Справа № 352/1047/23
Провадження № 2/352/450/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої-судді Хоминець М. М.

з участю секретаря Гундич Г. В.,

розглянувши в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: орган опіки та піклування виконавчого комітету Тисменицької міської ради, про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому просив розірвати шлюб з відповідачкою, після розірвання шлюбу малолітню дочку залишити проживати з ним.

Свій позов обґрунтовував тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалось внаслідок негативної поведінки останньої, яка в квітні 2022 р. виїхала у Республіку Польща; коли в серпні 2022 р. вона повернулася в Україну, то повідомила, що в Польщі створила сім`ю з іншим чоловіком. Спочатку відповідачка забрала їхню малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із собою за кордон, однак, у листопаді 2022 р. вона повернула дитину, і з того часу малолітня дочка постійно проживає з ним. Вказані обставини призвели до того, що між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують, а їх шлюб носить формальний характер.

Позивач у поданій суду заяві позов підтримав, просив його задоволити та розглянути справу в підготовчому засіданні в його відсутності.

Відповідачка у поданій суду заяві позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дочки з батьком.

Представник третьої особи у поданій суду заяві просив розгляд справи проводити у відсутності третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Установлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 06 вересня 2016 року, в шлюбі народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яка є малолітньою.

Стосунки, що склались між сторонами, виключають можливість збереження шлюбу.

За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, інтересам дитини сторін, що мають істотне значення, шлюб слід розірвати.

З огляду на те, що відповідачка, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, не висловила своєї позиції з приводу зміни прізища після розірвання шлюбу, суд дане питання не вирішує.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України).

Згідно вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України).

Суд установив, що сторони разом не проживають, на даний час малолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком.

Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконачого комітету Тисменицької міської ради від 13.06.2023 № 01/02-118, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дочки сторін ОСОБА_4 з батьком.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно вимог ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати і батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст .3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

У відповідності з вимогами ст. 9 Конвеції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до положень ст. 18 вказаної Конвеції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Вказаний принцип покладений в основу Закону України «Про охорону дитинства», ч. 3 ст. 11 якого встановлює, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, а ч. 1 ст. 12 передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

З огляду на викладене, з урахуванням визнання позову відповідачкою, яка погодилася на визначення місця проживання малолітньої дочки з батьком, з метою якнайкращого забезпечення інтересів малолітньої дитини сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 9, 18 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991, ст. 110, 112, 113, 160, 161 СК України, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: орган опіки та піклування виконавчого комітету Тисменицької міської ради, про розірвання шлюбу задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06 вересня 2016 року у виконавчому комітеті Липівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 3.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Тисменицької міської ради, вул. Галицька, 17 м. Тисмениця Івано-Франківського району Івано-Франківської області, .

Повне судове рішення складено 20.06.2023.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ