Ухвала

30 березня 2023 року

м. Київ

справа № 299/4228/20

провадження № 61-4140ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (далі - «Закарпатгаз») про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 понад 20 років підключено природний газ. 11 червня 2020 року, за відсутності будь-яких порушень з боку позивача, АТ «Закарпатгаз» припинило газопостачання до будинку. Позивач вважав такі дії незаконними, оскільки жодного повідомлення позивача про припинення газопостачання не було, акт про припинення газопостачання теж не був складений. Своїми протиправними діями відповідач завдав позивачу моральної шкоди, яку позивач оцінив у 50 000,00 грн.

Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_1 просив: визнати неправомірними дії АТ «Закарпатгаз» щодо припинення газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача за власний рахунок відновити газопостачання цього будинку; стягнути на його користь із відповідача 50 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2021 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії АТ «Закарпатгаз» щодо припинення газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язано АТ «Закарпатгаз» за власний рахунок відновити газопостачання будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з АТ «Закарпатгаз» на користь ОСОБА_1 25 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди; в інших вимогах позову відмовлено; стягнуто з АТ «Закарпатгаз» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 2 942,80 грн.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року апеляційну скаргу АТ «Закарпатгаз» задоволено частково. Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 вересня 2021 року в частині задоволення вимог позову про визнання неправомірними дій АТ «Закарпатгаз» щодо припинення газопостачання до будинку позивача та відшкодування моральної шкоди скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні цих вимог. В іншій частині рішення першої інстанції залишено без змін.

У березні 2023 року через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду звернувся представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 із касаційною скаргою на постанову Закарпатського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено у розмірі з 01 січня 2023 року (на час подання касаційної скарги) - 2 684,00 грн.

Предметом спору у цій справі є як вимоги немайнового характеру про визнання неправомірними дій АТ «Закарпатгаз» щодо припинення газопостачання до будинку та зобов`язання відновити газопостачання цього будинку, що не представляє складності у зв`язку зі сталістю законодавства та судової практики, так і майнові вимоги про стягнення 50 000,00 грн, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, справа № 299/4228/20 є справою незначної складності і не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга не містить.

Посилання заявника на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження не заслуговують на увагу, оскільки з указаних підстав підлягають оскарженню рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанова суду апеляційної інстанції крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті, зокрема, у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто такі доводи є виконанням вимог процесуального закону щодо змісту будь-якої касаційної скарги, а тому самі по собі не вказують на фундаментальність порушених у скарзі питань для формування єдиної правозастосовчої практики, та не свідчить про наявність інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.

Верховний Суд зауважує, що обґрунтування касаційної скарги підставами, передбаченими частиною другою статті 389 ЦПК України, не звільняє заявника від обов`язку, у відповідності до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, обґрунтувати підстави перегляду в касаційному порядку судових рішень у малозначних справах.

Крім цього, саме лише посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, за відсутності належного обґрунтування зазначеної підстави, є беззмістовним, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості самостійно визначати підстави касаційного оскарження.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у цій справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи незначної складності.

Верховним Судом перевірено, чи мають місце підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких касаційне провадження у малозначній справі підлягає відкриттю, зокрема, з урахуванням обставин, на які посилався заявник у касаційній скарзі, та зазначених підстав не встановлено.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 20 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак