Номер провадження: 22-ц/813/1197/23
Справа № 510/2396/18
Головуючий у першій інстанції Бошков І. Д.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про призначення справи до розгляду

28.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,

отримавши у порядку автоматизованого розподілу справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ренійського районного суду Одеської області від 14 квітня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Ренійського районного суду Одеської області із позовом про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав та просив суд відновити стан земельної ділянки, а саме: зобов`язати ОСОБА_2 перенести гараж під літ. «Д», який розташований на території домоволодіння АДРЕСА_1 на відстань не менше 1 м. від межі земельної ділянки; зобов`язати ОСОБА_2 перенести паркан, який розташований уздовж межі земельної ділянки між домоволодіннями АДРЕСА_1 , відповідно до технічного паспорту; зобов`язати ОСОБА_2 перенести насадження, які знаходяться уздовж межі земельної ділянки на відстань, яка передбачена ДБН. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідач ОСОБА_2 на його земельній ділянці побудував гараж під літ. «Д», який відповідно до технічного паспорту знаходиться на відстані 0,35 см. від межі земельної ділянки. Позивач вважає, що зазначене є порушенням чинних державних будівельних норм. Так, збудований на території відповідача гараж, призвів до негативних наслідків, що виразилось у вогкості та замокання основи фундаменту будинку позивача. Для запобігання руйнування будинку позивача від води на його земельній ділянці була побудована господарська будівля, яка знаходиться на межі земельної ділянки, оскілки побудований на території відповідача гараж перешкоджав відведенню опадів, які стікали під його будинок. Позивач стверджує, що відповідач на своїй земельній ділянці у дворі залив фундамент висотою близько 30 см., який примикає до межі земельної ділянки та не дає стікати воді, внаслідок чого всі атмосферні опади стікають під будинок позивача. Позивач також зазначив, що фактично відстань між його житловим будинком та межею

земельної ділянки становить 0,85 см., тоді як має бути 1,08 м., згідно технічного паспорту на житловий будинок. Це виникло внаслідок того, що колишні власники сусіднього будинку АДРЕСА_1 , побудували уздовж межі земельної ділянки паркан на його території, тим самим самовільно здвинули межу, та захопили частину його земельної ділянки. У зв`язку із тим, що гараж відповідача фактично побудований на відстані 0,35 см. від межі земельної ділянки, у позивача відсутня технічна можливість встановити систему водостоків, відповідно до чинних ДБН. Таким чином, позивач вважає, що для вирішення спору по справі, необхідно щоб ОСОБА_2 усунув свої порушення ДБН уздовж межі земельної ділянки, після чого позивач буде мати можливість демонтувати господарську будівлю, та встановити систему водостоків, для запобігання замоканню його будинку. Тому, у зв`язку з вищенаведеним, позивач був вимушений звернутись до суду (а.с. 1-16).

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 14.04.2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав було відмовлено (а.с. 205-207).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що судом першої інстанції було проігноровано невідповідність наявних в матеріалах справи актів обстеження технічного стану будівель, споруд, примміщень, земельних ділянок відповідності санітарним, технічним та іншим вимогам, які були видані одним й тим самим органом, однак суперечать між собою, у зв`язку зі чим виникають сумніви , який саме акт є достовірним та відповідає дійсним обставинам справи, проте судом було прийнято один з двох актів таким, що відповідає дійсності, без будь-яких пояснень та посилань (а.с. 210-229).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.07.2021 року (головуючий суддя ОСОБА_3 ) було відкрито апеляційне провадження та ухвалою від 19.11.2021 року справу призначено до розгляду (а.с. 236, 243).

Рішенням Вищої ради правосуддя № 126/0/15-23 від 21.02.2023 року суддю ОСОБА_3 було звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку із поданням заяви про відставку.

Протоколом повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу було розподілено на колегію суддів: головуючого суддю Дришлюка А.І., суддів Цюру Т.В., Сегеду С.М. (а.с. 251).

Враховуючи, що провадження по справі за апеляційною скаргою було відкрито та призначено справу до розгляду, справу необхідно прийняти до провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 33, 260 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Прийняти до провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ренійського районного суду Одеської області від 14 квітня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав.

Призначити розгляд справи на 06 липня 2023 року о 10 год. 50 хв. у приміщенні Одеського апеляційного суду за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 24-а.

Учасники можуть отримати інформацію щодо справи в мережі Інтернет за веб-адресою - https://reyestr.court.gov.ua/

В процесі розгляду справ Одеським апеляційним судом застосовуються Правила організації ефективного цивільного судочинства, затверджені Радою суддів України №14 від 28.02.2020 року, з текстом яких можна ознайомитися за посиланням: https://oda.court.gov.ua/sud4813/inshe/3/1163581/

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

С.М. Сегеда

Р.Д. Громік