УХВАЛА

про забезпечення позову

03.04.2023

Справа № 522/6281/23-Е

Провадження № 2/522/3748/23

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Ярема Х.С. розглянула в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

ВСТАНОВИВ:

31.03.2023 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Главацький В.А., приватний нотаріус Журавель М.В.

Позивач просить суд:

- визначити ОСОБА_1 додатковий строк протягом трьох місяців для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 , перебіг якого вважати таким, що почався з дня набрання рішенням законної сили;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 17.08.2022 ОСОБА_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Разом з позовом подано заяву про забезпечення позову. Позивач просить суд накласти арешт наналежну відповідачеві - ОСОБА_2 квартиру та заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири, побоючись, що поки триватиме спір, ОСОБА_2 може відчужити квартиру. Зазаначає, що в березні 2023 року дізнався від брата ОСОБА_2 , що за життя баба - ОСОБА_3 склала заповіт. Оскільки ОСОБА_1 не скористався правом прийняття спадщини, то спадщину прийняв ОСОБА_2 .

Вирішуючи заяву про забезпечення позову суд виходить з наступних мотивів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Також у питаннях забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й відповідача, інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, для того, щоб було вжито заходи для забезпечення позову у справі, заявнику необхідно довести, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Без встановлення наявності таких обставин вжиття заходів для забезпечення позову є неможливим.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Зі змісту позову вбачається, що предметом спору є визнання за позивачем права власності на спадкове майно, яке наразі перебуває у власності відповідача, а отже, є наявними ризики відчуження цього майна на користь третіх осіб.

Таким чином, не застосування заходу забезпечення позову у вигляді арешту, про який просить позивач, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову. При цьому обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру, яка належить відповідачеві, не призведе до надмірного обмеження майнових прав відповідача та є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Щодо вимог про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії зі спірною квартирою, то суд зазначає, що спір стосується лише визнання права власності на спірну квартиру за позивачем, а тому заборона вчиняти будь-які реєстраційні дії з цією квартирою, зокрема, ті які не пов`язані з відчуженням квартири є неспівмірною із позовними вимогами, а тому в цій частині суд відмовляє у задоволення заяви.

Враховуючи, що арешт квартири не передбачає вилучення цього майна з користування власника, судом не встановлено підстав для застосування зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст. 149, 150, 152-154, 157 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 100) та належить на праві власності ОСОБА_2 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню. Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ярема Х.С.