Єдиний унікальний номер справи 183/7950/22
Провадження № 2/183/1526/23

У Х В А Л А

28 березня 2023 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

23 листопада 2022 року позивач ОСОБА_1 подав до суду вищезазначений позов, у якому просить визнати виконавчий напис № 28439, виданий 20 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О. М., таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 25 листопада 2022 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків протягом семи днів з дня отримання копії такої ухвали, а саме позивачеві необхідно було надати позовну заяву у новій редакції, оформлену відповідно до вимог чинного законодавства із зазначенням ціни позову, а також надати документ про сплату судового збору за вимогу майнового характеру у розмірі, встановленому чинним законодавством, з урахуванням ціни позову, визначеної позивачем.

23 березня 2023 року на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху, позивачем надано уточнену позовну заяву із зазначенням ціни позову, однак позивачем не виконано вимог ухвали в частині сплати судового збору із наданням суду документу про його сплату. В обґрунтування несплати позивачем судового збору, останній у своїй заяві посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.02.2020 у справі № 643/2870/18, а саме «позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Суд звертає увагу позивача, що дійсно, позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Проте, якщо позивач не зазначає жодних доводів та не додає доказів того, на які саме потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення позивачем особистих економічних та побутових потреб, в чому полягає порушення прав позивача як споживача фінансових послуг, то позов не пов`язаний з порушенням прав споживача.

Так, зокрема, у постанові Верховного Суду від 12.08.2020 у справі № 638/6060/18 (провадження № 61-2657св/19) зверталась увага, що для застосування ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» має бути установлено, що позов пов`язаний з порушенням прав споживача.

Отже, для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов`язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

При цьому, суд наголошує на тому, що особисто позивачем у своїй позовній заяві зазначено, що «Позивач з Відповідачем ані договору позики грошових коштів, ані кредитного договору не укладав», а тому не можна вважати позивача споживачем послуг і відповідно, як наслідок, останній мав сплатити судовий збір під час пред`явлення цього позову до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, в установлений строк недоліки позовної заяви позивачем усунуті не в повному обсязі, тому її необхідно вважати неподаною та повернути.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Луганської області Лиманський Владислав Юрійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право звернутися із зазначеною позовною заявою після того, як перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 28 березня 2023 року.

Суддя Г.Є. Майна