Справа № 489/971/23
Провадження №22-ц/812/740/23
У Х В А Л А

19 червня 2023 року Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Темнікової В.І.,

суддів - Крамаренко Т.В., Царюк Л.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 травня 2023 року в частині відмови у задоволенні клопотання про закриття провадження у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НІК -5» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 травня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про залишення позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «НІК-5» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості без розгляду, а також відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про закриття провадження по справі в частині позовних вимог.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням в частині відмови у задоволення клопотання про закриття провадження, ОСОБА_1 14 червня 2023 року звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 травня 2023 року в цій частині та закрити провадження у справі.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантії їх реалізації.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

У частині першій статті 353 ЦПК України передбачено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. У цьому переліку відсутня така ухвала, як ухвала про відмову у задоволені клопотання про закриття провадження у справі.

Отже, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення. Тобто, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду по суті спору.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, вона не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції (пункт 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України).

Таким чином, право на апеляційне оскарження ухвал суду учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення щодо суті спору й окремо від такого рішення. Аргументи учасників процесу стосовно наявності підстав для закриття провадження у справі мають розглядатися судом, якому такі аргументи заявлені.

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі (зокрема права на апеляційне оскарження ухвал про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі), до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України

Аналогічні правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду по суті спору ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі № 522/14750/16-ц (провадження № 14-205цс18), від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц (провадження № 14-259цс18).

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 травня 2023 року в частині відмови у задоволенні клопотання про закриття провадження підлягає поверненню апелянту разом з заявами про поновлення строку на її апеляційне оскарження та звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 травня 2023 в частині відмови у задоволенні клопотання про закриття провадження разом з заявами про поновлення строку на її апеляційне оскарження та звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору - повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Головуючий В.І. Темнікова

Судді: Т.В. Крамаренко

Л.М. Царюк