Справа № 598/410/23
провадження № 2/598/159/2023
РІШЕННЯ

іменем України

"29" березня 2023 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретаря Казмірук Н.Г.

розглянувши у підготовчому письмовому провадженні в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що спільне сімейне життя між ними не склалося, оскільки вони люди з несумісними характерами та різницею у віці, внаслідок чого в сім`ї часто виникали непорозуміння, сварки, що призвели до неприязних відносин між ними. З грудня 2022 року сторони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть Крім того, позивач просить визначити місцє проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ним по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 03.03.2023 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін по справі.

Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позові, оскільки відповідач визнає позовні вимоги, тому просить ухвалити рішення у підготовчому судовому звсіданні.

Від відповідачки на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати та не заперечує щоб після розірвання їх шлюбу, дитини залишилися проживати з батьком позивачем у справі, та також просить ухвалити рішення у підготовчому судовому звсіданні.

Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підставна і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 22 вересня 2012 року у відділі ДРАЦС Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №92.

Від цього шлюбу в подружжя народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає із батьком ОСОБА_1 , по АДРЕСА_1 .

Відносини між подружжям свідчать про те, що сім`я розпалася, сторони на протязі тривалого часу подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо і миритися не бажають.

Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3 та 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові від 15.01.2020 року, справа №200/952/18 (провадження №61-14859св19), Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Проаналізувавши докази по даній справі, суд вважає, що сторони на протязі тривалого часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та відновлювати їх не бажають, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, що суперечить правам та інтересам позивача, і має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Враховуючи те, що батьки дійшли спільної згоди, щоб після розірвання шлюбу їх малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилися проживати з батьком, та на даний час між ними саме так склалися обставини щодо місця проживання дитини, діючи в інтересах дитини, суд вважає за необхідне у даному конкретному випадку після розірвання шлюбу між подружжям, залишити проживати дитину ОСОБА_5 разом із батьком ОСОБА_1 ..

На підставі наведеного, ст.ст.24, 104, 105, 110, 112-115, 160, Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст.4, 12, 81, 82, 141, 200, 263, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 22 вересня 2012 року у відділі ДРАЦС Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , актовий запис №92.

Після розірвання шлюбу неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом із батьком ОСОБА_1 ,.

Рішення суду про розірвання шлюбу, після набрання ним законної сили, надіслати до Збаразького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Тернопільської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено і підписано 29 березня 2023 року.

Суддя Галина ЩЕРБАТА