УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення справи до судового розгляду

03 квітня 2023 року

м. Харків

справа № 638/6856/22

провадження № 2/638/1893/23

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді - Яковлевої В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гасана М.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Харкові клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Романченка Володимира Володимировича про витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

29 листопада 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Романченко Володимир Володимирович звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 грудня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Романченка В.В. до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за правилами загального позовного провадження. Призначено судове засідання по справі.

14 березня 2023 року через канцелярію суду представником ОСОБА_1 - адвокатом Романченком В.В. подано клопотання про витребування доказів, в якому просить витребувати: у відповідача по справі ОСОБА_2 письмові докази щодо фактичного місця перебування ОСОБА_3 у період починаючи з 16 вересня 2021 року та по дату надання стороною відповідача витребуваної інформації; письмові докази, що підтверджують факт проживання малолітньої ОСОБА_3 саме з відповідачем, ОСОБА_2 , як одержувачем аліментів.

Клопотання обгрунтовано тим, що в матеріалах справи № 639/1283/19 про зменшення розміру аліментів, зокрема відзиві від 26 грудня 2019 року, що знаходиться на розгляді Дзержинського районного суду м. Харкова, місцезнаходженням дитини вказано її власне місце реєстрації відповідачки, а саме: АДРЕСА_1 .

У той же час, відповідно до отриманої інформації, у відповідь на адвокатський запит від 05 жовтня 2022 року до Головного центру спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_3 перетнула кордон України 16 вересня 2021 року та виїхала до м. Кельн, Німеччина. В базі даних Державної прикордонної служби України відсутня інформація, щодо повернення ОСОБА_3 на територію України. Також відсутня інформація щодо перетину останньою кордону України в напрямку м. Кельн, Німеччина, разом з її матір`ю, ОСОБА_2 , що вбачається з копії спеціальної інформації Державної прикордонної адвокатський запит від 05 жовтня 2022 року.

У вищевказаній відповіді на адвокатський запит також зазначено інформацію щодо перетину 16 вересня 2021 року ОСОБА_3 кордону на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу батька (матері) від 21 липня 2021 року. У той же час в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня будь-яка інформація щодо розгляду судами України та винесення рішень щодо надання ОСОБА_3 відповідною дозволу на виїзд з України у 2021 році.

Крім того, відповідно до наданої Міністерством закордонних справ України відповіді на: адвокатський запит» згідно з інформацією закордонних дипломатичних установ України малолітня ОСОБА_4 на консульському обліку не перебуває. З відповіді на адвокатський запит також вбачається, що отримання інформації про місце проживання ОСОБА_3 підпадає під обмеження, встановлені законодавством про захист персональних даних.

Враховуючи те, що дитині не виповнилося чотирнадцяти років і остання вважається малолітньою, батьківських прав мати не позбавлялась, опіка над дитиною не встановлювалася ОСОБА_3 мала б перебувати з матір`ю за адресою проживання останньої. Однак на дату подання представником позивача позовної заяви та на дату подання цього клопотання стороні позивача залишається невідомим фактичне місце перебування ОСОБА_3 після завершення рейсу в. Кельн, Німеччина.

Відповідачем також не було подано відзиву на позовну заяву у встановлені судом строки, тим самим надано будь-яких заперечень щодо наведених стороною позивача обставин правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується із посиланням відповідні докази та норми права.

Разом із тим, чинне законодавство України пов`язує право одного із батьків на стягнення аліментів на дитину та звернення: до суду з позовом про стягнення аліментів того з батьків», який проживає з дитиною (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства» материнства та стягнення аліментів»). У зв`язку з чим, проживання дитини одним із батьків слід вважати обставиною, що має істотне значення для визначення законності стягнення аліментів на користь одного із батьків.

Зважаючи на вищевикладене, сторона позивача вважає необхідним в рамках цивільної справи № 638/6856/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини встановити інформацію щодо дійсного місця перебування малолітньої дитини ОСОБА_3 , а також законності підстав перетинання кордону останньою 16 вересня 2021 року шляхом витребування відповідних письмових доказів у відповідачки по справі.

З метою отримання інформації щодо місця перебування ОСОБА_3 стороною позивача було направлено до Головного центру спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, а також до Міністерства закордонних справ: України вищезгадані адвокатські запити, Із відповіді на них слідує, що ОСОБА_3 16 вересня 2021 року виїхала з України в напрямку до м. Кельн, Німеччина. Крім того, із відповіді Міністерства закордонних справ України вбачається, що ОСОБА_3 не була поставлена на консульський облік в дипломатичних установах України. Будь-яке інше отримання інформації про місце проживання ОСОБА_3 підпадає під обмеження, встановлені законодавством про захист персональних даних.

Водночас, в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня будь-яка інформація щодо розгляду судами України та винесення ними рішень щодо наданні ОСОБА_3 відповідного дозволу на виїзд з України у 2021 році, у зв`язку з чим самостійне з`ясування обставин законності виїзду ОСОБА_3 16 вересня 2021 закордон не видається можливим.

У підготовче судове засідання сторони не з`явились, про день, місце та час проведення підготовчого судового засідання повідомлялись належним чином.

03 квітня 2023 року через канцелярію суду представник позивача - адвокат Романченко В.В. подав до суду заяву, в якій просив підготовче судове засідання провести за його відсутності та відсутності позивача. Клопотання про витребування доказів задовольнити.

03 квітня 2023 року через канцелярію суду представник відповідача - адвокат Зайцева О.О., в якій проти задоволення клопотання про витребування доказів заперечувала, оскільки позивачем не надано жодного доказу на обгрунтування сумніву у фактах, які він просить підтвердити доказами, посилається на те, що позивачу відомо, що дитина проживає з матір`ю, потреба у наданні зазначеної інформації відсутня. Просила підготовче судове засідання 03 квітня 2023 року провести за відсутності відповідачки та її представника, призначити справу до розгляду по суті, у задоволенні клопотання про витребування доказів відмовити.

Інших заяв та клопотань, зокрема про перенесення судового засідання, до суду не надійшло.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, оглянувши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Частиною другою статті 197 ЦПК України встановлено, що в підготовчому засіданні суд: у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує заяви та клопотання учасників справи; встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини другої, шостої статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Частиною першою статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з вимогами статті 12 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи свідчать, що 28 лютого 2023 року адвокат Романченко В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звертався до відповідачки ОСОБА_2 , просив надати інформацію щодо фактичного місця перебування ОСОБА_3 у період, починаючи з 16 вересня 2021 року та по дату надання витребуваної інформації; письмові докази, що підтверджують факт проживання малолітньої ОСОБА_3 з нею як одержувачем аліментів. Однак відповіді не отримав.

З огляду на викладене, беручи до уваги предмет спору, заявлені вимоги і наявні у матеріалах справи докази, з метою повного, всебічного з`ясування обставин справи, ухвалення законного та обгрунтованого рішення, а також враховуючи, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, практику Європейського суду з прав людини, яка зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року), враховуючи, що позивач не має можливості їх отримати особисто, суд доходить висновку про задоволення клопотання про витребування доказів, так як відомості, які містяться у вказаних документах, стосуються предмету доказування та можуть мати значення для правильного вирішення справи.

Витребувати у відповідача по справі ОСОБА_2 письмові докази щодо фактичного місця перебування ОСОБА_3 у період починаючи з 16 вересня 2021 року та по дату надання стороною відповідача витребуваної інформації; письмові докази, що підтверджують факт проживання малолітньої ОСОБА_3 з відповідачем, ОСОБА_2 , як одержувачем аліментів.

Відповідно до статті 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до вимог частини другої статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання.

Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про призначення справи до судового розгляду по суті.

З урахування положень статей 189, 200 ЦПК України, встановленого законом строку проведення підготовчого провадження, виходячи з принципу розумного строку судового розгляду справи, недопущення надмірної тривалості судового провадження, суд доходить висновку, що сторони мали достатньо часу для можливості реалізувати процесуальні свої права, у підготовчому судовому засіданні проведено всі процесуальні дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження з метою виконання завдань підготовчого судового засідання, спір між сторонами до судового розгляду не врегульований, підстав для залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі немає.

Відтак підстав для відкладення підготовчого судового засідання або оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе закрити підготовче судове засідання та призначити справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, в яке викликати учасників справи.

Керуючись статтями 76, 84, 189, 197, 200 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Романченка Володимира Володимировича про витребування доказів - задовольнити.

Витребувати у відповідача по справі ОСОБА_2 письмові докази щодо фактичного місця перебування ОСОБА_3 у період починаючи з 16 вересня 2021 року та по дату надання стороною відповідача витребуваної інформації; письмові докази, що підтверджують факт проживання малолітньої ОСОБА_3 з відповідачкою, ОСОБА_2 , як одержувачем аліментів.

Роз`яснити, що відповідно до частини сьомої дев`ятої статті 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Встановити строк виконання ухвали до 08 травня 2023 року.

Закрити підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Призначити справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні 11 травня 2023 року 13 годині 30 хвилин у приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова (61202, м. Харків, пр-т. Перемоги, 52-В).

Повідомити учасників справи про дату, час та місце судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Яковлева