КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2126/23
Провадження № 2/552/2469/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.06.2023 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
Головуючого судді - Турченко Т.В.
При секретарі Коробко Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
20.04.2023 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В позовній заяві вказував на те, що 23.08.2022 року ОСОБА_2 взяла належний йому автомобіль Ауді 80 д.н.з. НОМЕР_1 , зобов`язавшись під розписку повернути йому в добровільному порядку 2800 доларів США (що на даний час складає 103 600,00 грн.) на протязі півроку з 23.08.2022 року. В обумовлений термін гроші не були повернуті. До сьогоднішнього часу ОСОБА_2 ухиляється від повернення суми боргу, чим порушила взяті на себе зобов`язання. В зв`язку з чим просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу в сумі 103 600,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
21.04.2022 року судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомленою, про що в матеріалах справи мається рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились, з ухваленням заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази за правилами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Як встановлено судом, 23.08.2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики у формі розписки.
З даної розписки вбачається, що ОСОБА_2 взяла належний ОСОБА_1 автомобіль Ауді 80 д.н.з. НОМЕР_1 , зобов`язавшись під розписку повернути йому в добровільному порядку 2800 доларів США (що на даний час складає 103 600,00 грн.) на протязі півроку з 23.08.2022 року.
Приймаючи до уваги, що до теперішнього часу відповідач не виконала в повному обсязі умови договору позики та не повернула позивачу грошовий борг в повному обсязі, порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку, шляхом стягнення грошових в сумі 103 600,00 грн.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Так, в постанові Верховного Суду України від 02.07.2014р. у справі № 6-79цс14 зазначено, що відповідно до норм ст.ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 18.09.2013р. № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору, але й факту передачі грошей.
Факт отримання позики підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником в момент передачі їй суми позики, що з урахуванням норм ст.ст. 1046, 1047 ЦК України та вищенаведеної правової позиції Верховного Суду України від 02.07.2014р. у справі №6-79цс14, доводить факт отримання відповідачем грошей у борг.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за розпискою від 28.08.2022 року у розмірі 103 600,00 грн.
Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.
Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача також суму сплаченого при подачі позову судового збору у розмірі 1073,60 грн.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 133, 137,141, 223, ч.2 ст.247, ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - не встановлено, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 суму боргу, відповідно до розписки від 23.08.2022 року в сумі 103 600,00 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 1073,60 грн., а всього: 104 673,60 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - не встановлено, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст заочного рішення складений 20.06.2023 року.

Головуючий Т.В.Турченко