Номер провадження: 22-ц/813/4051/23
Головуючий у першій інстанції Шенцева О.П.
Доповідач Пузанова Л. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Пузанової Л.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Орловської Н.В.,

секретар Зєйналова А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діяв ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс про розірвання договору,

встановив:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» про розірвання договору про надання послуг з вивезення рідких побутових відходів, укладеного 20.08.2020року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс».

В обґрунтування позову зазначив, що згідно з умовами договору відповідач зобов`язувався надавати йому послуги з вивезення рідких побутових відходів строком до 20.08.2021 року.

Ним (позивачем) надіслано на адресу ТОВ Інфокс лист, зареєстрований 22.06.2021 року за № Т-342, яким він на підставі пунктів 25,26 договору повідомив відповідача про відмову від договору з підстав ненадання послуг відповідачем, а також внесення до договору виправлень без взаємної згоди сторін.

Посилаючись на те, що він скористався передбаченим пунктом 25 договору правом на відмову від договору, повідомивши про це відповідача у визначений пунктом 26 договору строк - за місяць до закінчення строку дії договору, а відповідач порушив його право на можливість розірвання договору, ОСОБА_1 просив суд позов задовольнити та розірвати договір про надання послуг з вивезення рідких побутових відходів, укладений 20 серпня 2020 року між ним та ТОВ Інфокс в особі філії Інфоксводоканал.

Рішенням суду від 11 жовтня 2022 року позов задоволено та постановлено:

розірвати договір про надання послуг з вивезення рідких побутових відходів від 20.08.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал».

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю Інфокс просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду щодо порушення передбаченого договором права ОСОБА_1 на його припинення з передбачених пунктом 26 договору підстав, а також ненадання доказів виконання умов цього ж договору з надання послуг з вивезення рідких побутових відходів, не відповідають обставинам справи та умовам спірного договору, зокрема, які містяться у пункті 3 договору, та зі змісту якого вбачається, що абонент зобов`язаний за п`ять днів до запланованої дати вивезення відходів звернутися до колцентру і подати заяву щодо вивезення відповідних відходів із зазначенням об`єму машини, яка потрібна для вивезення, що позивачем зроблено не було.

Вважає, що підставою для розірвання договору у судовому порядку може бути доведений належними та допустимими доказами факт невиконання стороною зобов`язання за ним або наявність істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, про що докази в матеріалах справи відсутні, в той час як Законом України Про відходи встановлені вимоги щодо поводження з побутовими відходами, зокрема, передбачено обов`язок власника відходів, яким є позивач, укладати договори з виконавцем послуг, яким у спірних правовідносинах є товариство, з вивезення побутових відходів та здійснювати оплату послуг з поводження із побутовими відходами.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Твердохліб В.Ю., її доводи не визнав, рішення суду як законне та обґрунтоване просить залишити без змін.

Представник ТОВ Інфокс в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду товариство повідомлялося шляхом доставлення судової повістки на електронну адресу (пункт 2 частини восьмої статті 128 ЦПК України), (а. с. 175-179).

Від представника товариства- адвоката Масіної В.П. на адресу апеляційного суду надійшли заяви про розгляд справи у її відсутність (а. с. 134, 171).

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України, неявка до суду апеляційної інстанції сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника- адвоката Твердохліба В.Ю., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не було взято до уваги та порушено право позивача на припинення договору відповідно до пункту 26 договору за закінченням строку, на який він укладений. Кім того відповідач не надав доказів щодо виконання договору, а саме: надання послуг з вивезення рідких побутових відходів, за які позивачем сплачувалися кошти.

В процесі розгляду справи суд встановив, що 20.08.2020року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з вивезення рідких побутових відходів № 33472/2200820/Ч7, за умовами якого відповідач зобов`язувався надавати позивачу послуги з вивезення рідких побутових відходів.

Згідно із пунктом 24 договору, цей договір укладено строком на один рік, тобто до 20.08.2021 року, та передбачено, що договір вважається таким, що продовжений, якщо за місяць до закінчення строку його дії одна із сторін не заявила про відмову від договору або про його перегляд (пункт 25 договору).

22.06.2021року відповідач отримав від позивача відправлений на його адресу 16.06.2021року лист про відмову від договору через відсутність надання послуг зі сторони відповідача.

У відповідь на зазначений лист відповідач направив на адресу ОСОБА_1 лист, в якому роз`яснив останньому, що згідно із чинним законодавством, а саме: частиною першою статті 25 Закону України Про житлово-комунальні послуги, частиною другою статті 35-1 Закону України Про відходи, Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1070 від 10.12.2008року, споживачі зобов`язані укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 проінформовано, що виконавцем послуг з вивезення рідких побутових відходів на території міста Одеси визначено філію Інфоксводоканал ТОВ Інфокс, з якою йому і слід укладати договір на вивезення рідких побутових відходів, а у випадку відмови це зробити, Правилами благоустрою території міста Одеси, затвердженими рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011року №1631-УІ, передбачено відповідальність фізичних та юридичних осіб за невиконання або порушення встановлених державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, до яких відноситься відсутність у осіб, які мають у власності чи в користуванні приміщення (будівлі, споруди), договору на вивіз побутових відходів зі спеціалізованими організаціями.

У цьому листі відповідачем зазначено, що у разі відсутності взаєморозуміння в питанні врегулювання поводження позивачем з рідкими побутовими відходами, Філія залишає за собою право звернутися до правоохоронних та контролюючих органів з метою забруднення природного середовища(а. с. 13-14, останній абзац наведено дослівно).

Разом з тим, в пункті 26 укладеного сторонами договору обумовлено, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, якщо одна із сторін повідомила про відмову від договору відповідно до пункту 25 договору (за місяць до закінчення строку його дії).

Наведена умова договору відповідає положенням частини третьої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до яких договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Відповідно до положень статті 651 ЦК України, яка регулює питання щодо підстав для зміни або розірвання договору, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Аналіз наведеної норми матеріального права дає підстави зробити висновок про те, що якщо право на односторонню відмову від договору встановлено договором або законом, договір є розірваним з моменту такої односторонньої відмови.

Статтею 627 ЦК України встановлено поняття свободи договору, яке полягає в тому, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участю фізичної особи- споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно зі статтею 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Встановлені судом першої інстанції обставини свідчать про те, що сторони уклали договір про надання послуг з вивезення рідких відходів строком на один рік та визначили умову, за якої договір вважається продовженим.

Такою умовою є відсутність заяви однієї із сторін про відмову від договору за місяць до закінчення строку його дії. При цьому підстави відмови від договору значення не мають та з`ясуванню не підлягають.

Оскільки договір укладено сторонами 20 серпня 2020року строком на один рік (до 20 серпня 2021року), то враховуючи подану позивачем за місяць до закінчення строку його дії заяву про відмову від договору, строк дії цього договору закінчився 20 серпня 2021 року.

З огляду на викладене, права та обов`язки сторін за спірним договором припинилися з 21 серпня 2021року, передбачені договором послуги відповідачем позивачеві у цей період не надавалися.

Суд першої інстанції на наведені обставини не зважив та застосував до спірних правовідносин частину другу статті 651 та статтю 652 ЦК України, які спірні правовідносини не регулюють, зважаючи на те, що обставиною, яка спонукала позивача звертатися до суду за захистом прав у відносинах із відповідачем, була реакція останнього на його заяву про небажання продовжувати договір, а не істотне порушення договору другою стороною чи істотна зміна обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Факти істотного порушення відповідачем договору чи істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору судом не встановлені і в рішенні не наведені.

Не враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення і положення статті 653 ЦК України щодо правових наслідків зміни або розірвання договору, зокрема щодо моменту розірвання договору, яким, якщо договір розривається в судовому порядку, є момент набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. При цьому відповідно до частини четвертої статті 653 ЦК України, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язаннями до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач же вважає, що починаючи з серпня 2021 року відповідач неправомірно вимагав від нього сплати за послугу з вивезення рідких побутових відходів, яка ним не надавалася.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для розірвання укладеного сторонами 20.08.2020року договору про надання послуг з вивезення рідких побутових відходів у судовому порядку відсутні, а договірні відносини сторін припинилися з 21 серпня 2021 року у зв`язку із закінченням строку договору.

Зважаючи на викладене, ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову із наведених вище підстав.

При цьому колегія суддів вважає такими, що не підлягають врахуванню при вирішенні спору, що виник між сторонами, доводів відповідача (скаржника) з приводу обов`язку позивача укласти договір про вивезення рідких побутових відходів саме з ним (ТОВ Інфокс), оскільки наведені обставини знаходяться поза межами предмета та підстав заявлених ОСОБА_1 вимог, на їх підтвердження докази не надавалися та судом першої інстанції не досліджувалися та ці обставини не можуть вплинути на висновки щодо припинення договірних відносин сторін, яке відбулося відповідно до діючого законодавства та умов укладеного сторонами договору.

Дійсно, Законами України Про житлово-комунальні послуги та Про відходи передбачені обов`язки громадян України у сфері поводження з побутовими відходами, зокрема вносити в установленому порядку плату за послуги з поводження з побутовими відходами, запобігати забрудненню навколишнього природного середовища, укладати договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів тощо. Однак за положеннями цих законів, серед іншого, при укладенні таких договорів врахуванню підлягають і необхідні для власника відходів (споживача) обсяги надання послуг, які можуть носити і одноразовий характер (пункт 8 Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008року №1070).

Укладеним сторонами договором передбачено, що послуги з вивезення рідких побутових відходів надаються за графіком, узгодженим із споживачем, в межах обсягів, визначених нормами за кількістю осіб, на яких нараховуються послуги, але не рідше ніж один раз на шість місяців. Для надання послуги абонент попередньо, за п`ять днів до запланованої дати вивезення відходів, для підтвердження замовлення дзвонить відповідачу та повідомляє об`єм машини, який необхідний для вивезення (пункт 3 договору).

Відповідач стверджує, що позивач жодних замовлень на надання послуги з вивезення рідких побутових відходів у спірний період не робив. Позивач вважає, що не потребує послуг відповідача з вивезення рідких побутових відходів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс частково задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 , від імені якого діяв ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю Інфокс про розірвання договору відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л. В. Пузанова

Судді: В.О.Бездрабко

Н.В.Орловська

Повний текст постанови складено 03 квітня 2023 року

Суддя Л. В. Пузанова