Справа № 694/2070/22
провадження № 2/694/62/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
23.03.2023 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Федорець С.В.,
за участю секретаря Літвін Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за наступними підставами.
Ухвалою суду від 24.11.2022р. у цивільній справі за цим позовом відкрито провадження.
У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просять позов задовольнити.
Відповідач та його представник у судовому засіданна позов не визнали, заперечували проти його задоволення, вказуючи на те, що дійсно відповідачем по відношенню до позивачки були вчинені протиправні дії, які були кваліфіковані за ч.1 статті 173-2 КпАП України. Проте, тілесних ушкоджень, які зазначає позивачка у позові струс головного мозку відповідач позивачці не заподіював, тому не має відшкодовувати їй витрати на лікування та моральну шкоду.
Заслухавши пояснення позивачки, відповідача та їх представників, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).
Судом встановлено, що 06.04.2022 року, о 21-00 годині, ОСОБА_2 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 домашнє психологічне насильство, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 статті 173-2 КпАП України.
Вказані обставини були встановлені постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.07.2022 року, якою ОСОБА_2 був був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 173-2 КпАП України, провадження було закрито на підставі статті 38 КпАП України, постанова не була оскаржена та набрала законної чинності (а.с. 6).
Також факт вчинення ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 домашнього насильства визнаний стороною відповідача.
Позивачка стверджує, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 їй було спричинено тілесні ушкодження струс головного мозку, з приводу чого вона була змушена проходити лікування у лікаря невролога та на прдбання призначених їй препаратів витратила 3506,00 гривень.
Відповідач заперечує факт спричинення ним позивачці таких тілесних ушкоджень.
Так, у відповідності до наданої позивачкою довідки лікаря ОСОБА_3 (а.с. 7), ОСОБА_1 дійсно проходила лікування у невролога КРП «Звенигородська ЛІЛ» з 11.04.2022 року по 20.04.2022 року з приводу закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, лікарем були призначені препарати, зазначені у довідці.
У інформації від 14.09.2022 року, наданій ФОП ОСОБА_4 , зазначено вартість лікарських препаратів, призначених позивачці лікарем.
Проте, як вбачається з вивченого в ході судового розгляду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_2 за ч.1 статті 173-2 КпАП України, згідно до висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи №05-9-01/87 від 08.04.2022 року, у ОСОБА_1 малися тілесні ушкодження у вигляді синців на лівому передпліччі та на правій гомілці. Таких тілесних ушкоджень як закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку у висновку не зазначено.
Крім того, судом також приймається до уваги те, що адміністративне правопорушення ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 було вчинене ним 06.04.2022 року, а до лікаря невролога позивачка звернулася лише 11.04.2022 року. До цього часу, як пояснила сама позивачка у судовому засіданні, вона працювала, до лікарів не зверталася, на лікарняному не перебувала.
Таким чином, суд приходить до висновку про доречність доводів сторони відповідача з приводу того, що позивачкою належними та допустимими доказами не було доведено спричинення їй відповідачем вказаних тілесних ушкоджень (закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку), тому, на думку суду, підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на лікування у даному випадку не вбачається.
Щодо заявленої позивачкою моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову, та являється підставою, що звільняє від доказування.
Отже, обставини, встановлені постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 20.07.2022р., не підлягають доказуванню при розгляді даної справи, яка стосується цивільно-правової відповідальності за наслідки незаконних дій відповідача.
Тобто, судом вважається встановленим вчинення відповідачем відносно позивачки протиправних дій при зазначених у постанові суду обставинах.
Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадку, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Оцінивши обставини справи та надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що протиправними діями відповідача ОСОБА_2 позивачці ОСОБА_1 спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї та у зв`язку із нанесенням їй тілесних ушкоджень відповідачем.
При цьому, судом приймається до уваги, що через незгоду відповідача на добровільне відшкодування шкоди, позивачці довелося змінювати свої плани, витрачати час на спілкування з працівниками поліції, а також звертатися за правовою допомогою, приходити до суду. Суд вважає, що через протиправну поведінку відповідача порушився звичний спосіб життя позивачки та вона вимушена була докладати додаткових зусиль для його організації.
Визначаючи розмір моральної шкоди, виходячи з вищевказаних обставин, принципу розумності, виваженості і справедливості, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки моральну шкоду у сумі 7 000,00грн., задовольнивши позовні вимоги в цій частині частково.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу, оскільки всі ці судові витрати належним чином підтверджені позивачкою наданими розрахунковими документами, пропорційно до розміру задоволених судом вимог позивачки у загальному розмірі 1153,40 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 28, 1166, 1167 ЦК України, ст. 28, 141, 263-268 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду, заподіяну внаслідок адміністративного правопорушення, у розмірі 7000 /сім тисяч/ гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати у сумі 1153 /одна тисяча сто п`ятдесят три/ гривні 40 копійок.
В іншій частині позову відмовити.
Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлений 03.04.2023 року.

Суддя Світлана ФЕДОРЕЦЬ