Справа № 463/637/23 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/1200/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року Львівський апеляційний сужд в складі колегії суддів судової палат из розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Салата Я.І.

розглянув у порядку спрощеного провадження без участі учасників в м.Львові цивільну справу № 463/637/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 23 березня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в:

30 січня 2023 року ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» звернулося в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на його користь заборгованості за спожитий газ у розмірі 7 946,81 грн., 3% річних-79,03 грн., інфляційних втрат-347,01 грн.- всього 8 372,85 грн. та стягнення судових витрат за сплату судового збору у розмірі 2 684грн.

В обгрунтування позову зазначає, що відповідачка є споживачем природнього газу за адресою АДРЕСА_1 , постачальником якого було ТзОВ «Енерджі Трейд Групп», підписавши заяву-приєднання до умов договору постачання природнього газу та ій було відкрито особовий абонентський рахунок № НОМЕР_1 . За вересень-жовтень 2021 року відповідачка використала 1274,95 куб.м природнього газу на загальну суму 10 079,80 грн.. У листопаді 2021 року відповідачка здійснила часткову оплату вартості спожитого природнього газу на суму 2 133грн.. Решту вартості спожитого природнього газу останньою не оплачено, внаслідок чого станом на 19 січня 2023 року борг становить 7 946,81 грн. За період з 26 жовтня 2021 року до 23 лютого 2022 року відповідачці нараховано інфляційні втрати у розмірі 347,01 грн. та 3% річних у розмірі 79,03 грн.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 23 березня 2023 року позов задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Енерджі Трейд Групп» 7 946,81 грн. за спожитий природний газ та 2 549,80 грн. судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник позивача-адвокат Михайлова Н.М.

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Вважає, що рішення суду ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права.

Згідно розрахунку інфляційні втрати та 3% річних, які нараховані за період до введення воєнного стану в Україні на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 ( який в подальшому продовжено) було нараховано за період з 26.10.2021 по 23.02.2022 на суму заборгованості 7946,81 грн., яка також виникла на період до введення в Україні воєнного стану.

Не погоджується з висновками суду, що не може бути нараховано інфляційні та проценти річних, які нараховані на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги в умовах воєнного стану в Україні, вважає такі безпідставними, оскільки постанова КМУ №206 від 05.03.2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» застосовуються з 24.02.2022, а заборгованість відповідачці нарахована за період до введення в Україні воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64.

Вважає, що суд дійшов помилкового висновку, відмовляючи позивачу у задоволенні вимог про стягнення з відповідачки на його користь нарахованих інфляційних нарахувань на суму боргу та 3% річних.

Посилається на те, що положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) щодо заборони нарахування та стягнення неустойки ( штрафів, пені) не розповсюджуються на індекс інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, що розраховані у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України.

Просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Енерджі трейд груп» три проценти річних, що становить 79,03 грн. та інфляційні втрати-347,01 грн.

Стягнути судові витрати по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 4 026,00 грн.

Відзив на апеляційну скаргу суду не надано.

Відповідно до ч.1ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.2ст.247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 25 липня 2021 року відповідачка ОСОБА_1 підписала заяву-приєднання до Публічного договору постачання природного газу побутовим споживачем ТОВ «Енерджі Трейд Груп» від 01 липня 2020 року, де вказала, що є побутовим споживачем природного газу за адресою АДРЕСА_1 . На ім`я відповідачки був відкритий особовий абонентський рахунок № НОМЕР_1 (а.с.11).

Згідно заяви-приєднання, що є додатком до договору постачання природного газу побутовим споживачем, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 ознайомилася з умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачем, затвердженого постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ( далі по тексту НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2500, на офіційному сайті НКРЕКП, сайті постачальника, Публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Енерджі Трейд Груп» від 01 липня 2020 року у мережі Інтернет за адресою: http: www. etg. ua та приєдналася до умов даного договору.

Згідно наданого позивачем розрахунку, відповідачка ОСОБА_1 здійснила споживання природного газу у вересні та жовтні 2021 року в кількості 1274,95 куб.м на загальну суму 10079,80 грн., однак оплатила у листопаді 2021 року лише 2133 грн. Станом на січень 2023 року заборгованість відповідачки ОСОБА_1 перед позивачем ТзОВ «Енерджі Трейд Груп» становить 7946,81 грн. (а.с.9).

31 грудня 2021 року позивачем ТОВ «Енерджі Трейд Груп» було скеровано відповідачці ОСОБА_1 вимогу за вих. номером №53/3 про погашення заборгованості, однак така не була виконана (а.с.16-17).

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в розмірі 7946,81, суд першої інстанції правильно прописав, що відповідачка ОСОБА_1 , отримавши за спірний період послуги належної якості, зобов`язана була оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів, однак покладений на неї обов`язок не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Окрім цього, позивач просив стягнути з відповідачки 3% річних у розмірі 79,03 грн. та інфляційні втрати у розмірі 347,01 грн., однак у задоволенні позовних вимог в цій частині було судом першої інстанції відмовлено.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови позовних вимог.

За змістом ч.1ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії ( негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання).

Відповідно до ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2ст.625 ЦК).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог згідно рішення від 23.03.2023 року в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, суд першої інстанції прописав, що хоч заборгованість утворилася до часу оголошення в Україні воєнного стану, однак рішення суду постановляється в час дії такого, тому нарахування, стягнення штрафних санкцій заборонено. При цьому, суд правильно послався на пункт 1 постанови КМУ №206 від 05 березня 2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» у якій прописано, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Суд зазначив, що з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Воєнний стан неодноразово продовжувався і діє по даний час.

15 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану». Відповідно до ч.3 Закону України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України» та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» внесено зміни до п.2 розділ «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України ( Відомості ВРУ, 2003,№40-44, ст..356) доповнено пунктами 18 і 19.

Згідно п.18 зазначеного розділу у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальником було надано кредит ( позику) банком та іншим кредитодавцем ( позикодавцем) позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця ( позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами підлягають списанню кредитодавцем.

Враховуючи те, що і на даний час продовжено дію воєнного стану, тому стягнення нарахованих 3% відповідно до ст.625 ЦК України та стягнення інфляційних втрат з ОСОБА_1 за несвоєчасну сплату за спожитий природний газ є незаконно.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю « Енерджі Трейд Груп» - адвоката Михайлової Н.М. залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 23.03.2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 21 серпня 2023 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк