Справа № 558/162/23
номер провадження 2/558/76/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року смт Демидівка

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі:

суддя одноособово Олексюк А.О.,

секретар судового засідання Хом`як О. О.,

з участю:

представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Музики-Дубравського В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боремельської сільської ради Дубенського району, Рівненської області, про встановлення факту, що має юридичне значення (постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини) та визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Боремельської сільської ради Дубенського району, Рівненської області, в якій просить встановити факт постійного проживання її - ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею, ОСОБА_1 , право на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , а саме право на земельну частку (пай) площею 6,09 умовних кадастрових гектарів, згідно втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0096251 із земель КСГП ім. Шевченка на території Боремельської сільської ради (колишня Золочівська сільська рада) Дубенського району Рівненської області, яка належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після смерті якої прийняв її син ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та не встиг оформити своїх спадкових прав.

В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Золочівка, Дубенського (Демидівського) району Рівненської області померла її двоюрідна баба ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема: на право на земельну частку (пай) розміром 6,09 в умовних кадастрових гектарах із земель бувшого КСГП ім. Шевченка на території колишньої Золочівської сільської ради Демидівського району Рівненської області.

ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 і склад її сім`ї на момент смерті був слідуючий: ОСОБА_2 , син.

За таких обставин спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її син ОСОБА_2 , шляхом фактичного вступу у володіння та користування спадковим майном. Інших спадкоємців першої черги, що прийняли спадщину немає, а заповіту спадкодавець не залишила.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Золочівка, Дубенського (Демидівського) району Рівненської області помер ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на право на земельну частку (пай) розміром 6,09 в умовних кадастрових гектарах із земель бувшого КСГП ім. Шевченка на території колишньої Золочівської сільської ради Демидівського району Рівненської області, що належало ОСОБА_3 , спадщину після смерті якої прийняв ОСОБА_2 , але не встиг оформити своїх спадкових прав.

ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 проживала без реєстрації в АДРЕСА_1 та здійснювала догляд за ОСОБА_2 . Також здійснила поховання його за власні кошти.

Таким чином позивачка вважає, що вона вчасно прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом спільного проживання із спадкодавцем.

При звернені до приватного нотаріуса щодо оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 , нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Також роз`яснено право позивачки на звернення до суду з позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно.

За таких обставин, позивачка вважає своє цивільне право порушеним, а тому змушена звернутись до суду з даним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 також вказала, що з 1998 року вона проживає в будинку своїх батьків в с. Золочівка, який розташований неподалік домогосподарства покійної ОСОБА_3 . Позивачка її часто навідувала, допомагала по господарству. Після її смерті, вона змушена була перебратись на постійне проживання в належний покійній житловий будинок, так як її син ОСОБА_2 хворів та потребував постійного догляду, зокрема позивачкою здійснювались покупки харчування, ліків, тощо. Також вона здійснювала догляд за прибудинковою територією та обробляла земельну ділянку. Після його смерті ОСОБА_1 за свої кошти поховала його.

У зв`язку з відсутністю документальних підтверджень про те, що позивачка проживала із спадкодавцем ( ОСОБА_2 ) на момент його смерті, ОСОБА_1 не має можливості оформити своїх спадкових прав через органи нотаріату.

Позивачка вважає, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2

26 квітня 2023 року судом прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Боремельської сільської ради, Дубенського району, Рівненської області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на спадкове майно. Відкрито провадження по справі та призначено справу в підготовче судове засідання.

15 травня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. За клопотанням представника позивачки викликано свідків по справі.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань, крім клопотання про виклик свідків, не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи в суді представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Музика-Дубравський В. А. позовні вимоги позивачки підтримав повністю, просить позов задовольнити з підстав викладених в позові. Суду пояснив, що інших спадкоємців, які б претендували на спадщину після смерті ОСОБА_2 не встановлено. Після смерті як ОСОБА_3 , так і після смерті ОСОБА_2 спадкові справи не заводилися та свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Позивачка є законною спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 , так як постійно проживала з ним на час відкриття спадщини, доглядала за ним, вели спільне господарство і після його смерті здійснила обряд поховання за власні кошти. Заповіти та спадкові договори відсутні. Позивачка є двоюрідною сестрою ОСОБА_2 .

Представник відповідача Боремельської сільської ради Дубенського району Рівненської області на розгляд справи не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Виконком Боремельської сільської ради визнав позов. Відзиву на позов не подав.

Згідно ч. ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд вирішив справу в межах заявлених позивачами позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Щодо вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення (постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини).

Під час розгляду справи в суді було допитано свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які суду показали, що ОСОБА_1 проживала з гр. ОСОБА_2 задовго до його смерті. Вона допомагала йому, доглянула до смерті та похоронила його. Позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були двоюрідними братом і сестрою, їхні батьки були рідними. Крім того, ОСОБА_1 доглядала за його мамою ОСОБА_6 , допомагала їй по господарству, похоронила її. У ОСОБА_3 був єдиний син ОСОБА_2 , який був одружений та мав два сини. Він одружився, коли служив в армії в Білорусії, там і проживав якийсь час. Пізніше з дружиною розлучився і діти залишилися там проживати з матір`ю, а він повернувся проживати до своєї матері в с. Золочівка Демидівського району. Діти на даний час вже дорослі, однак жодного разу не приїжджали до батька , не доглядали його в старості та не були на похоронах. Зв`язку з батьком не підтримували і де проживають на сьогодні ніхто не знає. Після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спадщину ніхто не оформляв. ОСОБА_3 належала земельна частка (пай), право на яку ніхто не оформив по сьогодні. Сертифікат на дану земельну частку (пай) був втрачений.

Свідки підтвердили факт постійного проживання позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Золочівка, Дубенського (Демидівського) району Рівненської області померла ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема: на право на земельну частку (пай) розміром 6,09 в умовних кадастрових гектарах із земель бувшого КСГП ім. Шевченка на території колишньої Золочівської сільської ради Демидівського району Рівненської області.

Як вбачається з довідки, виданої Боремельською сільською радою № 03-13/92 від 28.10.2022, ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 і склад її сім`ї на момент смерті був слідуючий: ОСОБА_2 , син /а. с. 8/.

Таким чином, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її син ОСОБА_2 , шляхом фактичного вступу у володіння та користування спадковим майном. Інших спадкоємців першої черги, що прийняли спадщину немає, а заповіту спадкодавець не залишила.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а. с. 14/.

Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на право на земельну частку (пай) розміром 6,09 в умовних кадастрових гектарах із земель бувшого КСГП ім. Шевченка на території колишньої Золочівської сільської ради Демидівського району Рівненської області.

Як вбачається з довідки, виданої Боремельською сільською радою № 02-13/94 від 28.10.2022, ОСОБА_2 зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . /а. с. 15/.

З довідки Боремельської сільської ради № 03-13/22 від 13.03.2023 слідує, що ОСОБА_1 проживала без реєстрації в АДРЕСА_1 та здійснювала догляд за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також здійснила поховання його за власні кошти. /а. с. 16/.

Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст. 1258 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею п`ятої черги після смерті ОСОБА_2 , він є для позивачки двоюрідним братом (п`ятий ступінь споріднення). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину не має.

Родинні відносини підтверджуються свідоцтвами про народження позивачки, її рідної тітки ОСОБА_3 та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження та реєстрацію шлюбу ( а.с.18-23).

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини.

Отже, під час розгляду справи в суді встановлено, що позивачка вчасно прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом спільного

проживання із спадкодавцем, а тому заявлені вимоги позивачки в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про визнання права на спадкове майно.

Під час розгляду справи в суді встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем п`ятої черги після смерті ОСОБА_2

ОСОБА_2 успадкував після смерті матері ОСОБА_3 право на земельну частку (пай), яке належало їй згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0096251 площею 6,09 умовних кадастрових гектарів.

З витягу зі Спадкового реєстру (заповітів/спадкових договорів) № 72687272 вбачається, що за параметрами пошуку ОСОБА_3 , інформація у Спадковому реєстрі відсутня. /а. с.52/.

Про те, що ОСОБА_3 , як члену КСГП ім. Шевченка, було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0096251 від 31.03.1997, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під № 4902, підтверджує лист ГУ Держгеокадастру у Рівненській області № 29-17-0.2-685/2-23 від 07.02.2023 року. Середній розмір земельної частки (паю) КСГП ім. Шевченка Демидівського району становить 6,09 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі (місцевості). /а.с.10/.

Відповідно до оголошення в районній газеті "Гомін", вбачається, що сертифікат серії РВ № 0096251, виданий на ім`я ОСОБА_3 вважати недійсним. /а. с. 11/.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за параметрами запиту ОСОБА_3 та ОСОБА_2 інформація відсутня (24, 25).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно п. 4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом №296/5 Мінюсту від 22.02.2012 року), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права, якщо його право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Порядок видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) регулювався Указом Президента України від 08.08.1995 №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 №801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)». Разом з тим даними нормативно-правовими актами не було передбачено процедури та механізмів видачі дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай) взамін загубленого або пошкодженого.

Отже, судом встановлено, що через втрату оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай), а також визначеної законодавчої процедури щодо відновлення даного документу (оформлення дубліката), позивачка, як спадкоємець, не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору.

Відповідно до Конституції України кожен має право, зокрема, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, під час розгляду справи в суді встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняла спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 шляхом фактичного вступу у володіння, користування спадковим майном, набув права на земельну частку (пай) площею 6,09 умовних кадастрових гектарів, згідно втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0096251 із земель КСГП ім. Шевченка на території Боремельської сільської ради (колишня Золочівська сільська рада) Дубенського району Рівненської області, яка належала його матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Інших спадкоємців, які прийняли б спадщину після смерті ОСОБА_2 в суді не встановлено.

Крім того, в ході розгляду справи відповідачем були визнані позовні вимоги позивачки.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що за відсутності сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0096251, позивачка ОСОБА_1 позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на вказану земельну частку (пай), що і стало причиною її звернення до суду з позовною заявою.

У позовній заяві позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалися на положення ст. ст. 29, 328, 392 1220, 1221, 1256 Цивільного кодексу України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованими.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені докази по справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки ОСОБА_1 та їх задоволення.

Згідно ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Позивачка не заявила клопотань про стягнення з відповідача судових витрат.

Вважаючи на норми ст. 13 ЦПК України щодо принципу диспозитивності цивільного судочинства (розпорядження особами, які беруть участь у справі, своїми правами на власний розсуд), суд не стягує з відповідача на користь позивачки ОСОБА_1 судові витрати по справі.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 29, 328, 392 1220, 1221, 1256 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити повністю позовну заяву ОСОБА_1 до Боремельської сільської ради Дубенського району, Рівненської області, про встановлення факту, що має юридичне значення (постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини) та визнання права власності на спадкове майно.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), право на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , а саме на право на земельну частку (пай) площею 6,09 умовних кадастрових гектарів, згідно втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0096251 із земель КСГП ім. Шевченка на території Боремельської сільської ради (колишня Золочівська сільська рада) Дубенського району Рівненської області, яка належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після смерті якої прийняв її син ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та не встиг оформити своїх спадкових прав.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, але суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне провадження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Алла ОЛЕКСЮК

Повний текст рішення виготовлено 16.06.2023 року