Справа 712/5760/23
Провадження № 2-о/712/153/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

при секретарі Туз Н.В.

за участі представника заявника адвоката Симоненка Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Друга Черкаська державна нотаріальна контора про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулась до суду з заявою про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.02.1989 року вона та її чоловік ОСОБА_2 вступили у шлюб, який був зареєстрований Черкаським міським відділом ДРАЦС, актовий запис № 296.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.10.2021 року їх шлюб було розірвано. Дане рішення набрало законної сили 26.11.2021 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_2 помер, про що відділом ДРАЦС у м. Черкаси видано відповідне свідоцтво про смерть. Останнє місце проживання ОСОБА_2 на час смерті в будинку по АДРЕСА_1 разом з нею. Вони разом проживали та вели спільне господарство. Вважає, що вона є єдиним спадкоємцем майна покійного, а тому нею було подано заяву до нотаріуса на прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса від 20.04.2023 року їй відмовлено у видачі свідоцтва на прийняття спадщини, постільки у її паспорті прізвище зазначено « ОСОБА_3 », а чоловіка « ОСОБА_4 ».

Встановлення факту необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину. Просила встановити факт, що ОСОБА_1 була офіційною дружиною ОСОБА_2 .

Ухвалою Соснівського районного суд м. Черкаси від 13.06.2023 року відкрито провадження у справі.

До початку розгляду справи по суті від представника заявника надійшла уточнена позовна заява в якій заявниця просить встановити факт перебування у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 11.02.1989 року до 18.03.2022 році, в тому числі без реєстрації шлюбу.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Симоненко Т.В. заяву підтримав та просив її задовольнити.

Заінтересована особа: нотаріус Другої Черкаської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надали суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність.

Суд, заслухавши представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 11.02.1989 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований шлюб Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), актовий запис № 296.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.10.2021 року шлюб розірвано. Дане рішення набрало законної сили 26.11.2021 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що відділом ДРАЦС у м. Черкаси видано відповідне свідоцтво про смерть, серія НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшов депозитний рахунок, відкритий у АТ КБ «Приватбанк».

Заявниця зазначає, що вона звернулася до Другої Черкаської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Постановою нотаріуса Другої Черкаської державної нотаріальної контори від 20.04.2023 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилися після смерті її чоловіка ОСОБА_2 на підставі того, що у свідоцтві про шлюб дружини її прізвище зазначено як « ОСОБА_4 », а в паспорті « ОСОБА_3 ».

ОСОБА_1 зазначає, що вона постійно проживала разом із померлим як чоловік та дружина, вели спільне господарство за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що ознаками сім`ї є, зокрема, спільне проживання, спільний побут та ведення спільного господарства.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Судом встановлено, що заявниця зареєстрована по АДРЕСА_1 , що підтверджено наданою суду довідкою Департаменту «Центру надання адміністратвиних полсуг» від 09.02.2023 року. Разом з нею, за данною адресою був зареєстрований і ОСОБА_2 з 05.08.1995 року до 29.03.2023 року.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначили, що заявниця та померлий ОСОБА_2 проживали разом як чоловік та дружина з 1989 року, як зареєстрували шлюб та вели спільне господарство.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 2 СК України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.

Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними.

Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю.

Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Судом встановлено, що заявниця проживала з ОСОБА_2 після реєстрації шлюбу з 1989 року до 26.11.2021 року , до прийняття рішення суду. Після 26.11.2021 року заявниця продовжила проживати з ОСОБА_2 як чоловік та дружина. Тобто, суд прийшов до висновку про тривале проживання заявниці ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю до його смерті та ведення ними спільного господарства.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі

видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини і місця її відкриття суд має виходити з положень статей 526 і 549 ЦК, згідно з якими місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місце знаходження майна або його основної частини. Діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги заявниці підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 13,18, 263, 265, 268, 293, 315,316 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Встановити факт перебування у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 11.02.1989 року до 18.03.2022 року, в тому числі і без реєстрації шлюбу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст. 354, 355 ЦПК України). Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий В.Д. Пироженко

Повний текст рішення складено 07.09.2023