КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/3742/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5556/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

суддя-доповідач Слюсар Т.А.

суддів: Коцюрби О.П., Білич І.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Безродного Андрія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 липня 2022 року у складі судді Колдіної О.О.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернувся у суду із позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 - 87 166 грн 70 коп. майнової шкоди та 10 000 грн моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що 25.11.2021 о 17 год. 40 хв. у місті Києві на Набережному шосе відбулася ДТП за участю автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала водій ОСОБА_3 , та автомобіля Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_4 .

З повідомлення про ДТП убачається, що власником автомобіля є ОСОБА_1 мати ОСОБА_3 .

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у СК "Альфа-Страхування", поліс № 204872712.

На місці ДТП між водіями вищезазначених транспортних засобів було оформлено страховий випадок за формою "Європротокол", з якого вбачається, що ДТП відбулась за вини водія автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 .

29.12.221 СК "Альфа-Страхування" здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в загальному розмірі 11 016 грн 40 коп. однак, як зазначає позивач, розмір страхового відшкодування не покриває фактичного розміру шкоди на відновлення пошкодженого транспортного засобу. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_2 , згідно висновку щодо вартості матеріального збитку складеного СОД ТОВ "Клевер Експерт", становить 95 483 грн 10 коп. Вартість проведеного дослідження становить 2 700 грн.

Також позивач зазначає, що в результаті ДТП йому була завдана моральна шкода, розмір якої позивач оцінює у 10 000 грн.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що оскільки власником автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала водій ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , а тому з останньої підлягає стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 29 липня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 84 466 грн 70 коп. різниці між отриманим страховим відшкодуванням з боку страховика та вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, 2 700 грн витрат на замовлення висновку вартості матеріального збитку, моральну шкоду у розмірі 5 000 грн, та витрати по сплаті судового збору у розмір 941 грн 33 коп.

В апеляційній скарзі адвокат Безродний А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, не повне з`ясування усіх обставин які мають значення для справи, просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 не є належним відповідачем у справі, оскільки автомобілем Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , керувала ОСОБА_3 .

Вказано, що відповідач ОСОБА_1 жодних неправомірних рішень чи дій по відношенню до позивача не здійснювала та не є заподіювачем моральної шкоди. Її вина є недоведеною жодними доказами та спростовується матеріалами справи.

Також скаржник звертає увагу суду на те, що відповідно до аварійного сертифікату № 06-D/10/76, складеного оцінювачем страхової компанії «Альфа-Гарант» 24.12.2021 за результатами огляду автомобіля 09.12.2021 розмір відновлювального ремонту становить 13 876 грн 98 коп. в cвою чергу висновком щодо вартості матеріального збитку складеного СОД ТОВ "Клевер Експерт", визначено розмір - 95 483 грн 10 коп., що є значено завищеним, та такий розмір не можна вважати обґрунтованим та доведеним.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як убачається з матеріалів справи, що 25.11.2021 о 17 год. 40 хв. у місті Києві на Набережному шосе відбулася ДТП за участю автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала водій ОСОБА_3 , та автомобіля Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_4 .

Встановлено, що ДТП сталося з вини ОСОБА_3 , яка керувала автомобілем Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є відповідач у справі ОСОБА_1 .

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у СК "Альфа-Страхування", поліс № 204872712.

На місці ДТП між водіями вищезазначених транспортних засобів було оформлено страховий випадок за формою "Європротокол", з якого вбачається, що ДТП відбулась за вини водія автомобіля Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_5 .

Матеріалами справи доведено, що ДТП 25.11.2021 сталося з вини ОСОБА_5 , яка керувала автомобілем Mercedes-Benz, д.н.з. НОМЕР_1 .

Між тим, перебування автомобіля у власності ОСОБА_1 не свідчить про те, що вона має відповідати за шкоду, завдану автомобілю Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_2 .

У цій справі обставин, які свідчили б про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за шкоду, завдану позивачу іншою особою, судом не встановлено, а тому районним судом зроблено помилковий висновок, що відповідальність за неї має нести ОСОБА_1 як власник джерела підвищеної небезпеки.

Не узгоджуються у зв`язку з цим і висновки суду про визнання доведеним факту заподіяння ОСОБА_2 моральної шкоди саме внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що "пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову? обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження".

У справі, що переглядається, позовні вимоги до особи, яка завдала шкоду, не заявлені, а тому немає підстав для задоволення позову внаслідок його пред`явлення до неналежного відповідача.

Окрім викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, саме на страховика покладено обов`язок відшкодувати шкоду страхувальнику в межах суми ліміту страхового відшкодування.

Як убачається зі справи, 29.12.2021 СК "Альфа-Страхування" на користь потерпілого здійснило виплату страхового відшкодування на суму 11 016 грн 40 коп., в той час як положеннями ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 вказала, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника. Іншої норми, яка визначала б особливості відповідальності осіб, що застрахували свою цивільну відповідальність, у главі 82 ЦК України немає. Тому частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Між тим, у справі відсутні докази суми страхового відшкодування, визначеної умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності та зазначеної у полісі винної особи, остільки з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 04 липня 2018року у справі № 755/18006/15-ц та від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, на страховика покладено обов`язок відшкодування завданої шкоди в межах ліміту відповідальності, а винуватець ДТП відшкодовує заподіяну шкоду у разі недостатності страхової виплати у відповідності до ст.1194 ЦК України.

Отже, суд першої інстанції не визначився з характером спірних правовідносин та суб`єктного складу учасників справи й дійшов до поспішного висновку про наявність підстав до задоволення заявленого по справі позову до ОСОБА_1 , що призвело до порушення під час вирішення спору норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.

У зв`язку з цим, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2022 року підлягає скасуванню з прийняттям по справі нового судового рішення про відмову в позові ОСОБА_2 , як такого, що заявлений до неналежного відповідача.

При цьому, колегія суддів враховує повноваження суду апеляційної інстанції, передбачені положеннями ЦПК України, які з урахуванням викладених обставин є перешкодою у встановленні дійсних обставин справи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За правилами ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи, що у рішення районного суду скасовано та ухвалено нове про відмову у позові, тому у відповідності до ст. 141 ЦПК Україниз позивача на користь відповідачки підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1488 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Безродного Андрія Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 липня 2022 року скасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення, яким у позові ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1488 грн 60 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: