РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 181/343/23
Провадження № 2-о/181/18/23
"03" квітня 2023 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Літвінової Л.Ф.,
з участю секретаря судового засідання Остапенко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,
До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся
ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає, що на використання законного права виходу на пенсію він звернувся до органу Пенсійного фонду України, де в наданих ним документах було виявлено помилковість запису його в архівній довідці, де зазначено його, як « ОСОБА_2 », « ОСОБА_2 », « ОСОБА_2 », « ОСОБА_3 ». У трудовій книжці колгоспника його по батькові зазначено як « ОСОБА_4 », а також у дипломі по батькові записано як « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_4 ». Вирішити питання у позасудовому порядку, або ж внести виправлення та отримати первинні документи, які б підтверджували б їх належність, немає можливості, що унеможливлює подальше оформлення пенсії. Належність документів він підтверджує правовстановлюючими документальними доказами, а саме: паспортом громадянина України, карткою платника податків, свідоцтвом про народження, де його правильно зазначено українською мовою як « ОСОБА_1 », а російською « ОСОБА_6 ».
ОСОБА_1 просить суд встановити факт належності йому архівної довідки відділу трудового архіву виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області №В-510-22 від 28 грудня 2022 року, диплому СПТУ-20 м. Дніпропетровська серії НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , виданого 22 липня 1986 року та трудової книжки колгоспника, заповненої 22 січня 1992 року.
У судове засідання заявник не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні заяви наполягає та прохає її задовольнити.
Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, надано суду заяву про розгляд справи без їх участі та заперечень по справі не мають.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з огляду на наступні встановлені факти та обставини.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно архівної довідки відділу трудового архіву виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області №В-510-22 від 28 грудня 2022 року вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 , зазначені помилково, а саме: « ОСОБА_2 », « ОСОБА_2 », « ОСОБА_2 », « ОСОБА_3 », крім того у трудовій книжці колгоспника по батькові заявника зазначено як « ОСОБА_4 », а також у дипломі по батькові записано як « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_4 », що у свою чергу ставить під сумнів належність останньому вказаних документів та як наслідок буде підставою для відмови у призначенні пенсії.
Належність вказаних документів заявнику, підтверджується дослідженими у судовому засіданні копіями документів, а саме: копією паспорта серії НОМЕР_3 , виданого Межівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 05 березня 1997 року, копією картки платника податків та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 4, відповідно до яких вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові заявника українською мовою правильні, як « ОСОБА_1 », а російською « ОСОБА_6 ».
Частиною 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Юридичні факти це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.
Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.
Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
П. 1 Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , архівної довідки відділу трудового архіву виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області №В-510-22 від 28 грудня 2022 року, диплому СПТУ-20 м. Дніпропетровська серії НОМЕР_1 , реєстраційний №277, виданого 22 липня 1986 року та трудової книжки колгоспника, заповненої 22 січня 1992 року.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 293,294,315,319 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , архівної довідки відділу трудового архіву виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області №В-510-22 від 28 грудня 2022 року, диплому СПТУ-20 м. Дніпропетровська серії НОМЕР_1 , реєстраційний №277, виданого 22 липня 1986 року та трудової книжки колгоспника, заповненої 22 січня 1992 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л. Ф. Літвінова