Справа № 369/22/19
Провадження № 2/369/68/23
РІШЕННЯ

Іменем України

31.03.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т. В.,

при секретарі Яцевич В.А., Мазурик Д.С.,

Житар А. А.,

за участю представника позивача Позднякова П.В., ОСОБА_1

представника відповідача Браніцького О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Облпартнер», про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Облпартнер» (далі ТОВ «Облпартнер») про звернення стягнення на предмет іпотеки.

На обґрунтування своїх вимог зазначало, що 30.11.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі АКІБ «УкрСиббанк») та ТОВ «Облпартнер» укладено кредитний договір № 0.

На забезпечення виконання кредитних зобов`язань 30.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Облпартнер» укладено два договори іпотеки №№ 5183, 5184, відповідно до умов яких ТОВ «Облпартнер» передало в іпотеку банку дві земельні ділянки, а саме:

- земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, загальною площею 0,1201 га, яка знаходить за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ТОВ «Облпартнер» на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сніговою К. В. за реєстровим номером 4501;

- земельну ділянку загальною площею 0,1194 га, яка знаходить за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ТОВ «Облпартнер» на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сніговою К. В. за реєстровим номером 4494;

21.09.2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», укладено договір факторингу № 26, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 30.11.2007 року № 0 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

29.09.2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір відступлення прав вимог № 2 за договором іпотеки до договору факторингу від 21.09.2015 року № 26, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О. В. та зареєстрований за номером 5063.

Отже, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» як правонаступник ПАТ «УкрСиббанк» набув прав іпотекодержателя щодо земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим номером :01:012:0178, площею 0,2395 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка станом на час укладення кредитного та іпотечного договорів складалась з двох земельних ділянок площею 0,1201 га та 0,1194 га.

Старшим державним виконавцем відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області 09.02.2012 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1858, виданого 31.10.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ТОВ «Облпартнер» на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 2 355 700,07 грн.

Відповідно до протоколу № 1242056 від 25.12.2013 року були проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ТОВ «Облпартнер». Протоколом, складеного філією II приватного підприємства «Нива-В.Ш.», переможцем прилюдних торгів було визнано ОСОБА_3 .

30.07.2015 року ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін Б. М. про видачу свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на спірну земельну ділянку площею 0,2395 га (яка станом на дату укладення кредитного договору та іпотечних договорів складалася з двох земельних ділянок площею 0,1201 га та площею 0,1194 га).

30.07.2015 року ОСОБА_3 було видане свідоцтво про придбання нерухомого майна земельну ділянку площею 0,2395 га, кадастровий номер :01:012:0178, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (яка станом на дату укладення кредитного договору та іпотечних договорів сдадалась з двох земельних ділянок площею 0,1201 га та площею 0,1194 га).

Враховуючи те, що прилюдні торги з реалізації спірної земельної ділянки, яка складалася з двох земельних ділянок площами 0,1201 га та 0,1194 га, були проведені з численними порушеннями чинного законодавства України, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2016 року в справі 369/8399/15-ц задоволено позовні вимоги ТОВ «Облпартнер» та визнано недійсними прилюдні торги та акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 10.01.2014 року № 376/3, визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна, видане ОСОБА_3 30.07.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2903, на земельну ділянку площею 0,2395 га, кадастровий номер :01:012:0178, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (яка станом на дату укладення кредитного договору та іпотечних договорів, складалась з двох земельних ділянок площами 0,1201 га та 0,1194 га).

Вищевказане рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2015 року в справі 369/8399/15-ц не оскаржувалося та набуло законної сили.

Однак, як стало відомо позивачу із інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності на спірну земельну ділянку площею 0,2395 га з кадастровим номером 222486601:01:012:0178 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.08.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Хоменко Т. Л. та зареєстрованого в реєстрі за № 960.

Позивач зазначає, що оскільки рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2015 року в справі 369/8399/15-ц визнано недійсними прилюдні торги, а також правовстановлюючі документи, видані за результатом таких торгів, ОСОБА_3 фактично не набув статусу власника спірної земельної ділянки.

Вказує на те, що оскільки спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:012:0178, площею 0,2395 га вибула із володіння ТОВ «Облпартнер» з порушеннями порядку проведення прилюдних торгів, що позбавляє ОСОБА_3 статусу добросовісного набувача та права розпорядження майном, то подальше її відчуження є незаконним та порушує права та законні інтереси іпотекодержателя, оскільки зобов`язання ТОВ «Облпартнер» перед ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за кредитним договором від 30.11.2007 року № 0 не виконане, заборгованість не погашена.

Посилаючись на зазначене, позивач просить суд: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 30.11.2007 року № 0 в сумі 297 545,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.11.2010 року становить 2 353 880,07 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку площею 0,2395 га з кадастровим номером :01:012:0178, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка станом на дату укладення кредитного договору та іпотечних договорів, складалась з двох земельних ділянок площами 0,1201 га та 0,1194 га.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.01.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

У березні 2019 року ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву.

В обґрунтування відзиву зазначав, що 26.08.2015 року він подав заявку про об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :01:012:0177 та земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:0178 в одну земельну ділянку. На підставі його заяви зазначені земельні ділянки було об`єднано в одну земельну ділянку та присвоєно кадастровий номер :01:012:5030, що пітверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31.08.2015 року № НВ-015.

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 157484441 станом на 25.02.2019 року земельна ділянка з кадастровим номером :01:012:5030 площею 0,3614 га належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грицюк П. В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3667.

Посилаючись на зазначене, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У вересні 2019 року адвокат Браніцький О. М., який діяв в інтересах третьої особи ОСОБА_3 , подав до суду письмові пояснення на позовну заяву, в обґрунтування яких зазначав, що йому на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 30.07.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 2902, належить земельна ділянка площею 0,2395 га з кадастровим номером :01:012:0178 та земельна ділянка з кадастровим номером :01:012:0177, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

20.08.2015 року був укладений договір купівлі-продажу земельних ділянок, який посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Хоменко Т. Л. та зареєстрований в реєстрі за номером 960, відповідно до якого ОСОБА_3 продав зазначені вище земельні ділянки ОСОБА_2

ОСОБА_2 об`єднав дві земельні ділянки в одну, якій було присвоєно кадастровий номер :01:012:5030.

28.12.2015 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області позов ТОВ «Облпартнер» про визнання прилюдних торгів недійсними задоволено. Визнано недійсними прилюдні торги та акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна № 376/3 від 10.01.2014 року з реалізації земельної ділянки площею 0,1219 га, кадастровий номер :01:012:0177, та земельної ділянки площею 0,2395 га, кадастровий номер :01:012:0178, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна, видане ОСОБА_3 30.07.2015 року, зареєстроване в реєстрі за № 2903, на земельну ділянку площею 0,1219 га, кадастровий номер :01:012:0177, Визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна, видане ОСОБА_3 30.07.2015 року та зареєстроване в реєстрі за № 2902, на земельну ділянку площею 0,2395 га, кадастровий номер :01:012:0178.

Також зазначає, що позивач не надав доказів на підтвердження переходу до нього права вимоги за кредитним договором та прав іпотекодержателя за іпотечними договорами від 30.11.2007 року № 5183, № 5184. А тому заявник вважає, що у ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відсутнє право на задоволення своїх вимог, як кредитора, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» є неналежним позивачем у справі, його права не порушені.

Крім того зазначає, що щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:012:0178, на яку позивач просить суд звернути стягнення, відсутні відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майн про обтяження цієї земельної ділянки іпотекою, а тому відсутній взаємозв`язок між предметом іпотеки згідно договорів іпотеки №№ 5183, 5184 та предметом спору земельною ділянкою з кадастровим номером :01:012:0178.

Також вказує на те, що земельна ділянка, яка є предметом спору, була об`єднана з іншою земельною ділянкою в одну, якій присвоєно кадастровий номер :01:012:5030, яка належить ОСОБА_4 , який правомірно набув право власності на спірне майно, є добросовісним набувачем, а тому відсутні правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки на належну йому на праві власності земельну ділянку.

Також звертає увагу на першочерговість позасудового врегулювання спору. Так оскільки договорами іпотеки сторони передбачили позасудовий спосіб звернення стягнення на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності, то вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є необгрутованими.

Крім того, зазначає, що задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, з огляду на фактичне виконання рішення Голосіївського районного суду про стягнення заборгованості призведе до подвійного стягнення заборгованості за одне й те ж саме зобов`язання.

Посилаючись на викладене, адвокат Браніцький О. М., який діє в інтересах ОСОБА_3 , просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від10.09.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі.

12.11.2019 року представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» Правник О. П. подав клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, яке обґрунтовано тим, що 26.08.2015 року ОСОБА_2 подано заяву про об`єднання земельних ділянок з кадастровим номером :01:012:0178 та :01:012:0177. В результаті об`єднання у вересні 2015 року було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5030, загальною площею 0,3614 га.

В грудні 2015 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5030 почали ділити, в результаті поділу було створено наступні земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5046 площею 0,055 га; :01:012:5044, площею 0,042 га; :01:012:5039, площею 0,0417 га; :01:012:5040 площею 0,042 га; :01:012:5041 площею 0,0418 га; :01:012:5045 площею 0,0555 га.

В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5046 площею 0,055 га почали ділити на земельні з кадастровими номерами: :01:012:5132 площею 0,0358 га; :01:012:5131 площею 0,0192 га. Також в липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5044 площею 0,042 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5123 площа 0,0123 га та :01:012:5124 площею 0,0297 га.

В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5039 площею 0,0417 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5134 площею 0,0286 га та :01:012:5133 площею 0,0131 га. Земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5040 площею 0,042 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5130 площею 0,0282 га; :01:012:5129 площею 0,0138 га. Земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5045 площею 0,0555 га поділили на земельні ділянки з кадастровим номером: :01:012:5122 площею 0,0407 га та :01:012:5121 площею 0,0148 га.

З наведених вище підстав представник позивача просив суд призначити по справі судову земельно-технічну експертизу, оскільки на дату укладення кредитного договору та іпотечних договорів земельна ділянка площею 0,2395 га, кадастровий номер :01:012:0178, складалась із земельних ділянок площами 0,1201 га та 0,1194 га, а в подальшому вона була неодноразово поділена, станом на час подачі клопотання не зрозуміло, які саме земельні ділянки в натурі перебувають в іпотеці, відтак наявні підстави для призначення судової земельно-технічної експертизи.

На вирішення експертизи представник позивача просив суд поставити наступні питання: визначити з яких саме земельних ділянок станом на 12.11.2019 року складаються земельні ділянки з колишніми кадастровими номерами :01:012:0178 та :01:012:0177, які були об`єднанні та надалі поділенні за вищезазначеною хронологією.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 14.11.2019 року призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- визначити з яких саме земельних ділянок станом на 12.11.2019 року складаються земельні ділянки з колишніми кадастровими номерами :01:012:0178 та :01:012:0177, які були об`єднанні та надалі поділенні за наступною хронологією:

В результаті об`єднання у вересні 2015 року було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5030, загальною площею 0,3614 га.

В грудні 2015 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5030 почали ділити, в результаті поділу було створено наступні земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5046 площею 0,055 га; :01:012:5044 площею 0,042 га; :01:012:5039 площею 0,0417 га; :01:012:5040 площею 0,042 га; :01:012:5041 площею 0,0418 га; :01:012:5045 площею 0,0555 га.

В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5046 площею 0,055 га почали ділити на земельні з кадастровими номерами: :01:012:5132 площею 0,0358 га; :01:012:5131 площею 0,0192 га.

Також в липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5044 площею 0,042 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5123 площею 0,0123 га та :01:012:5124 площею 0,0297 га.

В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5039 площею 0,0417 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5134 площею 0,0286 га та :01:012:5133 площею 0,0131 га.

В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5040 площею 0,042 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5130 площею 0,0282 га; :01:012:5129 площею 0,0138 га.

В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5045 площею 0,0555 га поділили на земельні ділянки з кадастровим номером: :01:012:5122 площею 0,0407 га та :01:012:5121 площею 0,0148 га.

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

24.01.2020 року до суду Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз було повернуто матеріали даної цивільної справи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.01.2020 року провадження у справі поновлено і призначено підготовчий розгляд справи.

12.03.2020 року представник позивача ОСОБА_5 . Подав клопотання про витребування доказів з Головного управління Держгеокадастру в Київській області.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.03.2020 року клопотання представника позивача ОСОБА_5 про витребування доказів задоволено. Витребувано у Головного управління Держгеокадастру у Київській області поземельні книги на спірні земельні ділянки зазначені в цій ухвалі.

08.07.2020 року представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» Правник О.П. подав клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи з аналогічним обґрунтування та вимогами як і в клопотанні про призначення експертизи від 12.11.2019 року.

Ухвалою Києво-Святошинсько районного суду від 01.10.2020 року призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- визначити з яких сааме земельних ділянок станом на 12.11.2019 року складаються земельні ділянки з колишніми кадастровими номерами :01:012:0178 та :01:012:0177, які були об`єднанні та надалі поділенні за наступною хронологією:

В результаті об`єднання у вересні 2015 року було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5030, загальною площею 0,3614 га.

В грудні 2015 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5030 почали ділити, в результаті поділу було створено наступні земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5046 площею 0,055 га; :01:012:5044 площею 0,042 га; :01:012:5039 площею 0,0417 га; :01:012:5040 площею 0,042 га; :01:012:5041 площею 0,0418 га; :01:012:5045 площею 0,0555 га.

В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5046 площею 0,055 га почали ділити на земельні з кадастровими номерами: :01:012:5132 площею 0,0358 га; :01:012:5131 площею 0,0192 га.

Також в липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5044 площею 0,042 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5123 площею 0,0123 га та :01:012:5124 площею 0,0297 га.

В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5039 площею 0,0417 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5134 площею 0,0286 га та :01:012:5133 площею 0,0131 га.

В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5040 площею 0,042 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5130 площею 0,0282 га; :01:012:5129 площею 0,0138 га.

В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5045 площею 0,0555 га поділили на земельні ділянки з кадастровим номером: :01:012:5122 площею 0,0407 га та :01:012:5121 площею 0,0148 га.

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

У грудні 2020 року від Головного управління Держгеокадастру у Київській області до суду надійшли витребувані документи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 08.02.2021 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.05.2021 року призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

Визначити з яких саме земельних ділянок станом на 12.11.2019 року складаються земельні ділянки з колишніми кадастровими номерами :01:012:0178 та :01:012:0177, які були об`єднанні та надалі поділенні за наступною хронологією:

У результаті об`єднання в вересні 2015 року було зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5030, загальною площею 0,3614 га.

В грудні 2015 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5030 почали ділити, в результаті поділу якої було створено наступні земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5046 площею 0,055 га; :01:012:5044 площею 0,042 га; :01:012:5039 площею 0,0417 га; :01:012:5040 площею 0,042 га; :01:012:5041 площею 0,0418 га; :01:012:5045 площею 0,0555 га.

В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5046 площею 0,055 га почали ділити на земельні з кадастровими номерами: :01:012:5132 площею 0,0358 га; :01:012:5131 площею 0,0192 га.

Також в липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5044 площею 0,042 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5123 площа 0,0123 га та :01:012:5124 площею 0,0297 га.

В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5039 площею 0,0417 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5134 площею 0,0286 га та :01:012:5133 площею 0,0131 га.

В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5040 площею 0,042 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5130 площею 0,0282 га; :01:012:5129 площею 0,0138 га.

В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5045 площею 0,0555 га поділили на земельні ділянки з кадастровим номером: :01:012:5122 площею 0,0407 га та :01:012:5121 площею 0,0148 га.

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

13.05.2022 року Київський науково-дослідний інститут судових експертиз направив до суду висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 29.04.2022 року № 1572/22-41.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.05.2022 року провадження у справі поновлено і призначено підготовчий розгляд.

11.07.2022 року від представника ОСОБА_3 надійшла заява про застосування строку позовної давності. В обґрунтування заяви зазначав, що пред`явивши у 2011 році позов до позичальника та поручителя про дострокове повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, банк відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив кінцевий строк виконання основного зобов`язання. Тому у банку виникли право пред`явити позов до іпотекодавців протягом трьох років, починаючи від дня наступного після закінчення строку, наданого боржнику для дострокового виконання кредитних зобов`язань. Пред`явивши позов у січні 2019 року, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» пропустив строк позовної давності, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.08.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні, встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі.

У судове засідання 20.03.2023 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Представник позивача подав до суду клопотання про проведення розгляду справи у відсутності представника. Позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30.07.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Облпартнер» укладено кредитний договір № 0, за умовами якого банк надав позичальнику 240 000,00 доларів США, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати та повернути банку.

На забезпечення виконання кредитних зобов`язань 30.11.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Облпартнер» укладено два договори іпотеки №№ 5183, 5184, відповідно до умов яких ТОВ «Облпартнер» передало в іпотеку банку дві земельні ділянки в с. Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області, а саме:

- земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, загальною площею 0,1201 га, яка знаходить за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ТОВ «Облпартнер» на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сніговою К. В. за реєстровим номером 4501;

- земельну ділянку загальною площею 0,1194 га, яка знаходить за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ТОВ «Облпартнер» на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сніговою К. В. за реєстровим номером 4494.

27.02.2009 року ТОВ «Облпартнер» отримало державний акт серія ЯЖ № 876219 на право власності на земельну ділянку площею 0,1219 га, кадастровий номер :01:012:0177, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

27.02.2009 року ТОВ «Облпартнер» отримало державний акт серія ЯЖ № 876218 на право власності на земельну ділянку площею 0,2395 га, кадастровий номер :01:012:0178, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 09.03.2011 року в справі № 2-1858/11 задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Облпартнер», ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнено з ТОВ «Облпартнер» та ОСОБА_6 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» 297 545,20 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.11.2010 року становило 2 353 880,07 грн. заборгованості за кредитним договором, а також 1 700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 2 355 700,07 грн.

На підставі зазначеного рішення 31.10.2011 року видано виконавчі листи.

Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області від 09.02.2012 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1858, виданого 31.10.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ТОВ «Облпартнер» на користь ПАТ «Укрсиббанк» боргу в сумі 2 355 700,07 грн.

Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області від 09.02.2012 року накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1219 га, кадастровий номер :01:012:0177, та земельну ділянку площею 0,2395 га, кадастровий номер :01:012:0178, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області від 09.02.2012 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно в межах суми стягнення ТОВ «Облпартнер» та заборону на його відчуження.

18.09.2013 року державним виконавцем складено акт опису й арешту майна, а саме земельної ділянки площею 0,1219 га, кадастровий номер :01:012:0177, та земельної ділянки площею 0,2395 га, кадастровий номер :01:012:0178.

Відповіднодо протоколу № 1242056 25.12.2013 року були проведені прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ТОВ «Облпартнер». Протоколом, складеним філією ІІ приватного підприємства «Нива-В.Ш.», переможцем прилюдних торгів було визнано ОСОБА_3

10.01.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області складено акт № 376/3 про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, а сааме земельних ділянок площею 0,1219 га, кадастровий номер :01:012:0177, та площею 0,2395 га, кадастровий номер :01:012:0178, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

30.07.2015 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфін Б. М. звернувся ОСОБА_3 із заявою про видачу свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на земельні ділянки площами 0,1219 га та 0,2395 га.

30.07.2015 року ОСОБА_3 було видане свідоцтво про придбання нерухомого майна, зареєстроване в реєстрі за № 2903, на земельну ділянку площею 0,1219 га, кадастровий номер :01:012:0177, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, 30.07.2015 року ОСОБА_3 було видане свідоцтво про придбання нерухомого майна, зареєстрованого в реєстрі за № 2902, на земельну ділянку площею 0,2395 га, кадастровий номер :01:012:0178, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

20.08.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок, який посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Хоменко Т. Л. та зареєстрований в реєстрі за номером 960, відповідно до якого ОСОБА_3 продав зазначені вище земельні ділянки ОСОБА_2

31.08.2015 року на підставі заяви ОСОБА_2 від 26.08.2015 року об`єднано земельну ділянку площею 0,1219 га, кадастровий номер :01:012:0177, та земельну ділянку площею 0,2395 га, кадастровий номер :01:012:0178, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в одну земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер :01:012:5030, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31.08.2015 року № НВ-015.

24.11.2015 року ОСОБА_2 відчужив об`єднану земельну ділянку ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грицюк П. В. та зареєстрованого в реєстрі за номером 3667.

21.09.2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу № 26, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором від 30.11.2007 № 0 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

29.09.2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір відступлення прав вимог № 2 за договором іпотеки до договору факторингу від 21.09.2015 року № 26, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О. В. та зареєстрований за номером 5063.

28.12.2015 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області в справі № 369/8399/15 позов ТОВ «Облпартнер» про визнання прилюдних торгів недійсними задоволено. Визнано недійсними прилюдні торги та акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна № 376/3 від 10.01.2014 року з реалізації земельної ділянки площею 0,1219 га, кадастровий номер :01:012:0177, та земельної ділянки площею 0,2395 га, кадастровий номер :01:012:0178, що знаходятья за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна, видане ОСОБА_3 30.07.2015 року, зареєстроване в реєстрі за № 2903, на земельну ділянку площею 0,1219 га, кадастровий номер :01:012:0177. Визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна видане ОСОБА_3 30.07.2015 року, зареєстроване в реєстрі за № 2902, на земельну ділянку, площею 0,2395 га, кадастровий номер :01:012:0178.

Голосіївський районний суд ухвалою від 18.01.2016 року замінив у виконавчому провадженні № 31094661 з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва № 2-1858/11 від 31.10.2011 року про стягнення з ТОВ «Облпартнер» на користь ПАТ «УкрСиббанк» 2 355 700,07 грн. заборгованості за кредитним договором, сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Замінив у виконавчому провадженні № 31083091 з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва № 2-1858/11 від 31.10.2011 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 2 355700,07 грн заборгованості за кредитним договором, сторону виконавчого провадження, а саме стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Фінансовакомпанія «Довіра та Гарантія».

Також, встановлено, що в результаті об`єднання у вересні 2015 року земельних ділянок з кадастровими номерами :01:012:0177, та :01:012:0178, булозареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5030, загальною площею 0,3614 га.

В грудні 2015 року було поділено земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5030, в результаті поділу було створено наступні земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5046 площею 0,055 га; :01:012:5044 площею 0,042 га; :01:012:5039 площею 0,0417 га; :01:012:5040 площею 0,042 га; :01:012:5041 площею 0,0418 га; :01:012:5045 площею 0,0555 га.

В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5046 площею 0,055 га поділено на земельні з кадастровими номерами: :01:012:5132 площею 0,0358 га; :01:012:5131 площею 0,0192 га.

Також в липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5044 площею 0,042 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5123 площа 0,0123 га та :01:012:5124 площею 0,0297 га.

В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5039 площею 0,0417 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5134 площею 0,0286 га та :01:012:5133 площею 0,0131 га.

В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5040 площею 0,042 га поділили на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5130 площею 0,0282 га; :01:012:5129 площею 0,0138 га.

В липні 2016 року земельну ділянку з кадастровим номером :01:012:5045 площею 0,0555 га поділили на земельні ділянки з кадастровим номером: :01:012:5122 площею 0,0407 га та :01:012:5121 площею 0,0148 га.

Зазначене земельні ділянки належать на прав приватної власності ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку експерта за результатом проведення судової земельно-технічної експертизи від 29.04.2022 року № 1572/22-41, надати висновок на питання у поставленій редакції не вбачалося можливим, оскільки ця редакція є не логічною з юридичної точки зору. При цьому, станом на 12.11.2019 року існували земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:012:5121, :01:012:5122, :01:012:5123, :01:012:5124, :01:012:5129, :01:012:5130, :01:012:5131, :01:012:5132, :01:012:5133, :01:012:5134 та земельні ділянки площами: 0,0135 га, 0,0283 га, 0,0127 га, 0,0290 га, 0,0124 га, 0,0294 га, які внаслідок об`єднання та поділу земельних ділянок, сформовані за рахунок території на якій в період з 06.08.2015 року до 31.08.2015 року були розташовані земельні ділянки з кадастровими номерами :01:012:0177, :01:012:0178.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Предметом спору у цій справі є матеріально-правові вимоги банку про звернення стягнення на земельну ділянку, яка була об`єднано з іншою, яка не є предметом іпотеки, яка в свою чергу поділена на інші земельні ділянки після передання в іпотеку.

Так, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Предметом іпотеки також може бути об`єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником такого майна на час укладення іпотечного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права й обов`язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням).

Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Відповідно до ст. 589 ЦК України, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене в ст. 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні положення містяться у ст. 33 Закону України «Про іпотеку».

Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

У частині першій статті 17 Закону України «Про іпотеку» закріплено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Матеріалами справи підтверджується факт того, що у позичальника ТОВ «Облпартнер» перед банком існує заборгованість за кредитним договором, яка стягнена рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 09.03.2011 року в справі № 2-1858/11, яка ним у добровільному порядку не сплачена, рішення не виконано. Тому, позивач має право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Однак, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, земельні ділянки, які є предметом іпотечних договір було об`єднано з іншою земельною ділянкою, яку в свої чергу неодноразово розділено на земельні ділянки.

Зі змісту договорів іпотеки судом встановлено, що в п. 1.6 сторони погодили, що іпотекодавець не має права без отримання попередньої письмової згоди іпотекодержателя вчиняти певні дії, зокрема будь-яким способом розпоряджатися, відчужувати предмет іпотеки. Крім того, відповідно до п. 1.8 іпотека розповсюджується на всі приналежності предмета іпотеки та на всі невід`ємні від майна поліпшення, складові частини та внутрішні системи, що існують на момент укладення договору та виникнуть в майбутньому. Всі зроблені іпотекодавцем в період дії договору всілякого роду поліпшення, реконструкційні роботи, зміни, доробки тощо автоматично стають предметом даного договору іпотеки, і не потребують внесення змін до цього договору іпотеки.

Згідно з частиною п`ятою статті 5 Закону України «Про іпотеку» у разі якщо іпотекодавцем предмет іпотеки було реконструйовано або щодо нього було проведено самочинне будівництво (у тому числі, але не виключно, споруджено нові будівлі, споруди тощо на земельній ділянці, що належить іпотекодавцю на праві власності чи перебуває в його користуванні), всі реконструйовані, новостворені об`єкти нерухомості вважаються предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору.

Отже, незалежно від того, чи були внесені зміни до договору іпотеки у зв`язку перебудуванням, добудовою тощо предмета іпотеки, чи ні, іпотека поширюється й на таку реконструкцію. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року в справі № 910/4650/17.

При цьому новоствореним об`єктом нерухомості може вважатись виключно такий, що був створений без прив`язок до іншого, вже існуючого нерухомого майна, без використання його складових структурних елементів. Тобто, неможливо визнати новоствореним нерухомим майном об`єкт нерухомого майна, що являє собою вже існуючий об`єкт нерухомості зі зміненими зовнішніми та внутрішніми параметрами.

Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 року в справі № 6-1213цс16 та постанові Верховного Суду від 10.05.2018 року в справі № 29/5005/6381/2011.

Ст. 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (ч. 2 ст. 23 Закону України «Про іпотеку»).

Водночас, при вирішенні питання про перехід обов`язків іпотекодавця до третьої особи, яка набула право власності на предмет іпотеки, підлягають встановленню обставини такого набуття.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 червня 2021 року у справі

№ 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20) вказала, що виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру, зокрема, на підставі судового рішення не впливає на чинність іпотеки. При цьому за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 за провадженням № 12-127гс19). За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню. При вирішенні таких спорів необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в державному реєстрі відомостей про обтяження (пункт 7.22 зазначеної постанови).

Водночас, у пунктах 9.8, 9.10 постанови від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20) Велика Палата Верховного Суду сформувала наступний правовий висновок, що у випадку якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя.

Велика Палата Верховного Суду наголошувала, що у справі за належною вимогою (зокрема про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна) суд має врахувати наявність/відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного на аукціоні за відсутності в Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження. Відсутність у Державному реєстрі іпотек означених відомостей не може беззастережно свідчити про добросовісність особи, яка придбаває таке майно.

Звертаючись до суду із цим позовом, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не заявляло вимоги про визнання права іпотекодержателя стосовно спірних земельних ділянок та не посилалось на наявність обставин, що свідчили б про недобросовісність набувача спірного майна ОСОБА_4 .

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).

Виходячи з обставин цієї справи, оскільки позивач вважає себе іпотекодержателем та посилається на те, що його право порушене, належним способом захисту його прав є звернення до суду з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно спірних земельних ділянок та доведення у цій справі факту недобросовісності набуття предмета іпотеки особою, яка є їх власником.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Про відсутність правових підстав для розгляду позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку переходу права власності на нього до третьої особи, а також про необхідність встановлення обставин недобросовісності у діях набувача зазначено у постановах Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 521/16558/18, від 21 вересня 2022 року у справі № 753/18628/19, від 07 листопада 2022 року у справі № 463/6168/17, від 17 листопада 2022 року у справі № 306/1103/20.

Крім того, суд звертає увагу на те, що уразі вибуття заставного майна із власності іпотекодавця законодавством передбачено механізм захисту іпотекодержателя шляхом перенесення усіх прав та обов`язків іпотекодавця на особу, до якої перейшло право власності на майно. У цьому випадку у разі невиконання позичальником своїх кредитних зобов`язань іпотекодержатель в силу положень частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» має право задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна шляхом пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки до особи, яка є власником іпотечного майна на момент заявлення таких вимог.

Виходячи з зазначеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту.

Оскільки у задоволенні позову суд відмовляє, судові витрати позивача, відповідно до вимог ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України залишаються саме за ним.

Керуючись статтями 13, 81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, 526, 546, 575, 589 ЦК України, ст.5, 7, ЗУ «Про іпотеку», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Облпартнер», про звернення стягнення на предмет іпотеки, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексу судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тетяна ДУБАС