Провадження №2/523/475/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря - Щербан О.Д,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м. Одесі цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про зняття арешту з нерухомого майна реєстраційний номер обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 1201490 (реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 4947214) від 14 травня 2007 року, накладений 14:23:36 на підставі постанови, серія та номер: б/н від 12 травня 2007 року, видавник: СВ по ДТП Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, з видом обтяження (об`єктом обтяження) - арешт нерухомого майна, інше, 1/2 частина квартири, адреса: АДРЕСА_1 ; особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В обґрунтування вимоги позивач вказував на те, що відносно нього була порушена кримінальна справа за ознаками ч. 2 ст. 286 КК України в редакції 1960 року, в рамках якої з метою забезпечення цивільного позву потерпілого було накладено арешт на належну йому частку квартири. Проте кримінальну справу було закрито, а арешт не знято, чим порушується його право власності.

А також просив суду стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 3908 грн., які складаються із судового збору - 908 грн., та витрат на правничу допомогу - 3000 грн.

23 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

18 серпня 2022 року у справі призначено судовий розгляд з викликом сторін.

12 січня 2023 року відповідач надав суду відзив, в якому просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач просить скасувати арешт, накладений органом досудового слідства у кримінальній справі на підставі положень КПК України 1960 року, підстав для обов`язкового рішення про скасування арешту майна після закриття кримінальної справи даний кодекс не встановлював. Крім того, позивач не надав суду доказів того, що кримінальна справа № 5 закрита.

Що стосується витрат на правничу допомогу, то позивачем не надано належних та допустимих доказів обґрунтованості та фактичного обсягу витрат на правничу допомогу.

Сторони у засідання не з`явилися, про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи є заява представника позивача про підтримання заявлених вимог та про слухання справи за їх відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, із клопотаннями не звертався.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

В ході розгляду справи було встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить 1/2 частка квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 29 серпня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою С.Ю., та зареєстрованим у реєстрі № 5332.

05 квітня 2007 року відділом з розслідування ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області була порушена кримінальна справа № 5 за фактом ДТП за ознаками ч. 2 с. 286 КК України.

07 травня 2007 року потерпілим у кримінальній справі був пред`явлений цивільний позов на суму 708000 грн.

Постановою СП по ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області від 12 травня 2007 року з метою забезпечення цивільного позову у рамках кримінальної справи № 5 було накладено арешт на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 5332 від 29 серпня 2003 року.

За інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта зареєстрований запис про обтяження нерухомого майна, зокрема: 14 травня 2007 року державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Щеплоцькою Христиною Богданівною зареєстровано арешт нерухомого майна, накладений 14:23:36 на підставі постанови, серія та номер: б/н від 12 травня 2007 року, видавник: СВ по ДТП Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, з видом обтяження (об`єктом обтяження) - арешт нерухомого майна, інше, частина квартири, адреса: АДРЕСА_1 ; особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 .

12 червня 2007 року постановою СВ СУ ГУМВС України задоволено клопотання адвоката Рашковського Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 та направлено до Київського районного суду м. Одеси подання для вирішення питання про застосування акту амністії стосовно обвинуваченого ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про амністію» від 19 квітня 2007 року.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30 червня 2020 року справа № 727/2878/19 справу про звільнення майна з-під арешту, накладеного в кримінальній справі за правилами КПК України 1960 року та незнятого після закриття кримінальної справи постановою слідчого від 24 грудня 2010 року, слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

Скасування арешту майна, накладеного слідчим у кримінальній справі, після закриття справи не пов`язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового слідства такого заходу, а необхідність прийняття відповідного рішення є безспірною й безальтернативною з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин.

Крім того, у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц Велика Палата Верховного Суду сформулювала загальний висновок щодо неможливості вирішення за правилами кримінального судочинства питання про звільнення майна з-під арешту після закриття кримінального провадження постановою органу досудового розслідування.

Як видно з змісту позову ОСОБА_1 обгрунтовує вимогу про зняття арешту припиненням кримінальної справи за його звинуваченням та складенням Київським районним судом м.Одеси про це постанови від 25.06.2007 року, однак до позову копію вказаної постанови не надав.

08 лютого 2023 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси надано позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про зняття арешту з нерухомого майна, починаючи з дня отримання ухвали терміном в 20 днів, оскільки позивачем при подачі позову не було додано постанову Київського районного суду м. Одеси, на яку ОСОБА_1 посилався в позові та в додатках до позову, оскільки відсутність вказаної постанови унеможливлює перевірку судом обставин, на які вказує позивач.

Дана ухвала отримана представником позивача - адвокатом Пахомовим І.Ю. 22 лютого 2023 року на зазначену ним електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім того, представник позивача є користувачем підсистеми «Електронний суд» і усі процесуальні документи по даній справі доставляються у його електронний кабінет.

Окремо, суд звертає увагу, що висновок про належне повідомлення представника позивача на вказану ним електронну адресу узгоджується з висновком Верховного Суду України, вказаним в постановах від 13 липня 2022 року у справі №761/14537/15 та від 26 жовтня 2022 року у справі №761/877/20.

Згідно з вимогами ч.1,2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Проте, позивач не надав доказів закриття кримінальної справи за фактом ДТП стосовно нього, в рамках якої було накладено арешт на 1/2 частину квартири по АДРЕСА_1 .

Отже, на підставі викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки доводи позивача не знайшли свого підтвердження належними доказами.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-78, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про зняття арешту з нерухомого майна - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення рішення.

Рішення складено 22 березня 2023 року.

Суддя