Справа № 761/4613/22
Провадження № 2/761/1690/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Романишеної І.П.,

за участю секретаря Решти Д.О.,

представника відповідача Мельничук І.В.,

представника відповідача Глущенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в м.Києві, слідчого Печерського управління поліції Кононченка Сергія Анатолійовича, третя особа: Державна казначейська служба України про стягнення майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває дана цивільна справа.

Ухвалою суду від 10.02.2022 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Згідно ухвали суду від 13.09.2022 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача слідчого Печерського управління поліції Кононченка Сергія Анатолійовича.

Ухвалою суду від 28.11.2022 року клопотання представника відповідача 1 про витребування доказів задоволено, витребувано у Територіального управління Державного бюро розслідувань (вул. Симона Петлюри, 15, місто Київ, 01032) належним чином засвідчені копії документів з матеріалів кримінального провадження №0000196: щодо визнання транспортного засобу «Mercedes-Benz» державний номерний знак НОМЕР_1 речовим доказом, щодо винесення постанови про визнання/відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_1 , встановлення вартості викраденого майна; у Київської міської прокуратури (Предславинська вул, 45/9, Київ, 03150) інформацію щодо місцезнаходження транспортного засобу «Mercedes-Benz» державний номерний знак НОМЕР_1 , вилученого в рамках кримінального провадження №0002387.

В даному судовому засіданні було поставлено на обговорення наступні клопотання представника відповідача 1, а саме: письмове клопотання про залишення позовної заяви без руху, усне клопотання про залучення Київської міської прокуратури в якості третьої особи, а також усне клопотання представника про визнання явки відповідача 2 у судове засідання обов`язковою.

Так, представник відповідача 1 у судовому засіданні клопотання про залишення позову без руху підтримала. Водночас, у письмовому клопотанні представником зауважено, що позивачем не зазначено, які позовні вимоги заявлені до кожного з відповідачів, тобто, позовна заява не відповідає нормам статті 175 ЦПК України. В той же час, відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Кошти на відшкодування шкоди стягуються з держави за рахунок коштів Державного бюджету України (висновок Верховного Суду від 25.01.2023 у справі № 753/22826/19), а не з відповідачів безпосередньо.

Представник позивача заперечила проти задоволення всіх заявлених клопотань представника відповідача 1.

Відповідач 2 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Вирішуючи питання, чи обґрунтоване клопотання про залишення позову без руху, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з правовим висновком, викладеним у пункті 71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, зокрема представляти державу в суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 5023/10655/11 (пункт 6.22); від 26 лютого 2019 року у справі № 915/478/18 (пункт 4.20); від 27 лютого 2019 року у справі № 761/3884/18 (пункт 33), від 26 червня 2019 року у справі 587/430/16-ц (пункт 26), від 18 грудня 2019 року у справі 688/2479/16-ц (пункт 22), від 18 березня 2020 року у справі № 553/2759/18 (пункт 35)).

У справах про відшкодування шкоди державою остання бере участь як відповідач через той орган, діяннями якого заподіяно шкоду. Хоча наявність такого органу для того, щоби заявити відповідний позов до держави України, не є обов`язковою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц (пункт 30)). Участь у вказаних справах Державної казначейської служби України чи її територіальних органів не є необхідною (постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц (пункт 44), від 25 березня 2020 року у справі № 641/8857/17 (пункт 64), від 11 листопада 2020 року у справі № 9901/845/18 (пункт 38), від 09 грудня 2020 року у справі № 9901/613/18 (пункт 79)).

Під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (пункт 27), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 81), від 05 жовтня 2022 року у справі № 923/199/21 (пункт 8.18) і № 922/1830/19 (пункт 7.3)).

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, що: «….при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

У рішенні ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року) наголосив на тому, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Разом з тим, у рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» («Де Жуфре де ла Прадель проти Франції») від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Підсумовуючи все вищевикладене, беручи до уваги вищезазначену релевантну судову практику у подібних правовідносинах, суд приходить до переконання, що у задоволенні клопотання представника відповідача 1 слід відмовити, оскільки підстави для залишення позову без руху відсутні, а задоволення клопотання буде мати наслідком позбавлення права позивача на доступ до суду та захисту своїх прав.

Стосовно клопотання про визнання явки обов`язковю відповідача 2 у судове засідання, то в даному випадку відповідне клопотання на переконання суду не є належним чином обґрунтованим, а підстава на яку посилається представник не є об`єктивною передумовою для визнання явки відповідача 2 у судове засідання обов`язковою.

Так, згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Частина 1 ст.128 ЦПК України визначає, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Згідно зі ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

На підставі частин 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Зважаючи на закріплений принцип змагальності в судовому процесі, вільне використання сторонами наданих прав для доказування своєї правової позиції, враховуючи, зміст позовної вимоги, доводи представника відповідача 1, суд не вбачає підстав для визнання явки відповідача 2 в судове засідання обов`язковою.

Вирішуючи усне клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи Київську міську прокуратуру, суд зауважує наступне.

Згідно із ч.ч. 1 та 5 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Разом з тим, представником відповідача 1 не доведено та в результаті дослідження матеріалів цивільної справи судом не встановлено, яким чином рішення суду у даній справі може вплинути на права чи обов`язки Київської міської прокуратури, а тому відповідне клопотання не підлягає задоволенню.

На виконання вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України судом в судових засіданнях було здійснено визначені у вказаній нормі дії, необхідні для забезпечення правильного та своєчасного розгляду справи по суті.

При цьому, підстав для відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви у відповідності до вимог ст.ст. 197, 198, 223 ЦПК України судом встановлено не було.

Також, суд враховує, що представник позивача не заперечує проти закриття підготовчого провадження у справі та призначення її до розгляду по суті, тому з урахуванням строку підготовчого провадження, встановленого ч. 3 ст. 189 ЦПК України, а також на підставі ч. 2 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе закрити підготовче провадження у цій справі та призначити справу до судового розгляду по суті.

На підставі викладеного, керуючись 12, 43, 53, 187, 197, 259, 260, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача 1 про залишення позовної заяви без руху, - відмовити.

У задоволенні клопотання представника відповідача 1 про визнання явки відповідача 2 в судове засідання обов`язковою, - відмовити.

У задоволенні клопотання представника відповідача 1 про залучення до участі у справі в якості третьої особи Київську міську прокуратуру, - відмовити.

Закрити підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в м.Києві, слідчого Печерського управління поліції Кононченка Сергія Анатолійовича, третя особа: Державна казначейська служба України про стягнення майнової та моральної шкоди та призначити справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні 18 травня 2023 року на 11:00 год. в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 31А, зал № 707.

Роз`яснити учасникам справи їх право подати заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні та право брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, що регламентовано статтею 212 ЦПК України.

Встановити наступний порядок дослідження доказів: надання вступного слова учасникам справи, з`ясування обставин, на які учасники посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідження письмових доказів, додаткові пояснення, судові дебати.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи на офіційному Веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за адресою http://sh.ki.court.gov.ua/sud2610.

Ухвала суду не підлягає, але заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 31.03.2023 р.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА