Житомирський апеляційний суд
Справа №285/6269/22 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О.
Категорія 62 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №285/6269/22 за позовом ОСОБА_1 до Піщівської сільської ради Звягельського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2023 року, ухвалене під головуванням судді Літвин О.О. в м. Звягель,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила встановити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2 . Вказує, що після смерті батька відкрилася спадщина на його майно, а саме двох земельних ділянок площею 2,59 га та 1,13 га, які розташовані на території Косенівської сільської ради Новоград Волинського району Житомирської області. Зазначає, що вона звернулася до приватного нотаріуса Новоград Волинського районного нотаріального округу Житомирської області Лавренюк Т.Г. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, вказує, що постановою приватного нотаріуса Новоград Волинського районного нотаріального округу Житомирської області Лавренюк Т.Г. від 12.08.2022 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки нею пропущено строк для прийняття спадщини.

Вказує, що після смерті батька, вона здійснила його поховання і через деякий час, в січні 2010 виїхала на заробітки до Росії, де працювала неофіційно. Стверджує, що повернулася до України лише в липні 2010 року, а після цього на протязі 2010 2012 років їздила на заробітки, а тому не могла вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Зазначає, що її батько хоч і був зареєстрований за іншою адресою, проте останній рік перед смертю він жив в її будинку, а вона його доглядала. Враховуючи вищевикладене, просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Рішенням Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позов та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено обставини справи, неправильно досліджено докази по справі, в результаті чого прийнято невірне рішення. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що Піщівська сільська рада визнає позов. Враховуючи викладене, просить рішення Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позов.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Житомир помер ОСОБА_2 у віці 66 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Косенівської сільської ради Новоград Волинського району Житомирської області 02.11.2009.

Відповідно до довідки №213 від 26.08.2022 виданої Піщівською сільською радою Новоград Волинського району Житомирської області ОСОБА_2 на день смерті проживав і був зареєстрований в с. Крайня Деражня Новоград - Волинського району Житомирської області, разом із ним також була зареєстрована співмешканка ОСОБА_3 .

Родинні стосунки між померлим та позивачкою, як батька та доньки, підтверджуються копіями свідоцтв останньої про народження та одруження.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Новоград Волинського районного нотаріального округу Житомирської області Лавренюк Т.Г. від 12.08.2022 ОСОБА_1 було відмовлено в оформленні спадкових прав на майно померлого ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини.

Спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , складається з двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,13 га та 2,59 га, розташованих на території Косенівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області. Наведене підтверджується копіями державних актів на право приватної власності на землю серії ЖТ №175482 та серії ЖТ №084805 від 07.07.2004.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Новоград Волинського районного нотаріального округу Житомирської області Лавренюк Т.Г. №40/02-14 від 01.02.2023 вбачається, що 27.07.2022 до майна ОСОБА_2 була заведена спадкова справа №123/2022. Згідно вищевказаної спадкової справи із заявою про фактичне прийняття спадщини звернулася його донька ОСОБА_1 .

Крім того, зазначено, що на підставі відомостей зі Спадкового реєстру, ОСОБА_2 заповітів не складав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що підстави, на які посилається позивачка не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

З наведеними висновками суду першої інстанції колегія апеляційного суду не в повній мірі погоджується з огляду на наступне.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У статті 11 ЦПК України зазначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За загальними правилами статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18 січня 2018 року у справі №61-1750св18.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_1 посилалася на те, що вона на протязі 2010 2012 років перебувала на заробітках за кордоном у зв`язку із сімейними обставинами.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до листа приватного нотаріуса Новоград Волинського районного нотаріального округу Житомирської області Лавренюк Т.Г. №40/02-14 від 01.02.2023 вбачається, що 27.07.2022 до майна ОСОБА_2 була заведена спадкова справа №123/2022. Згідно вищевказаної спадкової справи із заявою про фактичне прийняття спадщини звернулася лише його донька ОСОБА_1 .

Крім того, зазначено, що на підставі відомостей зі Спадкового реєстру, ОСОБА_2 заповітів не складав.

Відтак, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею після смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що в даному випадку суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, допустив непропорційне втручання у право позивача як єдиного законного спадкоємця на спадкування майна після смерті батька, оскільки судом не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та його інтересами, що привело до незаконного позбавлення права на спадкове майно.

Отже, вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, вбачається, що відповідач по даній справі Піщівська сільська рада Новоград Волинського району Житомирської області просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Колегія апеляційного суду звертає увагу, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину (постанова Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», п. 24).

Системний аналіз наведених норм права, положень Європейської конвенції з прав людини та практики Європейського суду з прав людини, дає підстави вважати, що задоволення позову ОСОБА_1 є справедливим, відповідає засаді верховенства права та його складовій принципу правової визначеності. Внаслідок такого вирішення спору ОСОБА_1 отримає ефективний засіб юридичного захисту свого порушеного права, що передбачено статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, а суд першої інстанції неповно встановив обставини, які мають значення для справи, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасовує та ухвалює нове судове рішення про задоволення поданої заяви.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Новоград Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 21 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Піщівської сільської ради Звягельського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці з дня набрання постановою апеляційного суду законної сили.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 04 квітня 2023 року.

Головуючий

Судді