КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/682/23
Провадження № 2-н/488/80/23
УХВАЛА

Іменем України

24.03.2023 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2023 року до Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту електричну енергію, яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 2 336,64 грн, а також судові витрати.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що згідно з договором купівлі-продажу від 13.03.2020, ОСОБА_1 у період з 02.10.2019 по 13.03.2020 була власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за якою було присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 . А отже у вказаний період між ТОВ Миколаївська електропостачальна компанія та ОСОБА_1 був укладений типовий договір про постачання енергії постачальником універсальних послуг за вказаною адресою.

Посилаючись на вказані обставини, а також вимоги законодавства щодо обов`язку наймача (власника) здійснювати оплату за комунальні послуги своєчасно та згідно із затвердженими тарифами, просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 , яка виникла за період з 02.10.2019 р. по 01.03.2020 р.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Із матеріалів заяви вбачається, що заявник просить видати судовий наказ про стягнення боргу за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 за період з 02.10.2019 р. по 01.03.2020 року в сумі 2 336,64 грн.

Разом з тим, заяву про видачу судового наказу подано до Корабельного районного суду м. Миколаєва 22.03.2023 року, тобто поза межами строку позовної давності, передбаченого ч. 1 ст. 257 ЦК України.

Як зазначено у ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. При цьому судовий наказ подається з дотриманням вимог ст. 163 ЦПК України.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно з ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З матеріалів заяви вбачається, що заявник просить видати судовий наказ про стягнення боргу за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 за період з 02.10.2019 року до 01.03.2020 року в сумі 2 336,64 грн. Тобто заявник знав, що заборгованість виникла з 02.10.2019 р.

Крім того з наданої суду довідки 08-14/1488/18 від 15.03.2023 р. про спожиту та оплачену послугу електропостачання за період з 01.01.2019 по 01.03.2023 р. за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що боржником за вказаний період часу не сплачено жодних коштів для погашення заборгованості, які б свідчили про переривання перебігу строку позовної давності (ч. 1 ст. 264 ЦК України).

Разом з тим, заяву про видачу судового наказу подано до Корабельного районного суду м. Миколаєва 22.03.2023 року, тобто поза межами строку позовної давності, передбаченого ч. 1 ст. 257 ЦК України.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою, суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Разом з тим, з метою недопущення порушення права заявника на судовий захист, шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості та судовий розгляд такої вимоги, заявнику слід роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини 1 статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, заявнику слід роз`яснити, що у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 163- 166, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія про видачу судового наказу на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя: Я. А. Чернявська