Ухвала

20 червня 2023 року

м. Київ

справа № 496/4525/17

провадження № 61-8753ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року у справі за позовом Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області, правонаступником якої є Авангардівська селищна рада Овідіопольського району Одеської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виселення

з жилого приміщення без надання іншого приміщення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області, третя особа - Служба у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, правонаступником якої є Служба у справах дітей Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, про визнання право користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року Хлібодарська селищна рада Біляївського району Одеської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житлового приміщення.

У березні 2018 року Хлібодарська селищна рада звернулася до суду з заявою про уточнення позовних вимог та просила виселити ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які проживають в квартирі АДРЕСА_1 , з незаконно займаного жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення за їх фактичним місцем реєстрації.

У лютому 2018 ОСОБА_2 , яка діяла особисто та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_1 , звернулась до суду з зустрічним позовом до Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області, третя особа - Служба у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації Одеської області, про визнання за нею та її сином права на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 18 червня

2019 року у задоволенні первісного позову Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області відмовлено повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_2 яка діяла особисто та в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 , яка діяла в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , та неповнолітнім ОСОБА_1 право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Хлібодарська селищна рада Біляївського району Одеської області оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року поновлено Хлібодарській селищній раді Біляївського району Одеської області строк на апеляційне оскарження рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18 червня 2019 року.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18 червня 2019 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 січня 2021 року залучено до участі в справі в якості правонаступника Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області Авангардівську селищну раду Овідіопольського району Одеської області.

Постановою Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року апеляційну скаргу Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області,

правонаступником якої є Авангардівська селищна рада Овідіопольського району Одеської області задоволено.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18 червня 2019 року скасовано.

Позов Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області, правонаступником якої є Авангардівська селищна рада Овідіопольського району Одеської області до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про виселення без надання іншого жилого приміщення задоволено.

Виселено ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в інтересах якого діяла ОСОБА_2 до Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області, правонаступником якої є Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права на користування квартирою

АДРЕСА_1 відмовлено.

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

1. Касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском строку на касаційне оскарження, проте у клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник просить цей строк поновити, посилаючись на те, що останній пропущено з поважних причин, оскільки копію повного тексту оскаржуваної постанови Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року заявник отримав лише 07 червня 2023 року за його заявою, на підтвердження чого надає докази, зокрема копію заяви про видачу повного тексту оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Ураховуючи наведені заявником обставини, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити.

2. Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

«Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року,

в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що з 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1 600,00 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01 січня 2018року прожитковий мінімум для працездатних осіб складав 1 762,00 грн.

Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на момент звернення до суду з первісним позовом (2017 рік) становило 1 600,00 грн.

Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на момент звернення до суду із зустрічним позовом (2018 рік) становило 704,80 грн.

За подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах (частина шоста статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить

200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Верховний Суд враховує, що до касаційної скарги заявником додано квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки від 12 червня 2023 року № СВ7487130/1 на підтвердження сплати судового збору у розмірі

1 280,00 грн.

Проте заявником сплачено судовий збір не в повному обсязі.

За оскарження судових рішень в частині вирішення позовних вимог первісного позову судовий збір підлягав сплаті в розмірі 3 200,00 грн (1 600,00 х 200%).

За оскарження судових рішень в частині вирішення позовних вимог зустрічного позову, судовий збір підлягав сплаті в розмірі 1 409,60 грн

(704,80 х 200%).

Відповідно, з урахуванням предмета спору та прохальної частини касаційної скарги заявникові необхідно доплатити судовий збір у розмірі

3 329,60 грн (3 200,00 + 1 409,60 - 1 280,00).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про

що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник