Провадження № 2/712/190/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі -КАПЛЯ А.С.

з участю адвокатів - МАНЗАР Т.В., ЄРМАКА О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 ) про поділ майна подружжя, яка є об`єктом спільної сумісної власності та визнання права власності на майно та за зустрічним позовом ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_1 ) про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя, яка є об`єктом спільної сумісної власності та визнання права власності на майно, посилаючись на те, що 08 лютого 2014 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 07 вересня 2020 року шлюб з відповідачем розірвано.

Під час перебування у шлюбі, ними було придбано за спільні кошти подружжя наступне нерухоме майно: двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , яка зареєстрована на ім`я відповідача ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 17.04.2015 року; трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 , яка зареєстрована ім`я відповідача ОСОБА_4 на підставі договору про пайову участь від 22 жовтня 2015 року, додаткової угоди від 20.05.2020 року, акту приймання-передачі нерухомого майна від 29.05.2020 року.

Домовленості про добровільний поділ рухомого майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, між ними не досягнуто.

Тому вважає, що воно має бути поділено між ними у рівних частках, визнавши за ним право власності на частину двокімнатної квартири АДРЕСА_3 та на частину трикімнатної квартири АДРЕСА_4 .

Ухвалою від 11 січня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

31.01.2022 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.

31.01.2022 року відповідачем також подано до суду зустрічний позов про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що позивач та відповідач, дійсно, перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.02.2014 року по 07.09.2020 року. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі ними було придбане нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира АДРЕСА_3 , яка була зареєстрована на ім`я ОСОБА_4 ; трикімнатна квартира АДРЕСА_4 , яка була зареєстрована на ім`я ОСОБА_4 ; однокімнатна квартира АДРЕСА_5 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_5 ; нежитлове приміщення № 93 (гараж) загальною площею 22,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , яке зареєстроване на ім`я ОСОБА_5 ; транспортний засіб Honda Accord, 2014 року випуску, який зареєстрований за ОСОБА_5 .

Відповідно до Висновку оцінювача про вартість майна мана від 08.12.2021 року, яку проводив позивач за первісним позовом, вартість двокімнатної квартири АДРЕСА_3 , становить 260 000 грн.. Відповідно до Висновку оцінювача про вартість майна від 08.12.2021 року, яку проводив позивач за первісним позовом, вартість трикімнатної квартири АДРЕСА_4 , становить 300 000 грн.

За допомогою Єдиної бази даних звітів про оцінку були визначено оціночну вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_5 , яка становить 713 145 грн. 57 коп.; оціночну вартість нежитлового приміщення № 93 (гараж), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , яка становить 71 302 грн. 32 коп. Також відповідно до Звіту про оціночну вартість транспортного засобу вартість транспортного засобу Honda Accord, 2014 року випуску, становить 350 300 грн.

Тому просить в рамках поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_5 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_5 ; нежитлове приміщення № 93 (гараж) загальною площею (кв.м): 22.7, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_6 ; транспортний засіб Honda Accord, 2014 року випуску, а право власності ОСОБА_4 на дане майно припинити.

В рамках поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_3 ; квартиру АДРЕСА_4 , а право власності ОСОБА_5 на дане майно припинити.

А також просить стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості спільного майна подружжя в сумі 287 373 грн. 95 коп.; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 8 473 грн. 73 коп. та витрати пов`язані із розглядом справи у суді у вигляді надання правової допомоги в розмірі 43 000 грн.

07.02.2022 року позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 12 квітня 2022 року зустрічну позовну заяву прийнято та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

21.04.2022 року позивачем за первісним позовом подано відзив на зустрічний позов.

Ухвалою суду від 11 серпня 2022 року вирішено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з призначенням по справі підготовчого судового засідання.

Ухвалою від 22 листопада 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його адвокат Манзар Т.В. первісні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, зустрічні позовні вимоги визнали частково, просили визнати по частині права власності за сторонами на зазначене в зустрічному позові майно.

Адвокат ОСОБА_4 . Єрмак О.В. в судовому засіданні зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити, проти задоволення первісного позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення сторін, думку адвокатів, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факт та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та сімейного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що з 08 лютого 2014 року по 07 вересня 2020 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За час шлюбу подружжям було придбано наступне майно: двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , яка зареєстрована на ім`я відповідача ОСОБА_4 , трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 , яка зареєстрована ім`я відповідача ОСОБА_4 , а також однокімнатну квартиру АДРЕСА_5 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_5 ; нежитлове приміщення № 93 (гараж) загальною площею 22,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , яке зареєстроване на ім`я ОСОБА_5 ; транспортний засіб Honda Accord, 2014 року випуску, який зареєстрований за ОСОБА_5 .

Так, позивач за первісним позовом ОСОБА_5 в порядку поділу спільного майна подружжя просить визнати за ним право власності на частину двокімнатної квартири АДРЕСА_3 та на частину трикімнатної квартири АДРЕСА_4 , а також на частину однокімнатної квартири АДРЕСА_5 , на частину нежитлового приміщення № 93 (гараж), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 та на частину транспортного засобу Honda Accord, 2014 року випуску.

Відповідач за первісним позовом проти такого розподілу заперечує та просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_5 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_5 ; нежитлове приміщення № 93 (гараж) загальною площею (кв.м): 22.7, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_6 ; транспортний засіб Honda Accord, 2014 року випуску, а право власності ОСОБА_4 на дане майно припинити. В рамках поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_3 ; квартиру АДРЕСА_4 , а право власності ОСОБА_5 на дане майно припинити. А також просить стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості спільного майна подружжя в сумі 287 373 грн. 95 коп.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч.4 ст.65 СК).

Таким чином, спірне майно було набуте сторонами у шлюбі за спільні кошти і, виходячи зі ст.60 СК України, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стаття 69 СК України дає подружжю право на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.372 ЦК України майно, що є у спільнім сумісній власності, може бути поділене між співвласниками. У разі поділу вважається, що частки співвласників є рівними. У разі поділу майна право спільної сумісної власності припиняється.

Відповідно до статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісне власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно з пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України, яка від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

У пункті 25 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що при поділі спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статті 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (статті 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Щодо застосування вказаної норми при поділі майна подружжя Верховним Судом України викладена правова позиція у справі № 6-37цс13 від 23 вересня 2015 року, відповідно до якої при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в разі, якщо речі є неподільними, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини четверта, п`ята статті 71 СК України). За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України. Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Частиною першою та другою статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Таким чином, у випадку, коли один із співвласників погодився отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона не погодилася її добровільно виплачувати з будь-якої причини, зацікавлений в одержанні замість своєї частки у майні грошової компенсації співвласник звертається до суду із позовом на підставі статті 364 ЦК України.

У Рішенні Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 року у справі за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 СК України №1-8/2012 (№ 17-рп/2012), яким встановлено, зокрема, що основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 Кодексу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 Кодексу). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 Кодексу, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділу частки.

Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 Кодексу. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Кодексу) або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 464/7011/16-ц.

В даному випадку, позивач по первісному та відповідач по зустрічному позову ОСОБА_5 не дає згоди на отримання грошової компенсації за свою частку в майні та на відступлення частки у спільній сумісній власності - ОСОБА_4 , а просить поділити майно шляхом визнання права власності за сторонами по частині.

Крім того, суд також звертає увагу на наступне.

Згідно з пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України, яка від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Так, ні позивачем, ні відповідачем до суду не подано висновків експертів про вартість нерухомого та рухомого майна на момент розгляду даної справи з оглядом даного майна, що є необхідною умовою для об`єктивного встановлення його вартості.

Надані ОСОБА_4 до суду довідки про оціночну вартість об`єктів нерухомості та оцінку легкового автомобіля не можна вважати належними та допустимими доказами згідно ст. 76-81 ЦПК України, які б підтверджували дійсну ринкову вартість спірного майна.

Тому суд вважає, що дане майно підлягає поділу між сторонами з визначенням права власності по частині з припиненням права спільної сумісної власності подружжя на таке майно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, шляхом визнання за ОСОБА_5 права власності на частину двокімнатної квартири АДРЕСА_3 та на частину трикімнатної квартири АДРЕСА_4 , а також визнання за ОСОБА_4 право власності на частину двокімнатної квартири АДРЕСА_3 та на частину трикімнатної квартири АДРЕСА_4 ; право спільної сумісної власності подружжя на вказане майно припинити. При цьому, суд приходить до висновку, що зустрічний позов підлягає до часткового задоволення, шляхом визнання за ОСОБА_5 права власності на частину однокімнатної квартири АДРЕСА_5 , на частину нежитлового приміщення № 93 (гараж), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 та на частину транспортного засобу Honda Accord, 2014 року випуску, а також визнання за ОСОБА_4 права власності на частину однокімнатної квартири АДРЕСА_5 , на частину нежитлового приміщення № 93 (гараж), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 та на частину транспортного засобу Honda Accord, 2014 року випуску, при цьому, право спільної сумісної власності подружжя на дане майно припинити. В решті вимог зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при пред`явленні первісних позовних вимог сплачений судовий збір у розмірі 2 800 грн., заявлений первісний позов задоволений судом повністю, в зв`язку з чим з відповідача по первісному позову на користь позивача також підлягають стягненню витрати на сплату судового збору.

При пред`явленні зустрічного позову позивачем за зустрічний позовом було сплачено судовий збір у розмірі 8 473 грн. 74 коп. При цьому, зустрічний позов задоволено частково, тому до стягнення з відповідача на користь позивача за зустрічним позовом підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4 236 грн. 86 коп.

Щодо вимог сторін про відшкодування понесених витрат на правову допомогу представниками сторін заявлено клопотання з посиланням на норму ст. 141 ч. 8 ЦПК України щодо можливості подачі доказів про судові витрати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись ст.ст.12,13,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 355, 369 ЦК України, ст.ст. 60, 65, 70 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Первісний позов задовольнити.

У порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , визнати за ОСОБА_5 право власності на частину двокімнатної квартири АДРЕСА_3 та на частину трикімнатної квартири АДРЕСА_4 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності на частину двокімнатної квартири АДРЕСА_3 та на частину трикімнатної квартири АДРЕСА_4 .

Право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_3 та на квартиру АДРЕСА_4 - припинити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 2 800 грн.

Зустрічний позов задоволити частково.

У порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , визнати за ОСОБА_5 право власності на частину однокімнатної квартири АДРЕСА_5 , на частину нежитлового приміщення № 93 (гараж), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 та на частину транспортного засобу Honda Accord, 2014 року випуску.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на частину однокімнатної квартири АДРЕСА_5 , на частину нежитлового приміщення № 93 (гараж), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 та на частину транспортного засобу Honda Accord, 2014 року випуску.

Право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_5 , на нежитлове приміщення № 93 (гараж), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 та на транспортний засіб Honda Accord, 2014 року випуску - припинити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 4 236 грн. 86 коп.

В решті вимог зустрічного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст судового рішення складено 31 березня 2023 року.