УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючого судді Гордійчук І.О. розглянувши заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз», про видачу судового наказу, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, -

встановив:

Представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованості у розмірі 5123 грн. 44 коп., за надані послуги з розподілу природного газу.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної її частини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах у справі № 460/4286/16-ц від 23.01.2018 та у справі № 640/16548/16-ц від 16.05.2018, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.04.2019 року (справа № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18), правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 зазначила, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають за надання послуг та такі послуги надаються за місцем перебування нерухомого майна.

Відповідно до положень, викладених п. 9 ч.1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Встановлено, що заява про видачу судового наказу не належить до територіальної підсудності Рівненського міського суду Рівненської області, а належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, за місцем знаходженням майна за правилами виключної підсудності та таким чином встановлено, що вказану заяву подано з порушенням правил підсудності, що є підставою для відмови у видачі судового наказу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Разом з тим, постановити ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу до іншого суду за підсудністю згідно з ч.8ст.165 ЦПК України суд вправі лише тоді, коли боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

У відповідності до частини 1 статті 166 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.27, 162, 165,353,354 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» у видачі судового наказу, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.О.Гордійчук