печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2023 р. Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючого - судді Волкової С. Я. при секретарі Топал А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

установив:

У листопаді 2022 р. ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про повернення завдатку за попереднім договором та стягнення компенсації за невиконання зобов`язання, просить стягнути з відповідача кошти у розмірі 208 142,37 грн. Позов ОСОБА_1 обґрунтований тим, що між ними було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-12204 від 26.01.2022 р., за умовами якого товариство взяло на себе зобов`язання укласти до 31.05.2022 р. договір купівлі-продажу (основний договір) належного товариству транспортного засобу марки Mazda, моделі 3, рік випуску 2009, номер шасі НОМЕР_1 , в день підписання договору на розрахунковий рахунок відповідача ним сплачено кошти у розмірі 208 142,37 грн, у тому числі ПДВ - 34 690,49 грн. Після спливу терміну для укладення основного договору купівлі-продажу відповідач не уклав з ним обумовлений договір, авто не передав, кошти не повернув, не надав будь-яких пояснень, пропозицій чи інших варіантів мирного врегулювання описаного питання.

Одночасно із поданням позову ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти у розмірі 208 142,37 грн, які знаходяться на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг». Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що відповідач не бажає врегулювати конфлікт, на його прохання повернути кошти не реагує.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.2022 р. справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про повернення завдатку за попереднім договором та стягнення компенсації за невиконання зобов`язання передано на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва; матеріали справи надійшли до суду 29.03.2023 р., 30.03.2023 р. передано судді (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями).

Ухвалою від 03.04.2023 р. відкрито провадження у справі.

За правилами частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, отже заява позивача про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Згідно частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно пунктів 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або справі відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами і співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких позивач звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Верховний Суд України у Постанові Пленуму № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначив, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і з метою однакового й правильного застосування чинного законодавства щодо забезпечення позову у абзацах 1, 2 пункту 4 означеної Постанови роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Суд, вивчивши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, прикладені документи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, забезпечення позову -це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення. Встановлено, що між сторонами виник спір, у позовній заяві ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення на його користь коштів у розмірі 208 142,37 грн; невжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на кошти у розмірі 208 142,37 грн, які знаходяться на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг», може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача у випадку задоволення його позову, відтак, накладення арешту на кошти буде співмірним із заявленими позовними вимогами. У суду відсутні підстави вважати, що застосування такого заходу забезпечення позову призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, обмежить можливість користуватися та розпоряджатися власним майном.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на кошти у розмірі 208 142,37 грн, які знаходяться на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг».

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник провадження, якому ухвала суду не була вручена в день її постановлення має право на поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії вказаної ухвали.

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» (03026, м. Київ, Столичне шосе, 101-В, ).

Суддя Волкова С.Я.