ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/67/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/6111/21 Категорія: 314000000 Скляренко В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Гончар Н.І., Сіренка Ю.В.,

за участю секретаря Любченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Головного управління державної податкової служби у місті Києві на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної податкової служби у місті Києві про скасування податкової застави, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона на електронних торгах, проведених ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України через електронний ресурс, придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка раніше належала ПрАТ «Трест Київміськбуд-1». Після проведення державної реєстрації права власності на придбану квартиру вона довідалась про наявність зареєстрованого обтяження на квартиру у вигляді податкової застави за зобов`язаннями боржника - ПрАТ «Трест Київміськбуд-1».

Позивачка вважає, що внаслідок придбання нею квартири на електронних торгах та надходження коштів за продаж квартири до бюджету, ГУ ДПС у м. Києві мало вжити заходів для звільнення такої квартири з податкової застави, але всупереч закону цього не було зроблено, внаслідок чого позивач звернулась до суду за захистом свого права власності.

На підставі викладеного та з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просила суд скасувати податкову заставу, накладену Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві на підставі Акту опису майна №347/26-15-17-02-17 від 06.11.2018р. та Рішення про опис майна у податкову заставу №29 від 18.10.2018р., номер запису про обтяження 28835329 (спеціальний розділ), на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності позивачу.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2022 року позов задоволено.

Скасовано податкову заставу, накладену Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві на підставі Акту опису майна №347/26-15-17-02-17 від 06.11.2018 року та Рішення про опис майна у податкову заставу №29 від 18.10.2018 року, номер запису про обтяження 28835329 (спеціальний розділ), на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що по обставинах справи встановлено, що реалізоване на електронних торгах на користь позивачки нерухоме майно знаходиться у податковій заставі у зв`язку із наявністю податкового боргу у ПрАТ «Трест Київміськбуд-1», якому це майно належало до торгів. В той же час, станом на момент звернення до суду із даним позовом та розгляду цієї справи судом саме позивач є власником такого майна, придбавши його на електронних торгах.

Виходячи із системного аналізу норм Цивільного кодексу, Закону України «Про виконавче провадження», особа, що придбала майно на електронних торгах, є добросовісним набувачем такого майна і стає його власником, а це майно звільняється від арештів та заборон (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління державної податкової служби у місті Києві оскаржило його в апеляційному порядку та зазначило, що судове рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з недотриманням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а тому просило його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згідно з даними інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів, за ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» обліковувався податковий борг.

Зазначає, що майно платника податків може бути звільнено з-під податкової застави після подання до Головного управління ДПС у м. Києві відповідного документу, що засвідчує настання будь-якої з подій, визначених п. 93.1 ст. 93 Податкового кодексу України. Водночас таких документів до відповідача не надходило, а тому відсутні підстави для скасування податкової застави.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Шарая Л.О. вказує, що відповідач, обґрунтовуючи свою скаргу та протиправність скасування податкової застави, зазначає про наявність податкового боргу у попереднього власника квартири АДРЕСА_2 ПрАТ «Трест Київміськбуд-1». Водночас такі пояснення спростовуються нормами статей 93 та 95 Податкового кодексу України.

Зазначає, що аналіз положень статей 14, 87, 88, 89 Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що предметом податкової застави є майно виключно боржника-платника податків. Позивач не є боржником по сплаті податків, а тому відсутні правові підстави для наявності податкової застави відносно її майна.

Просить стягнути витрати на правничу допомогу понесені ОСОБА_1 у зв`язку з поданням відповідачем апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 30.08.2021 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України складено Акт №32885579/12 про проведення електронних торгів, які були проведені ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України через електронний ресурс ДП, номер лота 487476.

На підставі зазначеного акта 01.09.2021 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Кондаковою Н.В. було видано свідоцтво про належність ОСОБА_1 на праві власності квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що раніше належала ПрАТ «Трест Київміськбуд-1», (а.с. 28).

Квартира була придбана ОСОБА_1 , як переможницею за результатами публічних торгів в рамках виконавчого провадження № 36576678 за ціною 1 151 119,00 грн.

01.09.2021 року право власності позивачки на таку квартиру було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 43730727 (а.с. 29).

Відповідно до відомостей інформаційної бази даних ДП «СЕТАМ» з приводу лоту 487476, що є загальнодоступною інформацією на веб-ресурсі https://setam.net.ua/auction/486943, на момент реалізації спірної квартири за нею були зареєстровані наступні обтяження:

1) постанова про арешт від 20.10.2011№ 29372373 ВПВР ДВС України, номер запису про обтяження: 12427881;

2) постанова про арешт від 08.08.2014 № 36576678 ВПВР ДВС України, номер запису про обтяження: 6815323;

3) постанова про арешт від 08.08.2014 № 36576678 ВПВР ДВС України, номер запису про обтяження: 6827057;

4) постанова про арешт від 19.01.2016 № 32627392 ВПВР ДВС України, номер запису про обтяження: 13252146;

5) акт опису майна, серія та номер: 347/26-15-17-02-17, виданий 06.11.2018, видавник: Головне управління ДФС у м. Києві; Рішення про опис майна у податкову заставу, серія та номер: 29, виданий 18.10.2018, видавник: Головне управління ДФС у м. Києві, номер запису про обтяження: 28832416;

6) постанова про накладання арешту на майно, бн, 02.09.2011, прокуратура м. Києва, слідчий СВ В.В. Плахотнік, справа № 55-3532, арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11580255;

7) постанова про накладання арешту на майно, бн, 02.09.2011, прокуратура м. Києва, слідчий СВ В.В. Плахотнік, справа № 55-3532, арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11580288;

8) постанова про накладання арешту на майно, бн, 02.09.2011, прокуратура м. Києва, слідчий СВ В.В. Плахотнік, справа № 55-3532, арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11580341.

У зв`язку із придбанням позивачкою квартири за наслідками публічних торгів з такого об`єкту були зняті всі зареєстровані обтяження, окрім одного, внаслідок чого на теперішній час за квартирою наявне зареєстроване обтяження (номер запису 28835329 від 08.11.2018) у вигляді податкової застави із забороною відчуження, що накладене ГУ ДФС у м. Києві з метою забезпечення боргових зобов`язань ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» на підставі Акту опису майна №347/26-15-17-02-17 від 06.11.2018 року та Рішення про опис майна у податкову заставу №29 від 18.10.2018 року, виданими ГУ ДФС у м. Києві (а.с. 31-35).

Правонаступником Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві є відповідач - Головне управління Державної податкової служби у м. Києві.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Верховний Суд України у постанові від 24 жовтня 2012 року справа № 6-116цс12, зазначив, що, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Як встановлено судом, відповідно до свідоцтва від 01 вересня 2021 року посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області Кондаковою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №930, ОСОБА_1 є власницею квартири вартістю 1 151 119,00 грн., яка знаходиться: АДРЕСА_1 .

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що реєстрація податкової застави здійснювалась на підставі ст. 89 Податкового кодексу України, оскільки згідно інформаційно-комунікаційних баз ГУ ДПС у м. Києві за ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» обліковувався борг, який станом на 06.09.2022 року не погашений, а відтак відсутні правові підстави, передбачені ст. 93 Податкового кодексу України, для припинення податкової застави на придбану позивачкою квартиру.

Пунктом 87.2 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пункту 88.1 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно з підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Пунктом 89.2 статті 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису відповідно до пункту 89.3 статті 89 ПК України.

Згідно з пунктом 89.8 статті 89 ПК України контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що предметом податкової застави є майно виключно боржника-платника податків.

Згідно п. 93.1 ст. 93 ПК майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пп. 93.1.1-93.1.5 п. 93.1 цієї статті (пункт 93.2).

Пунктом 93.4 статті 93 ПК встановлено, що у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Встановивши, що ОСОБА_1 придбала квартиру, яка є предметом оспорюваної податкової застави, на прилюдних торгах відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2831/5, та правомірність цього продажу ніким не оспорюється, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія суддів, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність звільнення з-під податкової застави належної позивачу квартири, оскільки вона не відповідає за податковими зобов`язаннями попереднього власника майна - ПрАТ «Трест Київміськбуд-1».

Вказані висновки суду узгоджуються із висновками викладеними у постановах Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі №464/3242/20 (провадження №61-16141св21) та від 09 вересня 2021 року у справі № 638/16481/16-ц (провадження №61-9308св19).

Отже, рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги.

Щодо витрат пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 24 лютого 2023 року частково задоволено клопотання Головного управління державної податкової служби у місті Києві про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги та відстрочено сплату судового збору до ухвалення постанови у справі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги відповідача, з Головного управління державної податкової служби у місті Києві на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1362,00 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представником ОСОБА_1 адвокатом Шарая Л.О. просили стягнути витрати на правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в апеляційному порядку у розмірі 5000,00 грн.

Представником Головного управління державної податкової служби у місті Києві Онопрієнко А.В. подано заперечення на вказане клопотання позивача, в якому зазначено, що вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві є необґрунтованими, безпідставними та неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих послуг.

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною дванадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом із тим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції, адвокат позивачки ОСОБА_2 надала копію договору про надання професійної правничої допомоги від 01 березня 2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Шарая Л.О., відповідно до умов якого адвокат зобов`язується надати клієнтові професійну правничу допомогу протягом строку дії цього Договору, котра полягає у представництві інтересів клієнта у справі №711/6111/21 під час розгляду Черкаським апеляційним судом. Сторони погодили, що за послуги, визначені у цьому договорі клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар у розмірі 5 000 грн (п.4.1 договору). Також заявником подано довідку-розрахунок витраченого адвокатом часу від 06 березня 2023 року, відповідно до якого адвокатом витрачено 5,5 годин на допомогу клієнту. Крім того, надано копію квитанції до прибуткового касового ордера від 01 березня 2023 року про сплату ОСОБА_1 5 000,00 грн. за договором від 01.03.2023 року.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій такої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідач не погодився із визначеним розміром витрат на правову допомогу позивача та подав до Черкаського апеляційного суду свої заперечення, в яких вказав про необґрунтованість заявлених витрат на правничу допомогу та їх неспівмірність.

Проаналізувавши доводи учасників справи колегія суддів, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, доходить висновку про доцільність зменшення витрат на правничу допомогу понесених ОСОБА_1 з 5000,00 грн. до 2000,00 грн., та керується при цьому тим, що адвокат Шарая Л.О. брала участь у розгляді справи у суді першої інстанції як представник позивача та мала сформовану позицію з приводу спірних правовідносин. У відзиві на апеляційну скаргу свою позицію лише підтвердила, що в свою чергу не потребувало значного часу для її письмового викладу.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління державної податкової служби у місті Києві залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 жовтня 2022 року залишити без змін.

Стягнути з Головного управління державної податкової служби у місті Києві на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1362,00 грн.

Стягнути з Головного управління державної податкової служби у місті Києві на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу понесені у суді апеляційної інстанції у розмірі 2000,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2023 року.

Судді: