Справа № 283/568/23
провадження №2-о/283/20/2023
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2023 року Малинський районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді Ярмоленка В.В.,

присяжних Лісовської І.В., Пащенка С.В.,

з секретарем судового засідання Селіною А.І.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Малині Житомирської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Малинська міська рада Житомирської області про оголошення померлим ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції заявника.

14.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до Малинського районного суду Житомирської області із заявою про оголошення фізичної особи померлою, в обґрунтування якої зазначив, що є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . За час шлюбу батьки заявника придбали частину житлового будинку в АДРЕСА_1 . Рішенням народного суду Малинського району від 20.08.1975 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано, а також розділено майно, набуте за час шлюбу, зокрема, вищезазначене домоволодіння. 21.11.1978 Малинським районним судом було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання заявника у розмірі частини від його заробітку (доходу). В подальшому ОСОБА_2 виїхав на роботу до Якутії. У зв`язку з несплатою аліментів, які востаннє були стягнені 30.09.1993, ОСОБА_3 неодноразово зверталася до Малинського районного суду з відповідними скаргами, за результатами яких судом були направлені запити до Якутії. 03.03.1994 ухвалою Якутського районного суду ОСОБА_2 був оголошений у розшук. Мати заявника неодноразово зверталася до прокуратури м. Якутськ з проханням встановити місцезнаходження ОСОБА_2 , однак встановити місце перебування останнього не вдалося. У 1977 році померла мати ОСОБА_2 , а також в подальшому померли усі його брати та сестра, а тому жодною інформацією щодо місцезнаходження батька заявник не володіє. Зважаючи на похилий вік та спосіб життя (зловживання алкогольними напоями), можна допустити, що ОСОБА_2 помер. Підтвердженням цих обставин, на думку заявника, є те, що будучи оголошеним у розшук, протягом понад 20 років місце його перебування встановити не вдалося.

У зв`язку з вирішенням питання щодо оформлення спадщини після смерті матері на частину будинку по АДРЕСА_1 , заявник змушений звернутися до суду з відповідною заявою про оголошення померлим батька ОСОБА_2 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, 21.03.2023 від представника Малинської міської ради Житомирської області Тимошенко С.М., яка діє в інтересах органу місцевого самоврядування на підставі довіреності №5 від 09.01.2023, надійшла заява про розгляд справи без її участі, щодо задоволення вимог заяви ОСОБА_1 представник не заперечила.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, заслухавши пояснення сторін та показання свідка, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що 07.01.1967 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Рішенням Народного суду Малинського району від 20.08.1975 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано (а.с.5-6), про що 23.06.1976 видано Свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Разом з цим, у вищезазначеному рішенні суду вказано, що за період спільного життя сторони придбали частину будинку по АДРЕСА_1 та домашнє майно. Тому на підставі рішення суду ОСОБА_3 було виділено в натурі майно частину житлового будинку. В подальшому право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було зареєстровано у Коростенському бюро технічної інвентаризації, записано в реєстрову книгу під №1079 (а.с.6 зворот).

Батьками ОСОБА_1 , 1977 року народження, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.8).

21.11.1978 Малинським районним судом було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання заявника у розмірі частини від його заробітку (доходу).

Відповідно до довідки за підписом народного судді м. Якутськ, направленої до відділу соціального забезпечення, рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів не підлягає виконанню у зв`язку з не встановленням його місця проживання та роботи (а.с.12).

Згідно з довідкою виконкому Ворсівської сільської ради №321 від 05.12.1996, виданої Малинському районному народному суду, ОСОБА_2 , 1943 року народження, на території Ворсівської сільської ради не проживає. Його мати ОСОБА_2 померла у 1977 році (а.с.13).

На підставі акту народного судді Якутського районного народного суду Республіки Саха (Я) від 03.03.1994 ОСОБА_2 оголошений у розшук у зв`язку з необхідністю виконання виконавчого листа №2-460, виданого 21.11.1978 Малинським районним народним судом Житомирської області, щодо стягнення аліментів на дитину. Згідно з даним документом останнє відоме місце проживання ОСОБА_2 : м. Якутськ, гуртожиток підприємства, місце роботи виробничо-комерційне підприємство «Якутский леспромхоз» (а.с.14).

Матеріали справи містять звернення судді Малинського районного суду до Якутського районного народного суду Республіки Саха (Я) щодо невиконання виконавчого листа №2-460 від 21.11.1978 (а.с.15,16) та листи Якутського районного народного суду до управління юстиції Якутського виконкому Республіки Саха (Я) щодо невиконання запитів суду (а.с.17).

Оголошення батька померлим необхідно заявнику для оформлення спадкових прав.

Також у судовому засіданні були заслухані показання свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що є матір`ю заявника. У 1967 році вони з ОСОБА_2 одружилися, проте через зловживання останнім алкоголю сімейне життя не склалося і вони розлучилися у 1975 році. Разом з цим, вони продовжували спільно проживати і після розірвання шлюбу. У 1977 році народилася їх спільна дитина ОСОБА_1 . З часом ОСОБА_2 виїхав до Якутії, коли дитині було близько семи місяців. В свою чергу ОСОБА_3 подала заяву про стягнення аліментів. Деякий час ОСОБА_2 сплачував аліменти на утримання сина, оскільки працював на підприємстві, проте з часом виплати припинилися і тому ОСОБА_3 змушена була звертатися в різні інстанції з відповідними заявами про примусове стягнення аліментів. На підставі її звернень ОСОБА_1 оголошували у розшук. Свідок зазначила, що певний період часу вона проживала в м. Капчагай Алмо-Атинської області, а потім повернулася до України. З її слів ОСОБА_1 в цей час продовжував зловживати алкоголем. Останні відомості від колишнього чоловіка ОСОБА_1 отримувала більше 20 років тому назад, а бачила його більше 40 років тому назад.

Мотиви та застосовані норми права.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (глава 4 «Розгляд судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою»).

Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України).

Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна.

Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення заявника та свідка, суд дійшов до висновку про можливість задоволення заяви ОСОБА_1 про оголошення померлим батька ОСОБА_2 , оскільки він відсутній в місці постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування більше двадцяти років.

Частиною 3 статті 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Керуючись ст. ст. 3,4,81, 258-259, 263-265 , 268, 308 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про оголошення померлим ОСОБА_2 - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - померлим.

Днем смерті ОСОБА_2 вважати день набрання законної сили рішення суду про оголошення його померлим.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 04 квітня 2023 року.

Суддя:

Присяжні: