням суду, є конструктивними елементами тераси у належній їм на праві власності квартирі. Вважають, що знесення цього приміщення призведе до руйнації тераси, що фактично порушуватиме їх право власності на зазначену квартиру загальною площею 117кв.м. та призведе до пошкодження пам`ятки архітектури, що в свою чергу порушить умови укладеного з ними охоронного договору.

Крім того вказали на те, що згідно із даними архівного технічного паспорту, поточної технічної інвентаризації, станом на 1956, 1966 та 1972 роки приміщення під терасою існувало ще на момент проведення наведених інвентаризацій та визнання будинку АДРЕСА_2 об`єктом культурної спадщини і прийняття його під охорону держави рішенням виконавчого комітету Одеської обласної ради народних депутатів від 15 серпня 1985 року як пам`ятки архітектури місцевого значення, тому, на їх думку, приміщення під терасою входить до об`єкта культурної спадщини, загальна площа забудови якого становить 949кв.м.

Посилаючись на те, що наведені обставини виключають можливість виконання судового рішення у зазначеній частині та є передбаченими частиною другою статті 432 ЦПК України іншими причинами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявники просили суд визнати виконавчий лист №522/14917/19, виданий 28.08.2021 року на виконання рішення Приморського районного суду м.Одеси у справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування рішення державного реєстратора та знесення самочинного будівництва, в частині знесення самочинного будівництва, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 25 жовтня 2022 року Приморський районний суд м.Одеси заяву Одеської міської ради про зміну способу і порядку виконання рішення суду задовольнив та постановив змінити порядок та спосіб виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2021 року по справі №522/14917/19, а саме зобов`язати ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом знесення за їх власний рахунок об`єкта самочинного будівництва прибудови загальною площею 12,7 кв.м. до житлового будинку АДРЕСА_2 , яка позначена у технічному паспорті, виготовленому Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеське БТІ» станом на 03.10.2018 року, як приміщення підсобне площею 12,7 кв.м. у квартирі АДРЕСА_3 силами і за рахунок Одеської міської ради з подальшим покладенням суми витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій по виконанню рішення суду на ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Ухвалою цього ж суду від 25 жовтня 2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах якого діє опікун-Доброєр О.В., про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та в інтересах недієздатного ОСОБА_3 як його опікун, просять ухвали суду першої інстанції скасувати та постановити нові судові рішення, якими подану ними заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, задовольнити, а у задоволенні заяви Одеської міської ради про зміну порядку та способу виконання судового рішення відмовити.

В обґрунтування доводів скарг зазначили, що висновки суду щодо відсутності підстав для визнання виконавчого листа в частині знесення самочинного будівництва таким, що не підлягає виконанню, зроблені без врахування наданих ними доказів, зокрема стосовно існування спірного приміщення, починаючи з 1956 року, а отже- і його статусу як складової частини об`єкта культурної спадщини, а також стосовно того факту, що стіни цього приміщення є конструктивними елементами тераси та їх знесення призведе до пошкодження житлового будинку, визнаного в установленому законом порядку пам`яткою культури місцевого значення.

Вказують на ті ж обставини та порушення норм права при вирішенні питання про зміну порядку і способу виконання рішення суду у наведеній частині, зазначивши про те, що вони як боржники у виконавчому провадженні не відмовляються виконувати рішення суду, а навпаки, для того, щоб його виконати, звернулися до проектної організації та замовили розробку проекту виконання робіт, необхідних для знесення нежитлового приміщення, та за результатами технічного обстеження об`єкту, яке відбулося 25 липня 2022 року, отримали висновок, згідно із яким знесення приміщення під терасою призведе до руйнування тераси, яка є частиною їх квартири та предметом охоронного договору, укладеного 25 лютого 2014 року між ними та Управлінням охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації.

В обох апеляційних скаргах скаржники зазначають про порушення судом їх процесуальних прав, передбачених статтею 43 ЦПК України, в зв`язку з розглядом справи у їх відсутність, зокрема відмовою у призначенні судової будівельно-технічної експертизи із залученням спеціалістів з охорони культурної спадщини Департаменту культури, національностей, релігії та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної адміністрації для з`ясування чи існувало приміщення під терасою квартири АДРЕСА_4 на момент проведення інвентаризації пам`ятки архітектури місцевого значення, чи входить це приміщення до складу пам`ятки архітектури місцевого значення та чи призведе знесення цього приміщення до часткового руйнування пам`ятки архітектури; зупинення провадження у справі за заявою Одеської міської ради про зміну способу та порядку виконання судового рішення до вирішення по суті поданої ними заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відзив на апеляційні скарги до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, пояснення представника скаржників-адвоката Горобця В.В. та представника Одеської міської ради- Старостіна О.С., перевіривши законність та обґрунтованість судових рішень в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд зробив висновок про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Ухвала суду про відмову у задоволенні заяви боржників про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, мотивована тим, що у справі відсутні докази, які б давали правові підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а посилання заявників на те, що знесення спірного приміщення призведе до часткового знищення пам`ятки архітектури, не можуть бути прийняті судом при вирішенні питання в порядку виконання рішення суду. Суд зазначив, що докази та обставини, на які посилаються заявники, були предметом дослідження суду при винесенні рішення по суті спору, а доводи заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, фактично зводяться до намагання змінити судове рішення у спосіб, не передбачений законом.

Ухвала суду про задоволення заяви стягувача про зміну способу і порядку виконання рішення суду мотивована тим, що ним встановлено факти ухилення боржників від виконання рішення суду та їх відмови від вчинення будь-яких дій у виконавчому провадженні щодо виконання рішення суду; боржники піддавалися штрафу за невиконання постанов державного виконавця, а вжиті державним виконавцем заходи щодо виконання судового рішення боржниками виявилися безрезультатними.

В процесі розгляду справи суд встановив, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси, ухваленим 24.02.2021року у цивільній справі № 522/14917/19, задоволені позовні вимоги Одеської міської ради до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та постановлено: скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) за об`єктом: «Реконструкція квартири АДРЕСА_4 без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані ;скасувати рішення від 10.10.2018 року за індексним номером 43447246, прийняте державним реєстратором Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Карпухіною Л. В., про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01, згідно з яким у підстави виникнення права власності на об`єкт нерухомості за реєстраційним номером: 01 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , додано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, зареєстровану Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 28.09.2018 року за № ОД71, та змінено загальну площу 117 кв.м. та житлову площу 84,9 кв.м. на загальну площу 129,7 кв.м. та житлову площу 84,9 кв.м., що є підставою для внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01, згідно з якими вилучити з підстав державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості за реєстраційним номером: 01 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, зареєстровану Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 28.09.2018 року за № ОД71, та змінити загальну площу об`єкта нерухомості 129,7 кв.м. та житлову площу 84,9 кв.м. на загальну площу 117 кв.м. та житлову площу 84,9 кв.м.; зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом знесення за їх власний рахунок об`єкта самочинного будівництва прибудови загальною площею 12,7 кв.м. до житлового будинку АДРЕСА_2 , яка позначена у технічному паспорті, виготовленому товариством з обмеженою відповідальністю «Одеське БТІ» станом на 03.10.2018 року, як приміщення підсобне площею 12,7 кв.м. у квартирі АДРЕСА_3 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 21.07.2021 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2021 року залишено без змін.

На виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2021 року видано виконавчі листи №522/14917/19 від 28.08.2021року про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування рішення державного реєстратора, зобов`язання звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва.

Постановою Верховного Суду від 26.01.2022року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_7 , та касаційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_8 , залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24.02.2021 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21.07.2021 року залишено без змін. Поновлено виконання постанови Одеського апеляційного суду від 21.07.2021 року.

Відносно боржника ОСОБА_3 16.02.2022 року старшим державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Поляковим В. В. було відкрито виконавче провадження №68665972.

Відносно боржника ОСОБА_2 18.02.2022 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білоусом О. В. було відкрито виконавче провадження №68657864.

Відносно боржника ОСОБА_1 18.02.2022 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Поляковим В. В. було відкрито виконавче провадження №68665537.

Рішення суду до теперішнього часу не виконано, виконавчі листи щодо боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 перебувають на виконанні у державних виконавців.

Постановами державних виконавців від 08.07.2022року у ВП №68665972, ВП №68657864, ВП №68665537 накладено штраф на ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у розмірі 1700 грн та зобов`язано боржників виконати рішення суду в частині зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення за власний рахунок об`єкта самочинного будівництва, прибудови загальною площею 12,7кв.м. до житлового будинку АДРЕСА_2 , протягом 10 робочих днів.

Постановами державних виконавців від 25.07.2022 року у ВП №68665972, ВП №68657864, ВП №68665537 на боржників повторно накладено штраф у розмірі 3400 грн та зобов`язано боржників виконати рішення у наведеній вище частині протягом 10 робочих днів.

Боржники вважають, що рішення суду в частині знесення прибудови до житлового будинку не підлягає виконанню, оскільки стіни нежитлового приміщення, яке підлягає знесенню за рішенням суду, є конструктивними елементами тераси у належній їм на праві власності квартирі, яка в зв`язку з цим зазнає в процесі виконання судового рішення руйнації, що призведе і до пошкодження в цілому житлового будинку, який є пам`яткою архітектури, що в свою чергу порушить умови укладеного з ними охоронного договору. Крім того зазначають, що згідно із даними архівного технічного паспорта, поточної технічної інвентаризації, станом на 1956, 1966 та 1972 роки приміщення під терасою існувало ще на момент проведення наведених інвентаризацій та визнання будинку АДРЕСА_2 об`єктом культурної спадщини і прийняття його під охорону держави, тому це приміщення входить до об`єкта культурної спадщини та не підлягає знесенню.

Питання щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, врегульовано статтею 432 ЦПК України, відповідно до частин першої та другої якої суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково,якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Висновки щодо застосування статті 432 ЦПК України викладені у постановах Верховного Суду, зокрема у постанові від 20.02.2019 року, справа №2-4671/11, згідно із якими наведені у цій нормі права підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, за змістом статті 432 ЦПК України, наведена норма процесуального права передбачає право суду визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, лише з метою уникнення подвійного стягнення з боржника та із дотриманням права стягувача на повне виконання рішення суду.

При цьому суд, який вирішує питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не вправі змінювати зміст чи суть судового рішення, на підставі якого видано виконавчий документ.

Враховуючи те, що викладені заявниками обставини, які вони вважають підставами для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є обставинами, які досліджувалися судом першої інстанції при вирішенні спору, що виник між сторонами, по суті та могли вплинути, але не вплинули, на висновки судів при ухваленні ними рішень у цій справі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ці обставини не свідчать про те, що обов`язок боржників перед стягувачем відсутній повністю або частково чи про те, що виконавчий лист видано помилково, тому вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність передбачених законом підстав для визнання виданого судом виконавчого листа у спірних правовідносинах таким, що не підлягає виконанню ( т.3, а. с.8-35, 105-122, т.4, а. с.112-123).

При цьому колегія суддів враховує, що наведені заявниками аргументи про те, що знесення спірного приміщення (прибудови) призведе до часткового знищення пам`ятки архітектури - житлового будинку АДРЕСА_2 , підлягають перевірці в процесі виконання судового рішення в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження, статтею 20 якого передбачено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), які зобов`язані надати письмовий висновок.

Відповідно до частини п`ятої статті 20 наведеного вище Закону, експерт несе кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження, про що він має бути попереджений виконавцем.

Залучення експерта у виконавчому провадженні може відбуватися і за клопотанням сторони виконавчого провадження, в тому числі боржника (стаття 19 Закону України Про виконавче провадження).

Своє право заявити клопотання про залучення експерта для надання висновків щодо можливості знесення прибудови до будинку без завдання шкоди житловому будинку чи належній заявникам на праві власності квартири в ньому, заявники у виконавчому провадженні не реалізували, а надали суду технічний звіт, складений на їх замовлення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 25.07.2022року, який носить рекомендований характер, не є підставою для виконання робіт, а має своєю метою визначення можливості проведення демонтажних робіт з рекомендаціями щодо можливості подальшої експлуатації нежитлового приміщення, яке примикає до житлового будинку АДРЕСА_2 .

За результатами візуальних обстежень конструкцій цього нежитлового приміщення, автор звіту дійшов висновку, що спірна прибудова може бути віднесена до другої категорії задовільної; окрема стіна обстежуваного приміщення є несучою, можливо її зберегти до проведення робіт по реставрації фасаду будинку - пам`ятника архітектури, якщо це не суперечить вимогам ДСТУ-Н Б В.3.2-4:2016 Настанова щодо виконання ремонтно- реставраційних робіт на пам`ятках архітектури та містобудування. Демонтаж стіни без підведення елементів підсилення неможливий. Необхідно виконати вимощення по периметру обстежуваного приміщення шириною не менше 1,2м (т.6, а. с.80-102).

Наведені висновки не підтверджують доводи заявників про неможливість виконання рішення суду в частині знесення прибудови, а в них йдеться про умови, при яких виконання рішення можливе.

Відповідно до положень статті 63 Закону України Про виконавче провадження, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (частини перша-третя статті 63 Закону).

Враховуючи, що боржники у порядку, визначеному статтею 63 Закону України Про виконавче провадження, рішення суду про знесення самочинної прибудови до житлового будинку не виконали, однак рішення суду може бути виконано без боржників шляхом забезпечення вчинення необхідних виконавчих дій за рахунок стягувача із подальшим покладенням суми витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, на боржників, суд першої інстанції правильно, з додержанням вимог Закону України Про виконавче провадження та відповідно до статті 435 ЦПК України, за заявою стягувача змінив порядок виконання судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів зробила висновок, що судові рішення, які є предметом скарження в апеляційному прядку, ухвалені судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права та підстави для їх скасування та ухвалення нового судового рішення відсутні.

Доводи заявників, які викладалися ними в процесі розгляду справи судом першої інстанції та в апеляційних скаргах, не ґрунтуються на законі, належних та достатніх доказах і як такі, що висновків суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, доводи апеляційної скарги про те, що постановивши ухвалу про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції не досліджував обставини, які свідчать про існування спірного приміщення, починаючи з 1956 року, та що згідно із паспортом об`єкта культурної спадщини, наданого Департаментом охорони культурної спадщини 21.07.2022 року, приміщення під терасою входить до складу об`єкта культурної спадщини, загальна площа якого становить 949кв.м., не дав цим обставинам правову оцінку, не застосував положення статей 13 та 16 ЦК України, що підлягали застосуванню та не здійснив належного захисту прав заявників, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як уже зазначалося вище, наведені обставини підлягали дослідженню із наданням їм відповідної оцінки судом під час вирішення спору по суті щодо самочинної прибудови до житлового будинку, який є об`єктом культурної спадщини.

Суд же в цій справі вирішував процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень та не мав повноважень аналізувати висновки суду, викладені в ухваленому ним рішенні по суті спору, та змінювати їх.

З цих же підстав суд правильно відмовив у задоволенні клопотання заявників про призначення судової будівельно-технічної експертизи для з`ясування питання, чи існувало приміщення під терасою квартири АДРЕСА_3 на момент проведення інвентаризації пам`ятки архітектури місцевого значення, чи входить зазначене приміщення до складу пам`ятки архітектури місцевого значення, чи призведе знесення цього приміщення, у тому вигляді як воно є на момент обстеження, до часткового руйнування пам`ятки архітектури.

Усі наведені заявниками питання, з яких експерт мав надати суду висновок, не стосуються процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судового рішення та відповіді на них не мають правового значення для підтвердження чи спростування наявності правових підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та для встановлення чи зміни способу або порядку виконання судового рішення.

Не порушено судом норми процесуального права і при вирішенні клопотання представників заявників-адвоката Горобця В.В. про відкладення розгляду справи, враховуючи, що відповідно до положень статей 432, 435 ЦПК України, подані як боржниками, так і стягувачем заяви підлягали розгляду судом в десятиденний строк з дня їх надходження. При цьому стягувач та боржник повідомляються про розгляд цих заяв (а не викликаються в судове засідання) та їх неявка не є перешкодою для розгляду заяв.

Права ж скаржників на справедливий розгляд справи не порушено, так як судом надана оцінка усім наведеним ними доводам та аргументам і висновки суду першої інстанції під час перегляду судових рішень в апеляційному провадженні не спростовано.

Доводи скаржників, викладені в апеляційній скарзі, поданій на ухвалу суду про задоволення заяви Одеської міської ради про зміну способу і порядку виконання судового рішення є аналогічними з доводами, викладеними в апеляційній скарзі про відмову у задоволенні заяви боржників про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, тому не потребують наведення мотивів щодо їх відхилення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л. В. Пузанова

Судді: В. О. Бездрабко

Н. В. Орловська

Повний текст постанови складено 03 квітня 2023 року

Суддя Л. В. Пузанова