"19" червня 2023 р.
Справа 642/331/23
Провадження 2/642/172/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харків у складі:

головуючого судді Гримайло А.М

за участю секретаря судового засідання Корявець Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвокатки Федосенко Наталії до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2023 року до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвокатки Федосенко Наталії з позовом про стягнення з ОСОБА_2 суми гонорару у розмірі 260 000 (двісті шістдесят тисяч) грн. 00 коп. за договором про надання професійної правничої № 20/01-20 від 20 січня 2020 року.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на ті обставини, що 20.01.2020 року між сторонами було укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 20/01-20 за умовами якого відповідачка як клієнт, в порядку та на умовах, визначених цим договором доручала, а позивач як адвокат, зобов`язувався відповідно до доручення клієнтки надавати їй за плату професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Позивач зазначив, що ним належним чином виконувались умови договору, а відповідачка порушила умови договору та не сплатила гонорар у визначеному договором розмірі, чим порушила права позивача.

Ухвалою суду від 24 січня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомлення) сторін.

13.02.2023 ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву про стягнення суми, в якій просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь 700250,00, які було сплачено по розписці у відповідності до договору на надання правничої допомоги. В обґрунтування зазначила, що 20.01.2020 уклала з ОСОБА_1 договір про надання професійної правничої допомоги № 20/01-20. Відповідно до п. 2 Додаткової угоди сторони узгодили вартість правничої допомоги адвоката у розмірі 2 600 000 грн. Відповідно до розписки, яку ОСОБА_1 виконав власноручно, він отримав від ОСОБА_2 700 250 грн. у відповідності до договору, за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до витягу з Єдиного реєстру адвокатів України право Трофименка на зайняття адвокатською діяльністю зупинено з 18.09.2020року на підставі його заяви. За весь час договірних відносин ОСОБА_1 не здійснив жодної дії на виконання своїх обов`язків відповідно до умов договору та не звертався з питанням оформлення актів здачі-приймання виконаних робіт. На вимогу повернути грошові кошти, ОСОБА_1 відповів відмовою.

22.03.2023 від адвоката Федосенко Н.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , представника позивача за первісним надійшов відзив на зустрічний позов, в якому зазначила, що позовні вимоги є такими, що не відповідають дійсності. Відзив мотивувала, тим, що після укладення договору про надання професійної правничої допомоги № 20/01-20 від 20.01.2020 ОСОБА_2 дійсно передала ОСОБА_1 кошти у зазначеній у розписці сумі в рахунок оплати за договором про надання правничої допомоги. Однак, в подальшому кошти були повернуті, нібито тимчасово, через якісь фінансові потреби. 15.06.2022 кошти у сумі 15 000 доларів США були повернуті ОСОБА_2 , про що свідчить розписка. Після цього стало відомо, що ОСОБА_2 вже співпрацювала з іншими адвокатами та під умовою того, що вона бажає ознайомитись з матеріалами справи, які були сформовані ОСОБА_1 та його помічниками. Адвокатом Трофименко В.М. належним чином виконувалися умови договору, що підтверджується доданими документами. На сьогодні ОСОБА_2 зловживає своїми процесуальними правами, подаючи завідомо безпідставний позов. Щодо зазначеного у зустрічній позовній заяві про те, що ОСОБА_1 розірвав договір з нею в односторонньому порядку, також не відповідає дійсним обставинам. 03.08.2020 саме ОСОБА_3 направила ОСОБА_1 заяву про те, що вона просить розірвати з нею договір про надання професійної правничої допомоги № 20/01-20 від 20.01.2020 (копія заяви додається). Після отримання заяви, та розуміючи дійсні наміри ОСОБА_3 , 14.09.2020 ОСОБА_4 направив на її адресу вимогу про виплату на його користь суми заборгованості за авансовим платежем відповідно до умов договору про надання професійної правничої допомоги від 20.01.2020. Дійсно 18.09.2020 ОСОБА_1 припинив адвокатську діяльність на підставі поданої ним заяви. Однак до договірних відносин з ОСОБА_5 ці дії відношення не мають. Сама ж ОСОБА_6 після того як 15.06.2020 нібито тимчасово забрала свої кошти, стала уникати спілкування та оманним шляхом забрала всі оригінали документів щодо здійснених дій на виконання умов договору з боку адвоката. Як вже зазначалось у позові ОСОБА_1 , саме через недобросовісну поведінку ОСОБА_5 , та невиконання нею своїх зобов`язань в тому числі, щодо неправдивого повідомлення всіх обставин справи, ненадання достовірних відомостей адвокату щодо дійсних обставин спірних правовідносин та затягування зі сплатою гонорару, процесуальні дії на користь відповідачки були зупинені у серпні 2020 року.

29.03.2023 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова прийнято зустрічну позовну заяву та об`єднано в одне провадження, справу вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.

23.05.2023 представником відповідача за первісним позовом ОСОБА_7 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. 20 січня 2020 року відповідачка уклала з ОСОБА_1 договір про надання професійної правничої допомоги № 20/01-20. Відповідно до п.2 Додаткової угоди до договору №20/01-20 сторони узгодили вартість правничої допомоги адвоката у розмірі 2600000 грн. Відповідно до розписки, яку ОСОБА_1 виконав власноручно, він отримав від ОСОБА_2 700250 грн. у відповідності до договору про надання правничої допомоги. Гроші, відповідно розписці, передані ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Слід зазначити, що одночасно з Додатковою угодою сторони уклали Додаткову угоду №2, яка стосувалась виключно взаємовідносин ОСОБА_3 з ТОВ «Христина, ЛТД». Представник позивача про цю Додаткову угоду №2 промовчала, що дало їй можливість взаєморозрахунки по цій угоді видати за загальні взаєморозрахунки. Проте представник позивача вважає, що позивач надавав правничу допомогу ОСОБА_3 як учасниці ТОВ «ПФК «Христина, ЛТД» щодо визнання недійсним договорів відчуження майна саме за Додатковою угодою (№1). Разом з тим представник позивача посилається на додаткову угоду №2 до Договору про надання професійної правничої допомоги №20/01-20, як на таку, на яку посилається ОСОБА_5 у своїй вимозі про повернення грошових коштів. Представник позивача не надала суду жодного підтвердження того, що позивач дійсно надав хоча б одну послугу з обумовлених договором. Слід зазначити, що позивач навіть не оформив адвокатського ордеру на право на надання правової допомоги. 3 перелічених представником позивача справ, адвокат Трофименко В.М. участі не приймав взагалі: у цивільній справі щодо звільнення відповідачки з посади директора ПКФ «Христина, ЛТД», наприклад, приймає участь адвокат Мірошниченко А.М. Представник позивача в якості доказів листування відповідачки з позивачем надала скріншоти листування відповідачки з собою, також з`ясувалось, що додаткові матеріали у вигляді заяв та іншого складалися не позивачем, а самою представником позивача, а до інформації вона отримала доступ, коли представляла відповідачку у цивільній справі № 642/8194/19 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Право ОСОБА_1 на зайняття адвокатською діяльністю зупинено з 18.09.2020 року на підставі його заяви. Таким чином ОСОБА_1 не тільки не приступив до виконання обов`язків відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги, але й з 18.09.2020 втратив (по своїй волі) можливість для надання правничої допомоги. ОСОБА_1 жодного разу не звертався до відповідачки з питання оформлення акту/актів здачі-приймання виконаних робіт, і це з урахуванням того, що згідно п.4.4 договору виконання адвокатських послуг оформлюється актами здачі-приймання виконаних робіт.

25.05.2023 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі документів наданих сторонами.

Вивчивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

20.01.2020 року між позивачем ОСОБА_1 (адвокатом) та ОСОБА_2 (клієнтка) було укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 20/01-20 за умовами якого відповідачка в порядку та на умовах, визначених цим Договором доручала, а Адвокат зобов`язувався відповідно до доручення Клієнта надавати йому за плату професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 3.1. передбачено обов`язок клієнта оплачувати витрати Адвоката, необхідні для виконання його обов`язків та оплачувати послуги Адвоката в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 4.1. вартість допомоги Адвоката за цим Договором є договірною та встановлюється відповідно до акту виконаних робіт, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Адвоката, або іншим шляхом який не протирічить діючому законодавству України.

Пунктом 4.2. передбачено, що авансовий платіж сплачується у готівковій формі та з будь-яких причин поверненню не підлягає (а.с. 9).

20.01.2020 до договору про надання професійної правничої № 20/01-20 від 20.01.2020 було укладено додаткову угоду, яка визначає порядок оплати правничої допомоги (гонорару) у кримінальному проваджені, в якому ОСОБА_2 є потерпілою особою. Виходячи з умов додаткової угоди, адвокат зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів клієнта на умовах визначених у договорі. У пункті 2 даної додаткової угоди зазначено, що виходячи з положень розділу 4 договору про надання професійної правничої № 20/01-20 від 20.01.2020 сторони узгодили вартість правничої допомоги адвоката у розмірі 2 600 000,00 (два мільйона шістсот грн. 00 коп.). Додатково до гонорару клієнт за заявою адвоката оплачує останньому додаткові витрати необхідні для виконання послуг (судовий збір, вартість проведення експертиз та оплату вартості висновків фахівців, поштові витрати тощо).

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди оплата послуг адвоката (гонорару) здійснюється на умовах 20 % попередньої оплати (авансу). Однак попередня оплата здійснена відповідачкою у розмірі 10 % від суми гонорару, узгодженого у договорі, та за нею обліковується заборгованість у розмірі 260 000,00 (двісті шістдесят тисяч грн. 00 коп.) за авансовим платежем.

Згідно матеріалів справи, після укладення договору про надання професійної правничої допомоги № 20/01-20 від 20.01.2020 ОСОБА_2 дійсно передала ОСОБА_1 кошти у зазначеній у розписці сумі (15 000 доларів США) в рахунок оплати за договором про надання правничої допомоги.

Однак, 15.06.2022 кошти у сумі 15 000 доларів США були повернуті ОСОБА_2 , про що свідчить розписка (а.с. 74). Також вищезазначене підтверджується вимогою ОСОБА_2 про повернення коштів, де зазначено, що кошти у сумі 15 000 доларів США, еквівалентом сумі 700 250 грн. були повернуті (а.с. 76).

Проте, незважаючи на це, позивачем, як адвокатом, належним чином виконувались умови вказаного Договору, а саме опрацювання документів, аналіз законодавства, вивчення правової позиції клієнта, визначення правової позиції в інтересах Клієнта, готувались певні процесуальні документи, запити, заяви, позови, що були пов`язані із захистом порушених та оспорюваних прав та інтересів відповідачки як учасниці ТОВ «ПФК «Христина, ЛТД» щодо визнання недійсним договорів щодо відчуження майна товариства з порушення процедури іншим учасником; щодо звільнення відповідачки з посади фінансового директора ТОВ «ПФК «Христина, ЛТД»; представлення інтересів ОСОБА_2 під час проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які порушувались за її заявою, що готувалась та супроводжувалась адвокатом та його помічниками (кримінальне провадження 00000037 порушене СУ ГУНП в Харківській області про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України директором ТОВ «Христина, ЛТД» ОСОБА_8 ) та відносно самої ОСОБА_2 ( ОСОБА_8 звернувся до Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області з заявою про те, що ОСОБА_2 вчинила злочин, що передбачений ч. 4 ст.185 КК України) тощо.

Також суд, зазначає, що відповідачу ОСОБА_2 беззаперечно було відомо про всі вищезазначені процесуальні дії, які вчинялись на її користь адвокатом особисто та його помічниками юристами і адвокатами ТОВ «Консалтингово-правова компанія «Столиця», засновником якої був ОСОБА_1 на час дії договору з ОСОБА_10 . Оскільки це знаходить своє підтвердження в наданих скріншотах з листування електронної пошти, що надходили від ТОВ КПК Столиця, та через застосунок для дзвінків та обміну повідомлень (а.с. 59-62).

Виходячи з тексту позовної заяви, у позивача та відповідачки були спільні знайомі, за рекомендаціями яких адвокат взяв за себе зобов`язання щодо надання правничої допомоги ОСОБА_2 . Як зазначає позивач, ним надавалась професійна правнича допомога не враховуючи те, що відповідачка не в повному обсязі сплатила авансовий платіж, бо здійснення певних процесуальних дій потребувало оперативності та негайного виконання. Також позивачу стало відомо, що сама відповідачка, не розірвавши договір з позивачем, вже співпрацювала з іншими адвокатами, не повідомивши про це позивача. Під умовою того, що вона бажає ознайомитись з матеріалами своєї справи (документами, заявами, відповідями), які були у адвоката, ОСОБА_2 забрала більшу кількість документів та не повернула їх. Згодом стало відомо, що вона співпрацює з іншим адвокатом.

За умовами договору про надання професійної правничої допомоги № 20/01-20 від 20.01.2020, договір може бути розірваний тільки за домовленістю Сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього Договору (п. 7.6.). Відповідно договору строк цього Договору закінчується за згодою сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього Договору (п.7.2.). Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору (п. 7.3. договору).

Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Судом встановлено, що предметом спору у цій справі є стягнення 260 000 грн. заборгованості по оплаті послуг з правової (правничої) допомоги, наданих позивачем відповідачу на виконання умов укладеного між сторонами договору про надання правової (правничої) допомоги № 20/01-20 від 20 січня 20210 року.

Підставою позову є невиконання відповідачем свого договірного зобов`язання з оплати отриманих послуг у розмірі, визначеному договором, а саме авансового платежу у розмірі 20 %.

За положенням частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, попередня оплата здійснена відповідачкою у розмірі 10 % від суми гонорару, узгодженого у договорі. Таким чином, цим підтверджується, що спірний договір його сторонами виконується, що виключає кваліфікацію договору як неукладеного. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11.10.2018 у справі №922/189/18, від 06.11.2018 у справі №926/3397/17, від 09.04.2019 у справі №910/3359/18, від 29.10.2019 у справі №904/3713/18, від 19.02.2020 у справі №915/411/19.

Отже, не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону та залежно від встановлених обставин вирішити питання щодо наслідків його часткового чи повного виконання сторонами.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 та Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №456/2946/17.

Відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги.

Як вказує Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини (п. 28 постанови).

Згідно із положенням ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його оплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші icтoтнi обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи зі змісту положень ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 28 Правил адвокатської етики визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. Не погодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Адвокат має право вимагати від клієнта та/або особи, яка уклала договір в інтересах клієнта, попередньої виплати гонорару та/або компенсації можливих витрат, пов`язаних з виконанням доручення.

Положенням ст. 30 Правил адвокатської етики, право адвоката, адвокатського бюро, адвокатського об`єднання на отримання невнесеного (недовнесеного) гонорару не залежить від результату виконання доручення, якщо інше не передбачене договором про надання правової допомоги.

Згідно ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Таким чином, суд вважає встановленим факт порушення відповідачкою умов договору про надання професійної правничої № 20/01-20 від 20.01.2020 в частині не здійснення оплати гонорару адвоката у розмірі 260 000, 00 грн. за авансовим платежем, а тому позов підлягає задоволенню.

Щодо зустрічного позову, суд зазначає, що 15.06.2022 кошти у сумі 15 000 доларів США були повернуті ОСОБА_2 , тому у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити, оскільки предмет спору відсутній.

Крім того, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2600,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвокатки Федосенко Наталії до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , РНКОПП НОМЕР_2 ) гонорар у розмірі 260 000 (двісті шістдесят тисяч) грн. 00 коп. за договором про надання професійної правничої № 20/01-20 від 20 січня 2020 року та 2600,00 (дві тисячі шістсот ) грн. 00 коп. судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми - відмовити

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М. Гримайло