Дата документу 29.03.2023Справа № 645/7560/18
Провадження № 2/554/350/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Грай К.В.

за участю прокурора Деряги О.Ю., представника Харківської міської ради Замніус М.В., представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтаві в режимі відео конференції клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про залишення без розгляду позову заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 Коваленко Н.В. в інтересах Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними, скасування державної реєстрації права власності на квартиру шляхом внесення запису до Державного реєстру прав на нерухоме майно, визнання спадщини відумерлою та передачу спадкового майна у власність громадян , -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду знаходиться вказана справа.

Представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 02.10.2020 року було подано клопотання про залишення позову без розгляду на підставі ч.1 ст. 257 ЦПК України, посилаючись на те, що позовна заява подана від імені особи, яка не має повноважень на ведення справи. В матеріалах справи є лист Харківської міської ради, з якого слідує, що остання не заперечує проти подання позовної заяви прокуратурою. Таким чином, підставою для представництва по даній справі є не підстави, передбачені ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а договір доручення Харківської міської ради, що суперечить закону.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримав клопотання, яке не було розглянуто попереднім складом суду, прохав залишити позов без розгляду.

Прокурор Деряга Ю.О. у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала, звернула увагу, що у задоволенні аналогічного клопотання у даній справі вже було відмовлено.

Представник позивача Харківської міської ради Замніус М.В. у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, довірила представництво своїх інтересів представнику ОСОБА_5 .

Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленнями, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної дієздатності.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

У своєму клопотанні представник відповідача посилається як на підставу для залишення позову без розгляду - відсутність повноважень у прокурора на ведення справи ( п.2 ч.1 ст. 257 ЦПК України), при цьому правовою підставою для задоволення клопотання вказує 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Пунктом 2 частини першої статті 2 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що на прокуратуру покладається функція представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III ЦПК України.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (частина третя статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Вказаним приписам кореспондують відповідні приписи ЦПК України, зокрема у частині четвертій статті 56 цього Кодексу визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Системне тлумачення норм частин четвертої, п`ятої статті 56 ЦПК України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах;

2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність такого органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює (доповнює) в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Подібні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19).

Виходячи зі змісту наведених норм права, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Таким чином, у кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд - перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Звертаючись до суду з даним позовом, прокурор посилався на те, що перехід права власності на квартиру та її подальший продаж від особи, яка на час вчинення правочину померла, порушує інтереси держави в особі Харківської міської ради, яка позбавлена можливості ефективно та виключно в інтересах територіальної громади розпоряджатися комунальним майном м. Харкова. При цьому зазначив, що зволікання з визнанням спадщини відумерлою та набуттям права комунальної власності на спірну квартиру обмежує можливості виконання Харківською міською радою завдань, пов`язаних з реалізацією державної політики в сфері забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Судом встановлено, що до подачі позовної заяви керівник Харківської місцевої прокуратури № 3 звернувся до Харківської міської ради з листом від 07.12.2018 за вих. № 0404-6545 вих. 18 щодо звернення Харківської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом про визнання правочинів недійсними, скасування державної реєстрації права власності на квартиру шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, визнання спадщини відумерлою та передачу спадкового майна у власність громади.

Харківська міська рада проти звернення прокурора з позовом до суду не заперечувала.

Тобто прокурором дотримано порядок звернення до суду, передбачений статтею 23 Закону України «Про прокуратуру».

Отже, відповідно до статті 26 Закону України «Про прокуратуру», статті 56 ЦПК України наявні правові підстави для звернення прокурора до суду з метою захисту інтересів держави.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 09 лютого 2022 року у справі № 640/23065/14 (провадження № 61-1456св21).

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 257, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про залишення без розгляду позову заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 Коваленко Н.В. в інтересах Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними, скасування державної реєстрації права власності на квартиру шляхом внесення запису до Державного реєстру прав на нерухоме майно, визнання спадщини відумерлою та передачу спадкового майна у власність громадян відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 03 квітня 2023 року.

Суддя Л.І.Савченко