Провадження № 22-ц/811/4317/21 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: О.О. Бадівській

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 04 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

09.12.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив стягнути з ПРАТ СК "ПЗУ УКРАЇНА" на свою користь страхове відшкодування в розмірі 266 295,74 грн., пеню в розмірі 12921,86 грн., інфляційні втрати в розмірі 1837,44 грн. та три відсотки річних в розмірі 3230,46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 04.06.2019 року уклав з відповідачем договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого був автомобіль Рено д.н.з. НОМЕР_1 . 09.12.2019 року батько позивача, керуючи зазначеним транспортним засобом, потрапив у ДТП та від отриманих травм загинув на місці, причиною ДТП в подальшому було визнано порушення його батьком вимог ПДР України. Наступного дня він повідомив відповідача про ДТП за номером НОМЕР_2 , а протягом трьох днів надав усі необхідні документи. Однак, незважаючи на подану заяву про виплату страхового відшкодування, відповідач відмовив здійснити таку виплату, причиною відмови вказав те, що він невчасно повідомив страховика про страховий випадок. Відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування вважає незаконною, тому збитки в розмрі 266 295,74 грн просив стягнути в примусовому порядку. Крім того, внаслідок порушення відповідачем умов договору також просив стягнути пеню за період з 07.07.2020 по 01.12.2020 в розмірі 12921,86 грн, інфляційні втрати в розмірі 1837,44 грн та 3% річних в розмірі 3230,46 грн. Вигодонабувачем за умовами договору є третя особа, вказані кошти просив стягнути на банківський рахунок, відкритий в АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК".

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 266 295,74 грн. (двісті шістдесят шість тисяч двісті дев`яносто п`ять грн. сімдесят чотири коп.), пеню в сумі 3 941,17 грн, інфляційні втрати в сумі 1 837,44 грн, 3% річних в сумі 3 230,46 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 2 753 грн судового збору в дохід держави.

Рішення суду оскаржило Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, щозадовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції не врахував, що страхувальником не було надано страховику документів, які знаходилися у його розпорядженні, а саме копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та копію посвідчення водія. З метою отримання зазначених документів страховик направив страхувальнику повідомлення про надання цих документів, однак відповіді від ОСОБА_1 не отримав. Таким чином, саме страхувальник не надав страховику документи, які знаходилися у нього, що свідчить про невиконання останнім умов договору страхування. Зазначає, що страховик оглянув пошкоджений автомобіль марки Рено н.з. НОМЕР_1 та замовив проведення оцінки розміру збитку, тому висновок суду про закриття кримінального провадження як обставину, що надавала страховику можливість встановити обставини події і чи є випадок страховим вважає таким, що жодним чином не пов`язаний із твердженнями і обставинами, на які посилався відповідач, як на такі, що перешкоджали ПрАТ СК «ПЗУ Україна» встановити чи є подія страховою. Зазначає, що суд першої інстанції не здійснив повного, всебічного та об`єктивного дослідження матеріалів справи, а саме Звіту №SOS -85 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу та умов договору страхування на предмет порядку визначення розміру страхового відшкодування, що призвело до необгрунтованого висновку, шо розмір відшкодування становить 266 295,74 грн. Вважає, що невірне визначення розміру страхового відшкодування в свою чергу призвело до невірного визначення розміру пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Через канцелярію суду 21.02.2022 року за вх. № 3343 надійшов відзив позивача ОСОБА_1 на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», у якому зазначено, що доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обгрунтованість позову в частині стягнення страхового відшкодування. Вважає, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано порушення страхувальником умов договору страхування в частині своєчасного повідомлення про настання події, оскільки роздруківка вихідних дзвінків, яка міститься в матеріалах справи, підтверджує, що позивач, на виконання умов договору повідомив страховика про настання страхового випадку. Вважає апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» безпідставною, а доводи такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

У засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 28 березня 2023 року, учасники справи не з`явилися, однак суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, оскільки такі належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно зіст. 81 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст. 82 цього Кодексу.

За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2ст. 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Така особа відповідно дост. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України "Про страхування" встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини 1 статті 7 Закону).

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом цього Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Згідно положень статей 11, 525, 526, 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання умов договору не допускається.

При цьому ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктами 2, 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» на страховика покладено обов`язок протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Підстави для відмови страховика у здійсненні страхової виплати або страхового відшкодування встановлені ст. 991 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про страхування», згідно з якими страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом.

Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Встановлено, що 04.06.2019 сторони уклали договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом автомобілем Рено д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.60-65), який на праві власності належить позивачу.

09.12.2019 за участю застрахованого транспортного засобу, який перебував під керуванням батька позивача ОСОБА_2 відбулась ДТП. ОСОБА_2 від отриманих травм помер на місці. 31.12.2020 слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Львівській області складено повідомлення про підозру ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с.171-172 матеріалів кримінального провадження). Однак, у зв`язку зі смертю підозрюваного, постановою прокурора від 31.03.2020 кримінальне провадження закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України (а.с.175-179 матеріалів кримінального провадження).

Позивач, як син загиблого, звернувся до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування.

Листом від 20.08.2020 відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що про настання страхового випадку страховика повідомлено за телефоном 311 лише 02.06.2020, а заява про настання страхового випадку отримана 04.06.2020.

Тобто, відмовляючи у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі, відповідач посилався на те, що страхувальником застрахованого транспортного засобу було порушено обов`язки, передбачені умовами договору страхування, зокрема, п. 11.1.1.2 договору, яким передбачено, що при виникненні події, що в подальшому може бути кваліфікована як страховий випадок, у зв`язку з якою страхувальник/вигодонабувач звертається до страховика з вимогою про виплату страхового відшкодування, страхувальник зобов`язаний негайно, але не пізніше 6-ти годин, як тільки страхувальнику стане відомо про такі події повідомити страховика за телефоном 311 або 0-800-50-311-5 або (044) 537-6-311 та надати інформацію відповідно до п. 11.1.5 цих ЗУС.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Таким чином, закон пов`язує обов`язок страховика здійснити відшкодування саме зі страховим випадком.

При ухваленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що з доданих до позовної заяви матеріалів, вбачається, що позивач виконав умови договору, здійснив вихідний дзвінок на номер 0-800-50-311-5, який тривав 277 секунд, що підтверджується наданою позивачем роздруківкою вихідних дзвінків (а.с.34-35) 10.12.2019 о 00:36:19 год.

Тобто, скаржником не заперечується факт настання страхового випадку 09 грудня 2019 року, а також факт повідомлення страхувальником про настання цього випадку 10 грудня 2019 року о 00 год. 36 хв., тобто ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» мало всі можливості для виконання вимог пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування», однак свої зобов`язання не виконало.

При цьому, з боку страхувальника ОСОБА_1 страховику не чинилися перешкоди

у з`ясування обставин, чи подія, яка мала місце 09 грудня 2019 року є страховим випадком.

В апеляційній скарзі, ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» зазначило, що позивач допустив порушення вимог пункту 11.1.7 договору страхування та не подав вчасно письмову заяву, про настання випадку, що має ознаки страхового та низку документів, які є обов`язковими для підтвердження настання страхового випадку.

Однак, ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» не доведело, що допущені страхувальником порушення умов договору страхування щодо своєчасного повідомлення про настання страхового випадку створили будь-які перешкоди страховику у прийнятті рішення про визнання події страховим випадком та виплати страхового відшкодування.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» безпідставно відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування, оскільки сам факт несвоєчасного повідомлення страховика про настання страхового випадку у випадку, якщо страховик має можливість переконатися в тому, що подія дійсно є страховим випадком, не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині розміру страхового відшкодування.

Судом не враховано, що умовами договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ141509 від 04 червня 2019 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_1 , передбачена безумовна франшиза в розмірі 5% від стрхової суми.

Частиною 18 статті 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшифа це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Зазначені умови договору та положення закону залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до неправильного визначення судом суми страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи, що відповідач не надав суду доказів на спростування розміру шкоди, заявленої позивачем, колегія суддів приходить до висновку, що такий розмір шкоди ним визнається, а тому з врахуванням франшизи з відповідача в користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 252980 грн 95 коп. (266 295,74 грн х 0,05).

Апеляційна скарга не містить доводів щодо оскарження рішення суду в частині розміру пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, відтак колегія суддів в цій частині рішення суду першої інстанції не переглядає.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За обставин, викладених у тексті цієї постанови, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити частково, рішення суду першої інстанції в частині розміру страхового відшкодування змінити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 252 980 грн. 95 коп., пеню в сумі 3 941,17 грн., інфляційні втрати в сумі 1 837,44 грн., 3% річних в сумі 3 230,46 грн.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ч.13ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, розподіл судових витрат слід змінити.

Враховуючи, що позов задоволено частково, колегія суддів приходить до висновку, що пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 619 грн. 90 коп.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 04 квітня 2022 року.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» задоволити частково.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 04 жовтня 2021 року змінити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) страхове відшкодування в розмірі 252 980 грн. 95 коп. (двісті п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят грн. дев`яносто п`ять коп.), пеню в сумі 3 941,17 грн, інфляційні втрати в сумі 1 837,44 грн, 3% річних в сумі 3 230,46 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 2 619 грн 90 коп. судового збору в дохід держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра