УХВАЛА

Іменем України

31.03.2023 Справа №607/3608/23 Провадження № 2/607/1482/2023

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В. під час вирішення питання про прийняття до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воля-20» про нарахування та стягнення заробітної плати, нарахування та стягнення компенсації за невикористану відпустку з урахуванням компенсації втрати частини доходу за затримку виплати

УСТАНОВИЛА:

24.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воля-20» (далі за текстом ОСББ «Воля-20») про нарахування та стягнення заробітної плати, нарахування та стягнення компенсації за невикористану відпустку з урахуванням компенсації втрати частини доходу за затримку виплати.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.03.2023 позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. 175, 177 ЦПК України та відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України позивачеві надано строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Так, відповідно до змісту вказаної вище ухвали ОСОБА_1 слід було виправити недоліки поданої позовної заяви шляхом: 1) зазначення обставин, які підтверджують те, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ОСББ «Воля-20», та надання доказів на підтвердження цих обставин або 2) зазначення доказів, які підтверджують, що загальними зборами ОСББ «Воля-20» прийнято рішення про здійснення діяльності голови правління на платній основі, а також надання цих доказів; 3) надання обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, та зазначення ціни позову; 4) зазначення позовних вимог з конкретною грошовою сумою, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також зазначенням періоду, за який має бути здійснено нарахування цих сум.

03.02.2023 ухвала про залишення позовної заяви без руху була надіслана позивачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

15.03.2023 копія ухвали про залишення позовної заяви без руху отримана позивачем ОСОБА_1 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в якому проставлено відмітку та підпис особи про те, що поштове відправлення вручене. Відтак строк на усунення недоліків позовної заяви закінчився 27.03.2023 (з урахуванням того, що 25.03.2023 та 26.03.2023 є вихідними днями).

У межах вказаного строку, а саме 24.03.2023 через канцелярію Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області позивач ОСОБА_1 подав заяву на виконання вимог ухвали від 01.03.2023 про залишення позовної заяви без руху.

Так, у вказаній заяві позивач зазначив, що документи, які підтверджують те, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ОСББ «Воля-20» знаходяться у відповідача, який на неодноразові звернення позивача не надає копії таких документів. Також позивач зазначив, що позбавлений можливості надати обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, та зазначити ціну позову, а також зазначити конкретну грошову суму, яку позивач просить стягнути з ОСББ «Воля-20», оскільки всі необхідні документи для проведення таких розрахунків перебувають у відповідача.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяву на усунення недоліків, а також зміст ухвали суду від 01.03.2023, доходжу такого висновку.

Так, в ухвалі Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.03.2023 суд зазначив, що позивачу слід виправити недоліки поданої позовної заяви шляхом: 1) зазначення обставин, які підтверджують те, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ОСББ «Воля-20», та надання доказів на підтвердження цих обставин або 2) зазначення доказів, які підтверджують, що загальними зборами ОСББ «Воля-20» прийнято рішення про здійснення діяльності голови правління на платній основі, а також надання цих доказів; 3) надання обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, та зазначення ціни позову; 4) зазначення позовних вимог з конкретною грошовою сумою, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також зазначенням періоду, за який має бути здійснено нарахування цих сум.

Разом з тим шляхом подання однієї лише заяви про усунення недоліків ОСОБА_1 не вжив передбачених цивільним процесуальним законом заходів та не усунув недоліки позовної заяви, яка залишена без руху ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.03.2023.

Так, у заяві на усунення недоліків позивач зазначив, що позбавлений можливості надати суду документи, які підтверджують те, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ОСББ «Воля-20», оскільки такі документи знаходяться у відповідача, який на звернення позивача відмовляється надавати їх копії.

Разом з тим позивач не підтвердив, що вживав заходи з метою отримання від відповідача копій документів, які підтверджують те, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ОСББ «Воля-20», оскільки з доданих до позовної заяви документів вбачається, що позивач звертався лише щодо надання йому розрахунку заробітної плати та компенсації за невикористані відпустки.

При цьому клопотання про витребування таких доказів відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України позивач суду не надав.

Крім цього, суд звертає увагу, що доказом, який підтверджує те, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ОСББ «Воля-20», може слугувати копія трудової книжки позивача, в якій міститься відповідний запис про працевлаштування, оригінал якої після звільнення має знаходитися у позивача. Однак відповідний доказ ні до позовної заяви, ні до заяви про усунення недоліків наданий не був.

Так само на виконання п. 2 ухвали від 01.03.2023 позивач не зазначив про наявність доказів, які підтверджують, що загальними зборами ОСББ «Воля-20» прийнято рішення про здійснення діяльності голови правління на платній основі, а також не надав такі докази суду.

При цьому суд приймає до уваги доводи позивача, що останній позбавлений можливості надати обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, зазначити ціну позову та вказати конкретну грошову суму, яку позивач просить стягнути з відповідача, зважаючи на те, що документи, необхідні для проведення таких розрахунків, перебувають у відповідача.

Разом з тим суд вважає, що позивач не був позбавлений можливості зазначити період, за який необхідно здійснити нарахування заробітної плати та вказати кількість днів невикористаної відпустки, а також період, у якому така відпустка була невикористана. Однак про такі обставини позивач не зазначив та прохальну частину позовної заяви із зазначенням цих відомостей не конкретизував.

Суд зазначає, що згідно з п. 2 ч. 4 ст. 19 ЦПК України справи, що виникають з трудових відносин, розглядаються судом у порядку спрощеного позовного провадження, яке за змістом ст. 279 ЦПК України може здійснюватись, у тому числі без повідомлення (виклику) сторін. При цьому законодавець зобов`язав позивача додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ч. 5 ст. 177 ЦПК України), що у свою чергу надасть суду можливість здійснити розгляд справи з дотриманням указаних вище положень закону.

Порядок витребування доказів регулюється ст. 84 ЦПК України, відповідно до якої позивач разом з позовною заявою має подати клопотання про витребування доказів, у якому вказати вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Однак такі вимоги закону позивачем дотримані не були.

Суд звертає увагу, що недотримання позивачем вимог ст. 84, 175, 177 ЦПК України при поданні до суду позовної заяви у подальшому призведе до неможливості судом дотриматися строків розгляду справи та до порушення прав самого позивача на розгляд справи у розумні строки.

Наведене кореспондується з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ), згідно з якою поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України», «C.G. та інші проти Болгарії» та ін.).

У справі «Новік проти України» ЄСПЛ також зазначив: «…вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті п`ятої Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого свавілля».

У справі «Дія-97» проти України» ЄСПЛ наголосив, що: «… процесуальні норми створюються для належного відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм».

Таким чином, подаючи позов до суду, позивач повинен був розуміти необхідність дотримання вимог щодо форми та змісту позовної заяви, а також переліку доданих до неї документів, і передбачати обмеження доступу до суду у разі недотримання цих вимог. Саме такий підхід найбільш повно відповідає принципу правової визначеності як елементу верховенства права.

При цьому суд не вважає, що позивач вжив усіх можливих заходів для подання усіх наявних доказів на підтвердження позовних вимог. Зокрема, ряд доказів, як то трудова книжка тощо, знаходяться у позивача, однак до позовної заяви не додані. Ті ж докази, які перебувають у відповідача, не у повному обсязі витребовувались позивачем.

Крім цього, прохальна частина позовної заяви навіть після усунення недоліків залишилась неконкретизованою, без зазначення хоча б періодів, за які позивач просить нарахувати та виплатити йому відповідні суми, що ускладнить у подальшому можливість вирішення цього спору та застосування ефективного способу захисту прав позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням викладеного доходжу висновку, що позивач не виконав вимоги ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.03.2023 та не усунув недоліки поданої ним позовної заяви. Указане дає підстави для повернення цієї позовної заяви з доданими до неї документами позивачу.

При цьому відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ч. 3, 7, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву з доданими до неї документами ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Воля-20» про нарахування та стягнення заробітної плати, нарахування та стягнення компенсації за невикористану відпустку з урахуванням компенсації втрати частини доходу за затримку виплати повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяІ. В. Марциновська