Справа № 466/3403/21
Провадження № 2/466/203/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«28» березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Хомляк О.П.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач Моторне (транспортне) страхове бюро України

представники позивача Кульчицький О.С., Макух А.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Кульчицький Олександр Сергійович, до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення невиплаченого страхового відшкодування,

у с т а н о в и в:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Кульчицький Олександр Сергійович, звернулась до суду із позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ, відповідач) про стягнення невиплаченого страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 липня 2017 року мала місце ДТП в с. Черче Рогатинського району Івано- Франківської області, де водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21114», р.н. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, від яких помер у лікарні.

Згідно витягу з Централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як володільця транспортного засобу на момент вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» за полісом АК 5219188.

22 вересня 2017 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах сестри загиблого, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до ПрАТ «СК «Галицька» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі: 38400,00 грн. (відшкодування витрат понесених на поховання); 32574,47 грн. ( відшкодування витрат на лікування).

09 січня 2020 року відповідачем на адресу представника позивача було надіслано лист, яким повідомлено, що у зв`язку з масовими зверненнями потерпілих щодо невиконання ПрАТ «СК «Галицька» своїх зобов`язань за внутрішніми договорами страхування, а також враховуючи наявність у фонді захисту потерпілих МТСБУ залишку базового гарантійного внеску ПрАТ « СК «Галицька» і обов`язок МТСБУ повернути такі кошти ПрАТ «СК «Галицька», президією МТСБУ прийнято рішення розпочати повернення коштів ПрАТ «СК «Галицька» шляхом врегулювання страхових випадків за такими договорами страхування від його імені та за рахунок наявного залишку його базового гарантійного внеску.

У зв`язку з цим, ТОВ « Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах позивача, доньки загиблого ОСОБА_4 та сина загиблого ОСОБА_5 06 липня 2020 року звернулась до відповідача за відшкодуванням шкоди, завданої смертю ОСОБА_3 .

Відповідно до п.27.4 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

16 липня 2020 року ТОВ «ЮК «Відшкодування» отримала лист від МТСБУ, в якому зазначено, що МТСБУ просить надати для здійснення відшкодування на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, документи, що підтверджують витрати на поховання, а саме фіскальний касовий чек або розрахункову квитанцію.

Проте, такий документ було долучено, а саме товарний чек від 08 вересня 2017 року на суму 38 400,00 грн.

Своє рішення МТСБУ мотивує тим, що товарний чек не підтверджує понесення позивачем витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, оскільки товарний чек не належить до розрахункових документів.

Вважає рішення відповідача безпідставною та необґрунтованою, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

У постанові Верховного Суду України від 26 лютого 2019 року по справі №820/12016/15 зазначено, що п.15 ст.3 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, надавати покупцю товарів (послуг) за його вимогою чек, накладну або інший письмовий документ що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця з метою виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, оформлення розрахункових операцій з використанням товарних чеків фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, є правомірним.

Водночас, якщо форму і зміст фіскального чека, розрахункової квитанції та інших розрахункових документів, надання покупцю яких є обов`язковим, визначено Положення про форму та зміст розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), то форму і зміст товарного чека на сьогодні законодавчо не визначено. Таким чином, суб`єкти господарювання можуть видавати товарні чеки довільної форми.

Аналогічного висновку щодо визнання товарного чека розрахунковим документом, який підтверджує факт продажу товару дійшли Верховний Суд у складі колеги суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2018 року по справі № 362/2159/15-ц, Третій апеляційний адміністративний суд м. Дніпро справа у постанові від 26 грудня 2018 року по справі № 804/3865/18, Рокитнівський районний суд Рівненської області у рішенні від 12 квітня 2018 року по справі № 571/1285/17.

Відтак, товарний чек є розрахунковим документом, який підтверджує факт продажу товару (надання послуг), а вимога МТСБУ надати фіскальний чек, квитанцію чи будь-який інший документ є незаконною.

На підставі викладеного, просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 20 квітня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду у спрощеному позовному порядку та призначено судовий розгляд справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представники адвокат Кульчицький О.С. та адвокат Макух А.В. не з`явились, та представник позивача адвокат Макух А.В. подала заяву про згоду на розгляд справи у їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача - Моторного (транспортного) страхове бюро України в судове засідання не з`явився повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 28 березня 2023 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 07 липня 2017 року мала місце ДТП в с. Черче Рогатинського району Івано-Франківської області, де водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21114», р.н. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, від яких помер у лікарні.

Згідно витягу з Централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як володільця транспортного засобу на момент вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» за полісом АК 5219188.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Івано-Франківській області Сенича В.І. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 08 липня 2017 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

22 вересня 2017 року ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах сестри загиблого, ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «СК «Галицька» із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі: 38400,00 грн. (відшкодування витрат понесених на поховання); 32574,47 грн. ( відшкодування витрат на лікування).

09 січня 2020 року відповідачем на адресу представника позивача було надіслано лист, яким повідомлено, що у зв`язку з масовими зверненнями потерпілих щодо невиконання ПрАТ «СК «Галицька» своїх зобов`язань за внутрішніми договорами страхування, а також враховуючи наявність у фонді захисту потерпілих МТСБУ залишку базового гарантійного внеску ПрАТ « СК «Галицька» і обов`язок МТСБУ повернути такі кошти ПрАТ «СК «Галицька», президією МТСБУ прийнято рішення розпочати повернення коштів ПрАТ «СК «Галицька» шляхом врегулювання страхових випадків за такими договорами страхування від його імені та за рахунок наявного залишку його базового гарантійного внеску.

У зв`язку з цим, ТОВ « Юридична компанія «Відшкодування» в інтересах позивача, доньки загиблого ОСОБА_4 та сина загиблого ОСОБА_5 06 липня 2020 року звернулась до відповідача за відшкодуванням шкоди, завданої смертю ОСОБА_3 .

Відповідно до п.27.4 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

16 липня 2020 року ТОВ «ЮК «Відшкодування» отримала лист від МТСБУ, в якому зазначено, що МТСБУ просить надати для здійснення відшкодування на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, документи, що підтверджують витрати на поховання, а саме фіскальний касовий чек або розрахункову квитанцію.

Проте, такий документ було долучено, а саме товарний чек від 08 вересня 2017 року на суму 38 400,00 грн.

Своє рішення МТСБУ мотивує тим, що товарний чек не підтверджує понесення позивачем витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника, оскільки товарний чек не належить до розрахункових документів.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

У постанові Верховного Суду України від 26 лютого 2019 року по справі №820/12016/15 зазначено, що п.15 ст.3 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, надавати покупцю товарів (послуг) за його вимогою чек, накладну або інший письмовий документ що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця з метою виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, оформлення розрахункових операцій з використанням товарних чеків фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, є правомірним.

Водночас, якщо форму і зміст фіскального чека, розрахункової квитанції та інших розрахункових документів, надання покупцю яких є обов`язковим, визначено Положення про форму та зміст розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), то форму і зміст товарного чека на сьогодні законодавчо не визначено. Таким чином, суб`єкти господарювання можуть видавати товарні чеки довільної форми.

Аналогічного висновку щодо визнання товарного чека розрахунковим документом, який підтверджує факт продажу товару дійшли Верховний Суд у складі колеги суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2018 року по справі № 362/2159/15-ц, Третій апеляційний адміністративний суд м. Дніпро справа у постанові від 26 грудня 2018 року по справі № 804/3865/18, Рокитнівський районний суд Рівненської області у рішенні від 12 квітня 2018 року по справі № 571/1285/17.

Відтак, товарний чек є розрахунковим документом, який підтверджує факт продажу товару (надання послуг), а вимога МТСБУ надати фіскальний чек, квитанцію чи будь-який інший документ є незаконною.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Експлуатація автомобіля, як транспортного засобу, є джерелом підвищеної небезпеки, тому при вирішенні питання про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок взаємодії двох транспортних засобів застосуванню підлягають положення ст. 1187 та ст. 1188 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з цим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

За вказаних обставин позивач має право на відшкодування внаслідок загибелі ОСОБА_3 . З відповідача на користь позивача слід стягнути 38 400,00 страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 15, 16, 81, 133, 141, 223, 247, 263, 264, 265, 274, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1187 ЦК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Кульчицький Олександр Сергійович, до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення невиплаченого страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 38 400,00 гривень (тридцять вісім тисяч чотириста гривень) страхового відшкодування.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України в доход держави 1073,60 гривень (одну тисячу сімдесят три гривні шістдесят копійок) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ,

відповідач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, адреса місцезнаходження: 02154, м.Київ,Русанівський бульвар, буд.8, , адреса для листування: 01033, м.Київ, вул.Тарасівська, буд.19-Б, оф.9..

Суддя В. І. Кавацюк