Єдиний унікальний номер справи 486/60/22 Головуючий по 1 інстанції Савін О.І.
Провадження 22-ц/812/333/23 Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.

П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

05 квітня 2023р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання Богуславська О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 січня 2023 року

за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Южноукраїнський відділ державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и л а :

В січні 2022 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 20 грудня 2006 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір №NKUCGK06150446, відповідно до якого позичальнику надано 11550 доларів США для придбання житлової нерухомості.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором з позивачкою 04 січня 2007 року укладено Договір іпотеки, згідно якого вона передала в іпотеку об`єкт житлової нерухомості: квартиру АДРЕСА_1 .

01 листопада 2012 року між сторонами укладена Додаткова угода до кредитного договору №NKUCGK06150446 від 20 грудня 2006 року. У пункті 1 Додаткової угоди сторони погодили зменшення суми заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати цієї угоди, на 2355,12 дол. США.

08 лютого 2013 року була укладена Додаткова угода № 1 до кредитного договору №NKUCGK06150446 від 20 грудня 2006 року., в якій сторони домовились зменшити суму заборгованості на 1776,61 дол. США.

У 2021 році дізналася, що 06 жовтня 2021року постановою старшого державного виконавця Южноукраїнського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Одеса) Кириловим Ю.С. відкрито виконавче провадження № 67048500, щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. № 6629 від 05 листопада 2018 року про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру за адресу: АДРЕСА_2 , в рахунок погашення заборгованості розмірі 443808,78 грн.

10 листопада 2021 року ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження № 67048500.

На думку позивачки заборгованість, яка зазначена у виконавчому написі не є безспірною, оскільки рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 червня 2015 року справа № 486/411/15-ц стягнуто з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за цим же кредитним договором у сумі 197284,47 грн., а у виконавчому написі за цим же договором 440308,78 грн., тобто відповідач не мав права після ухвалення рішення нараховувати проценти та збільшувати суму заборгованості за кредитом.

Крім того, зазначила, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 15 травня 2012 року у справі № 22-ц-743/12 заочне рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 грудня 2011 року в частині вирішення позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки змінено, викладено резолютивну частину рішення в зазначеній частині в наступній редакції: "В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №NKUCGK06150446 від 20 грудня 2006 року, укладеним між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 , яка станом на 06 червня 2011 року становить 11 802,93 доларів США, що еквівалентно 94 187 грн. 38 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 9 129,15 доларів США, заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 1 669,31 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 266 доларів США, пені у сумі 738,47 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , шляхом її продажу публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид квартир, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності".

Враховуючи наведене та те, що на користь відповідача двічі звернуто стягнення на той же предмет іпотеки за тим же кредитним договором, а також те, що вона після ухвалення рішення суду від 05 червня 2015 року сплатила заборгованість у сумі 173285,38 грн. просила задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 січня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О., вчинений 05.11.2018 року та зареєстрований у реєстрі за № 6629, про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати із сплати судового збору у розмірі 1736,70 грн.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14.01.2022 року.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на ухвалення судом першої інстанції незаконного та необґрунтованого рішення суду, просило його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, тому апеляційна скарга, на його думку, підлягає залишенню без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 20 грудня 2006 року між відповідачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №NKUCGK06150446, на підставі якого позивачка отримала кредитні кошти шляхом надання готівки через касу на строк з 20 грудня 2006 по 19 грудня 2021 року включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 11550 доларів США на купівлю квартири.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 04 січня 2007 року було укладено Іпотечний договір, згідно якого ОСОБА_1 передано в іпотеку відповідачу належну їй на праві власності нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 47,6 кв.м.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 15 травня 2012 року у справі № 22-ц-743/12 заочне рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 лютого 2011 року в частині вирішення позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки змінено, викладено резолютивну частину рішення в зазначеній частині в наступній редакції: "В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №NKUCGK06150446 від 20 грудня 2006 року, укладеним між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 , яка станом на 06 червня 2011 року становить 11 802,93 доларів США, що еквівалентно 94 187 грн. 38 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 9 129,15 доларів США, заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 1 669,31 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 266 доларів США, пені у сумі 738,47 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , шляхом її продажу публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» від свого імені будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид квартир, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності". Рішення суду в іншій частині залишено без змін.

01 листопада 2012 року між сторонами була укладена Додаткова угода до кредитного договору №NKUCGK06150446 від 20.12.2006 року, в якій у п.1 сторони погодили зменшення суми заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати цієї угоди, на 2355,12 доларів США.

08 лютого 2013 року укладена Додаткова угода № 1 до кредитного договору №NKUCGK06150446 від 20.12.2006 року, в якій зазначено, що сторони домовились зменшити суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати цієї угоди на 1776,61 доларів США.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 червня 2015 року по справі № 486/411/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №NKUCGK06150446 від 20.12.2006 року, що у гривневому еквіваленті становить 197284,47 грн., що складається з заборгованості за кредитом 9721,13 дол. США, заборгованості по процентам 1300,15 дол. США, заборгованості по комісії за користування кредитом 260 дол. США та пені 1236,77 дол. США

05 листопада 2018 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинив виконавчий напис № 6629, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 47,6 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_1 та передано відповідачу в іпотеку в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором№NKUCGK06150446 від 20.12.2006 року. За результатом звернення стягнення на вищевказане нерухоме майно задовольнити вимоги стягувача АТ КБ «ПриватБанк», а саме заборгованість в розмірі 15810 дол. США, що за курсом 27,85 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.08.2018 року складає 440308,78 грн., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7451,07 дол. США, заборгованість за відсотками 5084,46 дол. США, заборгованість з комісії 1140 дол. США, заборгованість з пені 2134,48 дол. США., а також витрат за вчинення виконавчого напису у сумі 3500 грн.

Строк за яким провадиться стягнення 4268 днів, а саме : з 20 грудня 2006 року по 27 серпня 2018 року.

На підставі вказаного виконавчого напису старшим державним виконавцем Южноукраїнського відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Кириловим Ю.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 67048500 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. № 6629 від 05.11.2018 року та винесено постанову про арешт коштів боржника та постанову про арешт майна боржника.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом врегульовано статтями 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року №3425-ХП, Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчого написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (постанова Верховного Суду України від 5 липня 2017 року в справі №6-887цс17, постанова Верховного Суду у справі №207/1587/16 від 19 вересня 2018 року).

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином як у безспірності розміру заборгованості, з метою погашення якої запропоновано звернути стягнення за виконавчим написом, так і у самому розмірі такої заборгованості.

Про те, що заявлена банком заборгованість боржника є спірною, свідчить і нарахування стягувачем відсотків за користування позичальником кредитом за період з 20 грудня 2006 року по 27 серпня 2018 року, тоді як рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 червня 2015 року справа № 486/411/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №NKUCGK06150446 від 20.12.2006 року, що у гривневому еквіваленті становить 197284,47 грн., що складається з заборгованості за кредитом 9721,13 дол. США, заборгованості по процентам 1300,15 дол. США, заборгованості по комісії за користування кредитом 260 дол. США та пені 1236,77 дол. США, було встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» скористався передбаченим частиною 2 статті 1050 ЦК України правом вимоги щодо дострокового виконання зобов`язання за Кредитним договором №NKUCGK06150446 від 20 грудня 2006 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк»

Правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519, вказує на те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

З огляду на вказаний правовий висновок та ту обставину, що АТ КБ «ПриватБанк» скористався в справі №486/411/15-ц передбаченим частиною 2 статті 1050 ЦК України правом вимоги щодо дострокового виконання зобов`язання за Кредитним договором №NKUCGK06150446 від 20 грудня 2006 року, наявною є відсутність ознаки безспірності заборгованості при вчиненні виконавчого напису.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

У вчиненому спірному виконавчому написі заборгованість в сумі 15810 дол. США (за курсом 27,85 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.08.2018 року складає 440308,78 грн.) розрахована за період з 20 грудня 2006 року по 27 серпня 2018 року в рахунок погашення якої запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки, не є безспірною, що є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Оскільки суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" залишити без задоволення, а рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 січня 2023р. без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст. 389 ЦПК підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 05 квітня 2023р.

Головуючий: Судді