Справа № 522/6149/23
Провадження № 2-з/522/120/23
УХВАЛА

03 квітня 2023 року Суддя Приморського районного суду м. Одеси Шенцева О.П., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання оспорюваного правочину недійсним та виселення, -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2023 року ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позову.

В обгрунтування заяви вказано, що 10.12.2020 року зареєстровано за громадянкою Литовської Республіки ОСОБА_5 право власності на частки нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, квартира загальною площею (кв.м): 96.8, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на іншу частки нерухомого майна належить співвласнику- ОСОБА_2 -відповідач-1.

14 березня 2023 року представники позивача прибули до вищевказаної квартири, але на вході до них вийшли незнайомі чоловіки, відомості про яких позивачу не відомі. Був здійснений екстрений виклик "102" до оператора Call-центру Національної поліції з проханням викликати групу реагування патрульної поліції для з`ясування обставин та встановлення невідомих осіб за адресою: АДРЕСА_1 . Представниками позивача було з`ясовано, що 08 листопада 2022 року житлове приміщення було передано в оренду фізичній особі під розміщення офісу. Договір оренди житлового приміщення № 1/08-11, укладений 08 листопада 2022 року. Станом на дату подання заяви про забезпечення позову та позову про визнання оспорюваного правочину недійсним та виселення між співвласниками не визначений порядок користування квартирою, 1/2 частка в якій належить позивачу, а тому за відсутності згоди останнього інший (новий) співвласник не мав права здавати у найм спірне житло, в тому числі розпоряджатися часткою, яка йому не належить.

ОСОБА_2 уклала Договір оренди (найму) предметом якого є 100% власність житлового приміщення квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загально площею 96,8 кв.м. При цьому, оспорюваний Договір оренди не містить конкретизації, яка саме частка (частина) житлового приміщення передається в оренду, які саме приміщення, їх розташування у квартирі, спірний об`єкт не розділений між співвласникам в натурі. Тобто з аналізу зазначеного договору вбачається, що відповідач -1 не відокремлював частки спірних приміщень, передав його в оренду у повному обсязі - 100%, у тому числі була передана в оренду частки у праві власності на спірне приміщення, що належала позивачу. Відсутність згоди на укладення оспорюваного Договору оренди від ОСОБА_1 , якій належить право власності на частки нерухомого майна - квартири, загальна площа 96.8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 призвело до неврахування її законних інтересів та порушило її права як співвласника майна на володіння, користування та розпорядження майном.

Вжиття запобіжних заходів у вигляді арешту об`єкту нерухомого майна та заборони вчиняти певні дії зможе зупинити незаконні дії з боку відповідача-1 у вигляді його подальшого відчуження, передачу в заставу та будь-які інші дії, які мають чи можуть мати наслідком відчуження вищевказаного нерухомого майна, а тому заява про забезпечення позову подана до подачі позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання оспорюваного правочину недійсним та виселення.

Суд, вивчивши матеріали справи заяви про забезпечення позову, вважає, що вона обґрунтована та підлягає задоволенню.

Згідно з ч.ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Верховним Судом України у постанові від 25 грудня 2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 154 ЦПК Українисуд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспектіст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі вищевикладеного, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; з урахуванням встановленого спору між сторонами по справі, суд дійшов висновку, що вимоги про забезпечення позову є обґрунтованими, законними та співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача.

Суд вважає, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню.

Керуючись ст. 151-154 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі № 522/6149/23 , шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна квартиру, загальної площі 96.8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка зареєстрована на праві спільної часткової власності в розмірі частки нерухового майна за ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків України НОМЕР_1 ) та в розмірі частки нерухомого майна за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській, міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-якій дії щодо об`єкту нерухомого майна: 101, Тип об`єкта: квартира, загальна площа 96.8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 (паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Інгулецьким РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 27.07.2000 року реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) та її представникам укладати будь-які угоди без згоди іншого власника ОСОБА_1 (громадянки Литовської Республіки, паспорт тип Р, код країни НОМЕР_4 , виданий Вільнюс (19) 23.02.2017 реєстраційний номер облікової картки платника податків України НОМЕР_1 , якій належить частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_4 ; у тому числі укладати договори оренди та суборенди та передавати права на приміщення третім особам.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя:

03.04.2023