РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 червня 2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Володимирі цивільну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року представник позивача Підгородський Б.М., представляючи інтереси позивача Національної академії внутрішніх справ (далі НАВС), звернувся до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі в розмірі 44277,45 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 4087,38 грн. та трьох відсотків річних від простроченої заборгованості в сумі 789,72 грн., а всього просить стягнути з відповідача на користь позивача 49154,55 грн., а також просить покласти на відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що НАВС та відповідач ОСОБА_1 30.06.2021 року уклали договір про розстрочення суми відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у Національній академії внутрішніх справ. Договір укладено за заявою відповідача та на виконання вимог п. 6 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою КМУ від 12.04.2017 № 261 та наказу МВС України від 17.07.2017 № 593 «Про затвердження Примірної форми договору про відшкодування витрат з розстроченням платежу на строк до одного року».

Відповідно до договору відповідач зобов`язався протягом одного року з дня підписання договору, тобто до 30.06.2022 року сплатити НАВС 44277,45 грн. витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі. Однак відповідач не сплатив коштів у передбачений договором строк, чим порушив взяті на себе зобов`язання.

У зв`язку з вищезазначеним представник позивача змушений був звернутися з даним позовом до суду про стягнення вказаних коштів з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від несплаченої заборгованості.

Ухвалою судді Володимир-Волинського міського суду від 01.03.2023 року відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.05.2023 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляв.

Ухвалою суду від 19.06.2023 року ухвалено провести заочний розгляд справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

Відповідно до договору про розстрочення суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ від 30.06.2021 року, укладеного між Національною академією внутрішніх справ та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останньому було надано розстрочку сплати суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі на суму 44277 грн. 45коп., а відповідач ОСОБА_1 зобов`язався сплатити заборгованість протягом одного року з дня підписання цього договору.

Відповідно до п. 2.1 вищевказаного договору про розстрочення суми відшкодування особа погашає суму заборгованості не пізніше 10-го числа кожного місяця рівними частинами, починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому укладено договір про розстрочення.

Згідно з п. 4.3 вищевказаного договору про розстрочення суми відшкодування цей договір набирає чинності з дня його підписання та діє до повного погашення розстрочених сум заборгованості, за винятком випадків дострокового розірвання такого договору про розстрочення.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 30.06.2021 року останній вказав, що навчався в Національній академії внутрішніх справ з 26.08.2019 року по 25.06.2021 року, відрахований з НАВС за порушення дисципліни. Суму витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, яка становить 44277,45 грн., він визнає у повному обсязі та бажає сплатити її добровільно, але у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем сплатити всю суму одразу не має можливості. У цій заяві ОСОБА_1 просив надати йому можливість сплачувати суму заборгованості частинами, зобов`язався погасити суму витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, до 01.07.2022 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від 02.02. 2023 року заборгованість ОСОБА_1 складає: основна сума заборгованості за договором 44277,45 грн., інфляційне збільшення 4087,38 грн. та 3% річних 789,72 грн., а всього 49154,55 грн.

Згідно із повідомленням начальника Відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної академії внутрішніх справ Гуцалюка С. відповідач ОСОБА_1 не відшкодував суму фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до постанови КМУ від 12.04.2017 № 261. Загальна сума заборгованості становить 44277,45 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 5 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до п. 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 261 від 12.04.2017, цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі-контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі-поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

За змістом пунктів 2-4, 8 зазначеного Порядку витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Надані представником позивача докази, а саме: копія договору про розстрочення суми відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ, повідомлення начальника ВФЗБО-головного бухгалтера НАВС, копія статуту НАВС, розрахунок заборгованості ОСОБА_1 з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних, копія заяви ОСОБА_1 від 30.06.2021 року, суд вважає належними доказами, оскільки вони обґрунтовують позовні вимоги.

На підставі викладеного, дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, оцінивши докази у справі в їх сукупності, ураховуючи, що відповідачем не подано до суду жодного доказу, який би спростовував повністю чи частково вимоги позивача, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Національної академії внутрішніх справ (IBAN UA1000175 в ДКС України, , призначення платежу *;148008;1600034;1; ;*) заборгованість у сумі 49154 (сорок дев`ять тисяч сто п`ятдесят чотири) гривні 55 коп., яка складається із: 44277 (сорок чотири тисячі двісті сімдесят сім) гривень 45 копійок заборгованості, пов`язаної з утриманням у навчальному закладі; 4087 (чотири тисячі вісімдесят сім) гривень 38 коп. встановленого індексі інфляції; 789 (сімсот вісімдесят дев`ять) гривень 72 коп. трьох відсотків річних від несплаченої заборгованості.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Національної академії внутрішніх справ судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач Національна академія внутрішніх справ, місцезнаходження: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, 1, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя Тетяна Пустовойт