ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/547/22 Номер провадження 22-ц/814/2250/23Головуючий у 1-й інстанції Пашнєв В.Г. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Чумак О. В.

за участю секретаря Гречка Є. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»

на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2022 року у складі судді Пашнєва В. Г.

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця,

в с т а н о в и в:

У липні 2022 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом та просив про стягнення з ОСОБА_1 , як спадкоємця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за кредитним договором № б/н від 20 грудня 2019 року, що утворилась станом на дату смерті позичальника у сумі 68 499,46 грн та складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту - 68 499,46 грн, та понесених по справі судових витрат.

Позовна заява мотивована тим, що 20 грудня 2019 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № б/н, за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, своїх зобов`язань за кредитним договором позичальник належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Спадкоємцем, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач ОСОБА_1 , тому вона вважається такою, що прийняла спадщину, до складу якої входять і кредитні зобов`язання померлого позичальника.

На підтвердження вказаної обставини позивач посилався на реєстрацію місця проживання спадкодавця та відповідача за однією адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями паспортів позичальника і відповідача.

У відповідності до частини другої статті 1281 ЦК України банк пред`явив свої вимоги до спадкоємців боржника ОСОБА_2 , направивши 12 травня 2021 року претензію до Сахновщинської державної нотаріальної контори, якою 31.05.2021 повідомлено, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».

02 вересня 2021 року банк направив відповідачу лист-претензію про погашення заборгованості, але ніяких дій зі сплати заборгованості нею вчинено не було.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2022 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю позивачем підстав для стягнення з відповідача боргу за кредитом спадкодавця.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу та, посилаючись на прийняття судом рішення без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідач вважається такою, яка фактично прийняла спадщину, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, вона заявила про відмову від спадщини.

Вказує, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач не мешкала разом з позичальником за адресою своєї реєстрації на момент відкриття спадщини, а тому вона вважається належним спадкоємцем.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, на думку апелянта, саме на відповідачеві лежить обов`язок щодо відшкодування боргу спадкодавця в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

На підставі розпорядження голови Верховного Суду від 25.03.2022 № 14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської областей)» справу було передано за підсудністю до Полтавського апеляційного суду.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в межах апеляційного оскарження та про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що 20 грудня 2019 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно довідки Банку за вказаним договором ОСОБА_2 були видані картки: 05.06.2018 за № НОМЕР_1 з терміном дії до 05/22 та 20.12.2019 за № НОМЕР_2 з терміном дії до 12/22 (а. с. 59).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 04.08.2020 Харківським міським відділом ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а. с. 65).

Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої відповідно до статті 1218 ЦК України увійшли всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Станом на час відкриття спадщини заборгованість за кредитним договором від 20.12.2019 № б/н становила 68 499,46 грн та складалася із заборгованості за простроченим тілом кредиту - 68 499,46 грн.

12 травня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» направив претензію кредитора до Сахновщинської державної нотаріальної контори, за якою відкрита спадкова справа № 75/2021 на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а. с. 67).

Згідно повідомлення Сахновщинської державної нотаріальної контори від 17.05.2021 за № 294/02-14 відомості про фізичних осіб - спадкоємців відсутні, а спадкова справа заведена на підставі претензії Банку (а. с. 68).

02 вересня 2021 року Банк направив відповідачу ОСОБА_1 лист-претензію про погашення заборгованості в сумі 68 499,46, але ніяких дій зі сплати заборгованості нею вчинено не було.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості, оскільки доказів фактичного проживання відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини суду надано не було, також позивачем не надано суду доказів наявності спадкового майна та його вартості, що унеможливлює стягнення з відповідача заявлених позивачем вимог.

Спірні правовідносини ґрунтуються на нормах спадкового права, яким встановлено обов`язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (стаття 1282 ЦК України).

За положеннями статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За нормами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно статей 1258, 1261 ЦК України спадкування за законом здійснюється почергово, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК України).

Право на спадкування здійснюється шляхом прийняття або неприйняття спадщини спадкоємцем за законом чи за заповітом.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина третя статті 1268 ЦК України).

Для прийняття спадщини (або відмови від неї) згідно частини першої статті 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією та однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства (стаття 129 Конституції України, статті 2, 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої, шостої статті 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Проте матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач є спадкоємцем померлого позичальника на підставі відносин спорідненості або шлюбу, дійсного на момент відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 . Самі по собі відмітки у паспорті ОСОБА_1 про укладення 05.08.1989 шлюбу з ОСОБА_3 , копії сторінок якого, підписані клієнтом ОСОБА_1 15.05.2019 та які надав ПАТ КБ «ПриватБанк» у підтвердження позовних вимог, не свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини перебувала у шлюбі із спадкодавцем-боржником ОСОБА_3 .

Крім того, позивач не довів, що відповідач за правилами частинами третьої статті 1268 ЦК України прийняла спадщину, проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки з наданих позивачем документів не можливо беззаперечно встановити, що на час відкриття спадщини позичальник та відповідач проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки із наданих позивачем копій сторінок паспорту ОСОБА_2 , підписаних ним 20.12.2019, та копії сторінок паспорту ОСОБА_1 , підписаних нею 15.05.2019, такого не вбачається.

Клопотань в порядку статті 84 ЦПК України про витребування доказів представник позивача в суді не заявляв, розпорядившись своїми правами, якими сторона користується у цивільному процесі, на власний розсуд.

Таким чином, виходячи із основоположних принципів цивільного судочинства змагальності сторін та диспозитивності, згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що позбавляє суд з власної ініціативи збирати докази та покладає обов`язок доведення обставин справи саме на особу, яка заявляє відповідні вимоги або заперечення, доводи апеляційної скарги, що обов`язок доказування обсягу спадкового майна та його вартості має покладатися на відповідача за відсутності належних та допустимих доказів, що відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого боржника ОСОБА_3 , є безпідставними та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Виходячи з наведеного колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з наведених в апеляційній скарзі мотивів, а тому залишає апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 26 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Чумак