Справа № 455/199/21 Головуючий у 1 інстанції: Кушнір А.В.
Провадження № 22-ц/811/3215/22 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Назар Х.Б.;

адвоката Дашинич І.Б. представника позивачки ОСОБА_1 ;

адвоката Мукан Б.С. представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 21 листопада 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, у якому просила:

- визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Торчиновицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 10.10.2000 року № 96 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування громадянам с.Торгановичі та Торчиновичі» та додаток № 1 до такого в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,5084 га та обслуговування житлового будинку площею 0,0916 га;

- визнати недійсним (скасувати) Державний акт на право приватної власності на землю серії II-ЛB № 060144, виданий ОСОБА_2 22.03.2001 року на підставі рішення виконавчого комітету Торчиновицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 10.10.2000 року № 96 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування громадянам с.Торгановичі та Торчиновичі».

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивачка є власником житлового будинку АДРЕСА_1 та користується земельною ділянкою призначеною для обслуговування цього житлового будинку і господарських будівель та споруд. Окрім того, позивачка є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення кадастровий номер 0:07:003:0066, площею 0.2759 га., яка знаходиться напроти через вулицю Центральна і є суміжною з земельною ділянкою ОСОБА_2 .

Зазначалося, що в березні 2020 року позивачка огороджувала земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий помер 0:07:003:0066, внаслідок чого, між нею та відповідачкою виник конфлікт з приводу меж суміжних земельних ділянок та прав на них у сторін. В результаті позивачка звернулася в тодішню Торчиновицьку сільську раду Старосамбірського району Львівської області, комісія якої за наслідками виходу на місце та здійснення відповідних обстежень і замірів 25.06.2020 року склала акт обстеження земельних ділянок мешканців села Торчиновичі, відповідно до якого встановлено наявність накладки, а саме: земельної ділянки відповідачки площею 0,2756 га на земельну ділянку позивачки площею 0.2759 га.

Стороною позивачки з відділу у Старосамбірському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області 20.08.2020 року було отримано копію Державного акту на право приватної власності на землю серії II-ЛB № 060144 від 22.03.2001 року, з якого вбачається, що відповідачці ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Торчиновицької сільської ради народних депутатів від 10.10.2000 року № 96 було передано у власність земельну ділянку площею 0.5975 га, яка розташована на території Торчиновицької сільської ради: для обслуговування житлового будинку - 0.0916 га та ведення особистого підсобного господарства площею - 0.5059 га.

Вважає, що рішення виконавчого комітету Торчиновицької сільської ради від 10.10.2000 року № 96 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування громадянам с. Торгановичі і Торчиновичі» є незаконним, а тому повинно бути скасованим, як і Державний акт на право приватної власності на землю серії II-ЛB №060144 від 22.03.2001 року, який виданий ОСОБА_2 на підставі цього рішення (а.с. 2-3).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 195-203).

Дане рішення оскаржив представник позивачки.

Апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважає помилковим висновок суду про те, «що стороною позивача не доведено накладки суміжних земельних ділянок відповідача … та позивача…, оскільки не провела землевпорядну експертизу», оскільки «з Абрису земельних ділянок від січня 2021 р. …вбачається, що наявна накладка суміжних земельних ділянок» (а.с. 209-210).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника відповідачки, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Судом встановлено та стверджується матеріалами справи наступне.

01 квітня 1995 року рішенням Торчиновицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» ОСОБА_2 (відповідачці) було передано у приватну власність та користування земельну ділянку загальною площею 1,06 га, в тому числі: 0,60 га у приватну власність (а.с. 43-45).

Дане рішення ніким не оскаржувалось і є чинним: докази про протилежне у матеріалах справи відсутні.

10 жовтня 2000 року рішенням виконавчого комітету Торчиновицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області № 96 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування громадянам с. Торгановичі і Торчиновичі» ОСОБА_2 (відповідачці) було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,6 га, в тому числі: 0,0916 га для обслуговування житлового будинку, а 0,5084 га «під ОПГ» (ведення особистого підсобного господарства) (а.с. 10, 48-49).

В обґрунтування заявлених позовних вимог саме стороною позивача було долучено до позовної заяви копію Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 060144, з якого вбачається, що цей Державний акт було видано відповідачці ОСОБА_2 22.03.2001 року на підставі вищезгаданого рішення виконавчого комітету Торчиновицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області № 96 від 10.10.2000 року на дві земельні ділянки: площею 0, 2756 га та площею 0,3219 га (а.с. 11, 12).

Як вбачається з вищенаведеного, матеріали справи містять рішення органу місцевого самоврядування, якими земельні ділянки передавались у приватну власність та користування відповідачці ОСОБА_2 , та виданий на підставі цих рішень правовстановлюючий документ на ці земельні ділянки, а саме: Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 060144 від 22.03.2001 року.

В той же час, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка в підтвердження її прав на земельну ділянку, яка нібито «накладається» на земельну ділянку відповідачки, подала до суду лише: 1) Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вбачається, що за ОСОБА_1 (позивачкою) на підставі «рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер 413, виданий 27.06.2017, видавник: Торчиновицька сільська рада» 08.11.2017 року за адресою с. Торчиновичі Старосамбірського району Львівської області зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер 0:07:003:0066, площею 0.2759 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та 2) Абрис земельних ділянок, складений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (а.с. 4-5, 6).

Саме вищезгадане «рішення органу місцевого самоврядування» відсутнє, а відтак твердження, яке міститься у позовній заяві, про те, що земельна ділянка позивачки (кадастровий номер 0:07:003:0066, площею 0.2759 га) «знаходиться напроти через вулицю Центральна і є суміжною з земельною ділянкою ОСОБА_2 », є голослівним.

Так само, як у матеріалах справи відсутні будь-які дані про конфігурацію цієї земельної ділянки: з урахуванням тієї обставини, що на час прийняття «рішення органу місцевого самоврядування» за відповідачкою вже давно (з березня 2001 року, тобто більше 16 років) була зареєстрованою «суміжна» (по версії позивачки) земельна ділянка, що і стверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ №060144 від 22.03.2001 року.

Як визнав в суді апеляційної інстанції представник позивачки (апелянта), межі вищезгаданої земельної ділянки кадастровий номер 0:07:003:0066, площею 0.2759 га, з відповідачкою не погоджувалися.

Як вбачається з вищезгаданого ОСОБА_4 земельних ділянок, цей ОСОБА_4 … складено на підставі:

-«орієнтовна земельна ділянка по державному акту ОСОБА_2 »;

-«заміри ОСОБА_5 »;

-«по замірах ОСОБА_6 »,

в результаті чого встановлено, що «спірні земельні ділянки орієнтовною площею 0,0769 га та площею 0,0680 га» (а.с. 6).

За вищенаведених обставин в їх сукупності суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог на підставі наведених позивачкою доводів та поданих нею до суду матеріалів.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування (та, відповідно, для задоволення позовних вимог) відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 21 листопада 2022 року

- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 03 квітня 2023 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.