Справа № 159/2409/21 Головуючий у 1 інстанції: Шергіна Ю. О.
Провадження № 22-ц/802/341/23 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Карпук А. К., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

представника позивача Карпюк Л. В.,

представника особи, яка не брала участі у справі Філончук Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 липня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і бажає прийняти спадщину. Із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у визначений законодавством строк вона не звернулася, оскільки про існування заповіту дізналася лише у березні 2021 року.

Вважає, що пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин.

Ураховуючи наведене, позивач ОСОБА_1 просила суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , два місяці після набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк два місяці після набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 , покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Відзивів на апеляційну скаргу сторони по справі не подавали.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представника позивача, а також представника особи, яка не брала участі у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, виходячи з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 30 березня 2021 року (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина.

21 травня 2001 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла належний їй земельний сертифікат ОСОБА_4 та позивачу ОСОБА_1 в рівних частинах (а.с.6).

Судом також встановлено, що подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом строк спадкоємець ОСОБА_1 не встигла, оскільки не знала про існування заповіту.

Про існування заповіту Рожищенська державна нотаріальна контора Волинської області повідомила ОСОБА_1 листом від 19 березня 2021 року №120/02-14 (а.с.45).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина 1 та 2 ст. 1220 ЦК України).

Частиною 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: - місце і час відкриття спадщини; - наявність чи відсутність заповіту спадкодавця; - коло спадкоємців, які мають право на спадщину за заповітом чи за законом у порядку черговості; - коло спадкоємців, які у передбачений законом спосіб прийняли спадщину; - законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця, тощо.

У ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого (інших) спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину.

Однак ухвалюючи оскаржуване у цій справі рішення про задоволення позову ОСОБА_5 , суд першої інстанції не встановив коло спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , яким є її племінник ОСОБА_6 , що підтверджується поданою ним 06 березня 2020 року до Першої Луцької державної нотаріальної контори заявою про прийняття спадщини (а.с.34 зворот). Разом з тим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер і спадкоємцем після його смерті є особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 .

Отже, наведене свідчить, що за таких обставин рішення суду першої інстанції впливає на права та інтереси особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 , тому саме вона є належним відповідачем у цій справі. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач до закінчення підготовчого провадження не подавала суду клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем.

На вказану обставину суд першої інстанції не звернув уваги та не врахував, що спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 (позивач у справі) та ОСОБА_4 , яка заяви про прийняття спадщини не подавала та доказів про прийняття нею спадщини в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України матеріали справи не містять. Спадкоємцем за законом є ОСОБА_6 , який помер після подання заяви про прийняття спадщини, а тому за встановлених обставини до участі у справі мали бути залучені правонаступники померлих спадкоємців та у випадку прийняття ними спадщини мали бути належними відповідачами.

Таким чином, суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення у цій справі, не з`ясував чи цим рішенням не будуть порушуватися права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, зокрема, ОСОБА_2 , яку суд не залучив до участі у справі як належного відповідача, що не давало суду підстав для ухвалення у справі рішення про задоволення позову.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси особи, яка не була залучена до участі у справі, що відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те, що апеляційним судом у цій справі ухвалюється нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , тому з неї на користь особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1 362 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 13 липня 2021 року у цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Голобської селищної ради Ковельського району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: