Справа № 683/661/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/661/23, 2/683/459/2023 за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) і просить скасувати арешт належного їй нерухомого майна відповідно до постанови АМ №374873 від 15.08.2007 року відділом державної виконавчої служби у Старокостянтинівському районі Хмельницької області, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 5508614 від 17 серпня 2007 року.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що у лютому 2023 року під час здійснення реєстраційних дій щодо належного їй нерухомого майна, їй стало відомо, що на все її нерухоме майно накладено арешт на підставі постанови АМ №374873 від 15.08.2007 відділом державної виконавчої служби у Старокостянтинівському районі Хмельницької області.

За повідомленням Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 22 лютого 2023 року за № 7463 станом на 22 лютого 2023 року на примусовому виконанні у відділі ДВС відсутні виконавчі провадження, де б боржниками виступала ОСОБА_1 , ідн. код НОМЕР_1 .

Оскільки заборона, накладена на належне їй нерухоме майно, порушує та обмежує її право власності щодо цього майна, а в позасудовому порядку зняти заборону не представляється можливим, тому просить в судовому порядку захистити її порушені права.

В судове засідання представник позивача адвокат Кравчук В.М. подав клопотання про розгляд справи у його та позивача відсутності, позов підтримує, просить задоволити.

Представник відповідача - Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності та вирішення справи за наявними матеріалами.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно інформації із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 323837185 від 22 лютого 2023 року вбачається, що 17 серпня 2007 року за № 5508614 реєстратором Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження невизначене майно, все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , підставою обтяження стала постанова АМ № 374873 від 15.08.2007 Державної виконавчої служби у Старокостянтинівському районі Хмельницької області.

Вказаний арешт нерухомого майна не скасований та є чинним.

За повідомленням Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 22 лютого 2023 року за № 7463 станом на 22 лютого 2023 року на примусовому виконанні у відділі ДВС відсутні виконавчі провадження, де б боржником виступала ОСОБА_1 , ідн. код НОМЕР_1 .

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно ч. 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд враховує, що застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження", щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.

Аналіз норм Закону України "Про виконавче провадження" щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню.

Водночас у разі повного виконання виконавчого документа та сплати витрат, пов`язаних з його примусовим виконанням, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Судом встановлено, станом на 22 лютого 2023 року на примусовому виконанні у Старокостянтинівському відділі державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавчі провадження, де б боржником виступала ОСОБА_1 , ідн. код НОМЕР_1 , відсутні.

За таких обставин суд вважає доцільним скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_1 .

При цьому, суд зауважує, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Досліджені судом письмові доказі свідчать про те, що виконавче провадження, в межах якого державним виконавцем 17 серпня 2007 року було винесено постанову про накладення арешту на майно ОСОБА_1 відсутнє, а інші виконавчі провадження - закінчені у зв`язку із сплатою боргів. А тому, враховуючи, що на час розгляду даної справи у Старокостянтинівського

відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відсутні будь-які виконавчі документи, за якими боржником являється ОСОБА_1 , тому й відсутні підстави для арешту належного їй майна.

При цьому, суд враховує, що наявність протягом тривалого часу (майже 10 років) не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для продовження обтяження на належне ОСОБА_1 майно, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування арешту, накладеного на належне йому нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 30, 76-84, 258, 259, 263-265 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що був застосований на підставі постанови Державної виконавчої служби у Старокостянтинівському районі Хмельницької області про арешт майна боржника та заборону його відчуження АМ №374873 від 15 серпня 2007 року, та зареєстрований 17 серпня 2007 року у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстратором Хмельницькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження 5508614.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Старокостянтинівський відділ державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), місце знаходження: пров. Подільський, 1 м. Старокостянтинів Хмельницької області, 31100, .

Суддя