Справа № 646/1542/23
№ провадження 2/646/1123/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді Благої І.С.,
за участі секретаря судових засідань Федоровської Д.І.,
представника позивача Ткаченко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати,
У судовому засіданні представник позивача підтримала позов та доводи, якими він обґрунтований.
Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи згідно з ч.11 ст.128 ЦПК України, повторно не з`явився у судове засідання, не повідомивши про причини неявки, відзив на позов не подавав.
Представник позивача в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи.
За таких обставин, з урахуванням положень ст.280 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.
Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідач є власником наступного нерухомого майна за адрсеою: АДРЕСА_1 :
- нежитлових приміщень 1-го поверху №№1-7, 2 поверху №№8-12 та 3-го поверху №№13-17 площею 534,5 кв.м - на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 15.06.2020р. №718;
- нежитлової будівлі літ. «А-3» загальною площею 670,3 кв.м - на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 15.06.2020р. №715.
Ці обставини підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна (Інформаційна довідка від 29.03.2023р. №327364204).
Рішенням Харківської міської ради від 14.07.2021р. №152/21 «Про розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_1 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності площею, орієнтовно, 0,0670 га для обслуговування нежитлових будівель літ. «А-3» (готель), літ. «Б-3» (адміністративно-офісна будівля) по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.11.2021р. №НВ-021, земельна ділянка площею 0,0676 га з кадастровим номером :01:013:0023 розташована у АДРЕСА_1 та має категорію земель «Землі житлової та громадської забудови) та цільове призначення: (03.08) для будівництва та обслуговування туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування; вид використання - обслуговування нежитлових будівель літ. «А-3» (готель), літ. «Б-3» (адміністративно-офісна будівля). Дата державної реєстрації земельної ділянки 12.11.2021р. Інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня. Інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки: проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 25.08.2021р., виготовлений ТОВ «ЛІК-ПРОЕКТ».

29.03.2023р. головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Павловським Р.В. було проведено обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0023 за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами обстеження складено акт, в якому зазначено, що обстеженням на місцевості встановлено, що ця земельна ділянка використовується для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель, право власності на які в цілому зареєстроване за ОСОБА_1 .

За інформацією Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 21.03.2023р. ОСОБА_1 не зареєстрований платником земельного податку або орендної плати за використання земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0023.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:013:0023 становить 6955027 грн. 43 коп. (відповідно до витягу №НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 13.02.2023р.).

Позивачем надано розрахунки суми безпідставно збережених позивачем коштів за використання вищевказаної земельної ділянки, а саме:

-за період з 12.11.2021р. по 31.12.2021р. у розмірі 59867 грн. 60 коп., виходячи з нормативної грошової оцінки у розмірі 5498045 грн. та ставки річної орендної плати 8%;

-за період з 01.01.2022р. по 28.02.2022р. у розмірі 80638 грн. 00 коп., виходячи з нормативної грошової оцінки у розмірі 6047850 грн. та ставки річної орендної плати 8%.

Отже, за вказаними розрахунками загальна сума безпідставно збережених відповідачем коштів становить 140505 (сто сорок тисяч п`ятсот п`ять) грн. 60 коп.

Таким чином, оцінивши усі наявні у справ докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи було підтверджено обставини безпідставного збереження відповідачем коштів, які він повинен був сплатити до місцевого бюджету як орендну плату.

Так, відповідно до ч.1 та ч.2 ст.377 ЦК України (в редакції, що діяла на момент придбання відповідачем нежитлових приміщень підвалу у літ.Б-3 за договором купівлі-продажу від 08.12.2005р. ) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Крім того, на той час діяла норма частини 1 статті 120 Земельного кодексу, відповідно до якої при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Норма частини 1 статті 377 Цивільного кодексу України в редакції, чинній на момент придбання відповідачем іншого нерухомого майна за вищевказаною адресою (на підставі договорів дарування від 15.06.2020р. ), визначала, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 120 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент придбання відповідачем нерухомого майна за вказаними договорами дарування від 15.06.2020р.).

З 28.10.2021р. є чинною наступна редакція частини 1 статті 377 ЦК України: до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, одночасно переходить право приватної власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), інша будівля або споруда), об`єкт незавершеного будівництва, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника такого об`єкта нерухомого майна, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з нормами ст.126 ЗК України (як у чинній на цей час редакції, так і в редакціях, які були чинними на момент придбання відповідачем нерухомого майна, яке розташоване на вищевказаній земельній ділянці) право оренди земельної ділянки реалізується на підставі відповідного правочину (договору оренди), зареєстрованим відповідно до закону.

Положеннями пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" таке речове право як право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Це правило було чинним і на момент

Стаття 79-1 Земельного кодексу України визначає правовий режим земельної ділянки як об`єкту цивільних прав передбачає, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Отже, з моменту формування земельної ділянки по АДРЕСА_1 як об`єкта речового права, тобто з 12.11.2021р., єдиною належною правовою підставою користування нею відповідачем був би договір оренди, який мав укладатися між Харківською міською радою (як органом місцевого самоврядування, через який територіальна громада міста Харкова реалізує право власності на землі комунальної власності) та відповідачем. І таке речове право на підставі відповідного договору оренди підлягало обов`язковій державній реєстрації.

Але такий договір між цими сторонами не укладався.

Отже, відповідач, користуючись земельною ділянкою, не сплачував до міського бюджету грошові кошти у розмірі орендної плати за цю земельну ділянку.

У своїй постанові від 20.11.2018р. у справі № 922/3412/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічні правові висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №905/1680/20 та від 23.05.2018р. у справі 629/4628/16-ц, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016р. у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016р. у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017р. у справах № 922/207/15 та № 922/5468/14.

Так, згідно з ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

При цьому положення цієї глави ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідків події (ч.2 ст.1212 ЦК України).

Таким чином, під час розгляду справи було встановлено обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 5, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

вирішив:

Задовольнити позов Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Харківської міської ради (ідентифікаційний код 04059243, м.Харків, м-н Конституції, 7; за реквізитами: код класифікації доходів бюджету 24062200, номер рахунку (IBAN) UA0020649, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач ГУК Харків обл/МТГ Харків) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 140505 (сто сорок тисяч п`ятсот п`ять) грн. 60 коп. за використання земельної ділянки про АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:013:0023 за період з 12.11.2021р. по 28.02.2022р.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Харківської міської ради (ідентифікаційний код 04059243, м.Харків, м-н Конституції, 7; р/р UA0032986, Банк: ДКСУ м.Київ, МФО 820172) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст заочного рішення складено 21.06.2023р.

Суддя І.С.Блага