Провадження № 2-з/752/177/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Машкевич К.В.

за участю секретаря- Гненик К.П.

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом заступника Генерального прокурора Літвінової Вікторії в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи: Обслуговуючий кооператив житловий кооператив «Котміст», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка», ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками шляхом визнання договору недійсним, скасування рішень про державну реєстрацію прав та проведеної на їх підставі державної реєстрації прав, зобов`язання повернути земельну ділянку, суд

В С Т А Н О В И В:

Заступник Генерального прокурора Літвінова В., яка діє в інтересах держави в особі Київської міської ради звернулася до суду з позовом і просить:

- усунути перешкоди власнику - територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради - у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою на АДРЕСА_1 шляхом визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :90:371:0098 від 11.12.2013, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

- усунути перешкоди власнику - територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради - у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :90:371:0098 шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.12.2013, індексний номер 8935909, та здійсненої на його підставі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності від 11.12.2013 за номером 3796566, припинивши право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1518 га з кадастровим номером :90:371:0098.

- зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 0,1518 га з кадастровим номером :90:371:0098, розташовану на АДРЕСА_1 , територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради.

- визнати незаконною та скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію від 25.12.2009 земельної ділянки площею 0,1518 га з цільовим призначенням «для житлової забудови», кадастровий номер земельної ділянки :90:371:0098, виключивши відповідні відомості з Державного земельного кадастру.

Разом з позовною заявою до Голосіївського районного суду м. Києва заступником Генерального прокурора Літвіновою В., яка діє в інтересах держави в особі Київської міської ради подано заяву про забезпечення позову, в якій остання просить накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1518 га з кадастровим номером :90:371:0098, розташовану на АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), та іншим особам вчиняти дії, які можуть призвести до пошкодження земельної ділянки з кадастровим номером :90:371:0098 чи вплинути на її правовий статус, зокрема, але не виключно, огороджувати ділянку, розорювати, здійснювати на ній будівництво, земляні роботи, роботи з підготовки будівельного майданчика і розчистку території, намив ґрунту чи піску, знищувати рослинний покрив будь-яким способом, укладати договори та вчиняти інші правочини, а саме вносити земельну ділянку до статутного капіталу юридичної особи, здійснювати реєстраційні дії щодо цієї ділянки, у тому числі реєструвати на ній об`єкти нерухомого майна чи незавершеного будівництва, ініціювати об`єднання / поділ ділянки.

Посилається на те, що земельна ділянка із кадастровими номерами :90:371:0098, яка за своїми характеристиками належать до земель природно-заповідного фонду та історико-культурного призначення незаконно перейшли у приватну власність на підставі рішення Київської міської ради від 01.10.2007 № 355/3189 про передачу ОКЖК «Котміст» у власність для житлової забудови та у довгострокову оренду земельних ділянок загальною площею 74,69 га на 21-му км Столичного шосе в Голосіївському р-ні м. Києва.

Зазначає, що рішенням Господарського суду м. Києва від 15.12.2016 у справі № 910/3724/14, яке набрало чинності, рішення Київської міської ради від 01.10.2007 № 355/3189 у відповідній частині визнано недійсним, встановлено відсутність в ОКЖК «Котміст» і ТОВ «Будівельна спілка» прав на земельні ділянки на 21-му км Столичного шосе в Голосіївському р-ні м. Києва, а зібраними Офісом Генерального прокурора доказами підтверджено, що ці ділянки є землями природно-заповідного фонду та історико-культурного призначення, тому вони мають статус обмежено оборотоздатних об`єктів і взагалі не можуть передаватися із комунальної у приватну власність із виникненням у них приватного володільця.

Посилається, що спірна земельна ділянка, яка наразі зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 , сформована за рахунок ділянок загальною площею 74,69 га на 21-му км Столичного шосе в Голосіївському р-ні м. Києва, які неправомірно передані у власність ОКЖК «Котміст», після чого неодноразово об`єднані / поділені та відчужені різними юридичними і фізичними особами.

Зокрема, ОКЖК «Котміст» оформив правовстановлювальні документи на земельні ділянки площами 34,3740 га, 30,5199 га і 0,2402 га, після чого земельну ділянку площею 34,3740 га передав до статутного капіталу ТОВ «Будівельна спілка», яке поділило її на кілька частин і передало до статутних капіталів ТОВ «Лігабуд» і ТОВ «Земконтракт», а частину площею 6,0799 га відчужило ОСОБА_2 , який здійснив її поділ на 32 земельні ділянки з кадастровими номерами :90:371:0042, :90:371:0090 - :90:371:0120. Деякі з них він відчужив іншим фізичним особам, у тому числі ОСОБА_1 .

Вказані обставини, підтверджують ризик подальшого відчуження земельної ділянки і засвідчують обґрунтованість тверджень Офісу Генерального прокурора про необхідність застосування у справі заходів забезпечення позову, оскільки їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів територіальної громади м. Києва, які полягають у забезпеченні повернення законному власнику прав на ділянку.

Зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :90:371:0098 входить до меж ландшафтного заказника місцевого значення «Острів Жуків», заплави р. Дніпро та зони охоронюваного ландшафту, встановленої рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 16.07.1979 № 920 «Про уточнення меж історико-культурних заповідників і зон охорони пам`яток історії та культури в м. Києві» та розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 16.07.1979 № 920».

Таким чином, ця земельна ділянка відповідно до законодавства, а саме статей 43, 44, 53, 54, 83 ЗК України, статей 5, 61 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 3, 7, 9, 53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та статей 1, 2, 32, 33, 33-1 Закону України «Про охорону культурної спадщини», належить до земель природно-заповідного фонду та історико-культурного призначення.

Вважає, що незастосування заходу забезпечення позову призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, а також до настання незворотних наслідків для цього об`єкта природно-заповідного фонду через його забудову чи інше використання всупереч режиму, встановленому для територій заповідного фонду, а тому просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Підстави забезпечення позову врегульовано ст.149 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову застосовується, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч.1 ст.151 ЦПК України.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно, забороною вчиняти певні дії.

За даною нормою закону однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність при цьому передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові №752/6255/18 від 21 листопада 2018 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову мають бути надані докази необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З урахуванням цього, предмету спору сторін та обсяг майна, яке є предметом спору, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення.

З точки зору закону заходи забезпечення позову визначаються виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини конкретної справи.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Ухвала суду щодо накладення арешту на майно за своєю суттю є обмеженням, встановленим для відповідачів, вільно розпоряджатися нерухомим майном.

У зв`язку з наведеним та враховуючи викладене вище, предмет спору, співмірність вимог позивача з заявленими ним заходами забезпечення позову, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1518 га з кадастровим номером :90:371:0098, розташовану на АДРЕСА_1 , яка належать на праві власності ОСОБА_1 .

Заборонити ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППНОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 /, та іншим особам вчиняти дії, які можуть призвести до пошкодження земельної ділянки з кадастровим номером :90:371:0098 чи вплинути на її правовий статус, зокрема, але не виключно, огороджувати ділянку, розорювати, здійснювати на ній будівництво, земляні роботи, роботи з підготовки будівельного майданчика і розчистку території, намив ґрунту чи піску, знищувати рослинний покрив будь-яким способом, укладати договори та вчиняти інші правочини, а саме вносити земельну ділянку до статутного капіталу юридичної особи, здійснювати реєстраційні дії щодо цієї ділянки, у тому числі реєструвати на ній об`єкти нерухомого майна чи незавершеного будівництва, ініціювати об`єднання / поділ ділянки.

Позивач: заступник Генерального прокурора В.Літвінова в інтересах держави в особі Київської міської ради, адреса: 01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, код ЄДРПОУ Офісу Генерального прокурора 00034051

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППНОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Обслуговуючий кооператив житловий кооператив «Котміст», адреса: 01010, м.Київ, вул. Івана Мазепи, 3-Б, офіс 174, .

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна спілка», адреса: 02166, м.Київ, вул. Кубанської України, 26, .

Третя особа: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя: К.В.Машкевич