Дата документу 21.03.2023
Справа № 334/2026/23
Провадження № 2/334/1243/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21 березня 2023 року місто Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Коломаренко К.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, державного кадастрового реєстратора відділу у Бобринецькому (Компаніївському) районі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Бокової Анни Сергіївни, треті особи: інженер-землевпорядник ТОВ «Центр землеустрою та геодезії» Мілєва Ольга Федорівна, Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради, про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

17.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, державного кадастрового реєстратора відділу у Бобринецькому (Компаніївському) районі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Бокової Анни Сергіївни, вимогами якого просить: 1) визнати недійсним рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у Бобринецькому (Компаніївському) районі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Бокової Анни Сергіївни про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475; 2) зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, що розташована за адресою АДРЕСА_1 та має кадастровий номер :04:025:0475 шляхом закриття поземельної книги.

Також позивач подав клопотання про витребування доказів та заяву про забезпечення позову.

Системою автоматичного розподілу дану цивільну справу розподілено судді Коломаренко К.А.

Згідно положень статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (ЦК України), передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя перевіряє чи подана вона з додержанням норм чинного законодавства, а саме статей 175-177 ЦПК України.

Частиною четвертою статті 177 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як передбачено ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судовий збір», судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивачем заявлено дві позовні вимоги:

1) визнати недійсним рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у Бобринецькому (Компаніївському) районі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Бокової Анни Сергіївни про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475;

2) зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, що розташована за адресою місто Запоріжжя. вулиця Турбінна 30 та має кадастровий номер :04:025:0475 шляхом закриття поземельної книги

Вищевказані позовні вимоги підлягають оплаті судовим збором.

У відповідності до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір, розмір якого становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684 гривні.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відтак, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2 147,20грн (1 073,60 грн + 1 073,60 грн = 2 147,20 грн) за дві вимоги немайнового характеру або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, позивачем надано дві квитанції про сплату судового збору в розмірі: 536,80 грн та 1 073,60 грн. із зазначенням призначення платежу: судовий збір за позовом ОСОБА_1 Ленінський районний суд міста Запоріжжя.

Крім того, звертається увага і на таке.

Відповідно до п.п. 4, 5, 8 ч. 3 ст.175ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. В ч. 6 ст.175ЦПК України також визначено, що у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

У ч. 5 ст. 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). При цьому, у ч. 2 ст. 83 ЦПК України вказано, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Зі змісту пред`явлених позовних вимог слідує, що звернення позивача до суду ґрунтується на порушенні його прав як співвласника будинку АДРЕСА_1 . Разом з тим, до позову не додано актуального на час звернення до суду правовстановлюючого чи будь-якого іншого документу на підтвердження права власності позивача, а також інших співвласників на будинок АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, чинній із 16 січня 2020 року) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Частина 10 статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачає вичерпні випадки скасування державної реєстрації земельної ділянки

Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, якими є:

- поділ чи об`єднання земельних ділянок;

- протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника;

- ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Крім того, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Як зазначено в позовній заяві земельна ділянка з кадастровим номером :04:025:0475 перебуває у комунальній власності.

Отже, до Державного реєстру прав вносяться відомості про права на земельну ділянку, а тому скасуванню підлягає державна реєстрація прав на земельну ділянку виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Крім цього, скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі із закриттям поземельної книги, є самостійною вимогою.

При цьому, зазначаючи, що розташування земельної ділянки :04:025:0475 перешкоджає переміщенню співвласників будинку прибудинковою територією, позивач вказаних співвласників в якості учасників справи не зазначає.

Приписами ч.1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Позивачем не надано доказів, які б свідчили, що на саме на земельній ділянці з кадастровим номером :04:025:0475 розташований будинок АДРЕСА_1 .

Також суд звертає увагу, що прохальна частина позовної заяви містить вимоги про визнання недійсним рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у Бобринецькому (Компаніївському) районі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Бокової Анни Сергіївни про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475.

Відповідно до частини 6 статті 177 ЦПК України, до заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування.

Проте до позовної заяви не додане рішення Державного кадастрового реєстратора відділу у Бобринецькому (Компаніївському) районі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Бокової Анни Сергіївни про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :04:025:0475. Клопотання про його витребування також відсутнє.

Крім того, суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ч. ч. 1,5 ст. 177 ЦПК України, зокрема позивачем до позовної заяви не додано її копію та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава - учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до частини першої-другої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 259, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, державного кадастрового реєстратора відділу у Бобринецькому (Компаніївському) районі головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Бокової Анни Сергіївни, треті особи: інженер-землевпорядник ТОВ «Центр землеустрою та геодезії» Мілєва Ольга Федорівна, Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради, про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, скасування державної реєстрації земельної ділянки - залишити без руху, надавши позивачу строк п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали для виправлення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде їй повернута.

Копію ухвали направити для відома та виконання позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Коломаренко К. А.