Справа №351/29/23
Номер провадження №2/351/226/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Калиновського М.М.,

за участі секретаря - Равлюк М.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом адвоката Петрички Олександра Євгеновича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Петричка О.Є., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності.

В обґрунтування уточнюючих позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_4 , після смерті якої залишилось спадкове майно: житловий будинок АДРЕСА_1 . Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 року були зареєстровані та проживали крім позивачки, мати ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцем за заповітом померлої стала позивачка по справі, яка подала заяву на прийняття спадщини .

Відповідачі по справі не претендують на свої частки у належному їм майні колишнього «колгоспного двору» та відмовляються від своєї частки на користь позивачки.

Однак в зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на будиноковолодіння, державним нотаріусом Бесчасній Н.Г. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок №3 , 1966 року побудови (літера за планом земельної ділянки "А"), з господарськими будівлями та спорудами (літери за планом земельної ділянки "Б, В, Г, Д, Е, Є, З, АДРЕСА_2 .

Представник позивачки подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу розглядати за його і позивачки відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги визнали, проти позову не заперечили.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , слідує, що батьками останньої записано ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З свідоцтва про смерть виданого на ОСОБА_4 , слідує, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно заповіту, який посвідчений 22.05.2002р. секретарем Підвисоцької сільської ради Данильчик П.П. все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

Згідно Виписки з інвентаризаційних матеріалів, виданої 24.02.2020р. слідує, що право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , згідно архівних даних станом на 31.12.2012р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстраційних книгах не зареєстровано.

У технічному паспорті виданого 26.02.2020 року міститься характеристика будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, а саме: житлового будинку, рік спорудження 1966 року та житлового будинку незавершеного будівництва, рік спорудження 2020 року по АДРЕСА_1 .

З довідки від 22.12.2022 р. №1289, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради слідує, що на день смерті ОСОБА_4 , остання була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 із наступним складом: син ОСОБА_2 , 1970 р.н., донька ОСОБА_1 , 1972 р.н., зять ОСОБА_7 , 1973 р.н., онук ОСОБА_7 , 1994 р.н., онука ОСОБА_8 , 1997 р.н.

З довідки від 22.12.2022 р. №1290, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради слідує, що станом на 15.04.1991 р. в господарстві АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_2 , 1970 р.н., донька ОСОБА_5 , 1972 р.н. та син ОСОБА_3 , 1974 р.н.

З довідки від 22.02.2022 р. №360/02-14 виданої державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори Коломийського району, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 заведена спадкова справа за №233/2018 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом №505 від 15.06.2018р. доньки померлої ОСОБА_1 , 1972 р.н., жительки с. Підвисоке Коломийського району. Заяв від інших спадкоємців не надходило.

Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської державної нотаріальної контори Коломийського району від 22.01.2022 р. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що оскільки спірний житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 , належав колгоспному двору, в якому станом 15.04.1991 р. були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачка ОСОБА_9 та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 а, отже, кожному з них, зокрема, належало по 1/4 частині спірного будинку, однак частки в колгоспному дворі не визначені. Спадкоємцем частки ОСОБА_4 згідно заповіту стала позивачка ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину, а отже відсутність правовстановлюючого документу не є підставою відмови у захисті права позивачки та, беручи до уваги визнання позову відповідачами та їх відмову від заперечень проти позову, суд дійшов висновку про те, що є підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частину домоволодіння, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову слід відмовити, оскільки заявлені вимоги не є предметом судового захисту.

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на 1/2 частину житлового будинку №3 , 1966 року побудови (літера за планом земельної ділянки "А"), з відповідною частиною господарських будівель та споруд (літери за планом земельної ділянки "Б, В, Г, Д, Е, Є, З, №1, №2-4) по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ