Справа № 130/3413/21
Провадження № 22-ц/801/1733/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вернік В. М.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 рокуСправа № 130/3413/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28 червня 2023 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства "Жмеринкаводоканал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за безоблікове водокористування,

Рішення ухвалив суддя Вернік В. М.

Рішення ухвалено у порядку спрощеного провадження без виклику сторін у м. Жмеринка Вінницької області

Дата складення повного тексту рішення 28 червня 2023 року,

Встановив:

У грудні 2021 року КП "Жмеринкаводоканал" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за безоблікове водокористування, який мотивувало тим, що відповідач ОСОБА_1 являється абонентом КП "Жмеринкаводоканал", користується послугами централізованого водопостачання та водовідведення згідно укладеного договору № 14493 від 14 квітня 2021 року, про що свідчить нарахування за послуги та оплати згідно картки розрахунків та має присвоєний особовий рахунок № НОМЕР_1 .

На виконання ст. 23 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" представниками КП "Жмеринкаводоканал" було проведено контроль за технічним станом обладнання, мереж водопостачання та водовідведення споживача, рівнем споживання послуг водопостачання та водовідведення, під час чого обстеженням на місці встановлено втручання до вузла обліку, а саме: розкручувалася верхня гайка; відсутня заводська пломба на водолічильнику, про що свідчить фотознімок, який було зроблено під час проведення контролю за технічним станом інженерного обладнання, що унеможливлює провести зняття показників лічильника для визначення кількості використаної води споживачем. Споживач визнав свою вину, підписавши акт по виявлення безоблікового користування послугами № 003 від 17 травня 2021 року. У даному акті ОСОБА_1 власноруч прописав за яких обставин було зірвано пломбу КП "Жмеринкаводоканал", надавши наступні пояснення "під краном знаходиться туалет кота, він грався та перегриз волосінь (тобто пломбування). У 2020 році проводилась заміна крана, усунули протікання верхньої гайки". ОСОБА_1 чітко вказав та прописав, що ще у 2020 році було здійснено втручання в роботу вузла обліку води та зірвано пломбу, проте, в період від 2020 року до 17 травня 2021 року жодного звернення до КП "Жмеринкаводоканал" для своєчасного усунення несправностей від споживача не надходило. Через несправність приладу обліку води, водокористування є безобліковим.

Споживач систематично порушує законодавство у сфері надання житлово-комунальних послуг. Виявлені порушення підтверджуються актом, який був складений представниками КП "Жмеринкаводоканал", а саме інженером ОСОБА_2 і слюсарем ОСОБА_3 та який був підписаний споживачем. На підставі ст. 47 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" підприємству КП "Жмеринкаводоканал" заподіяно шкоду фізичною особою ОСОБА_1 внаслідок порушення ним правил користування системами питного водопостачання та централізованого водовідведення. Тому відповідно до виявленого та Правил 190 КП "Жмеринкаводоканал" складено відповідний розрахунок плати за безоблікове водокористування, де період 30,4 діб, витрати за одну добу 30,48. куб. м, обсяг безоблікового водокористування упродовж 30,4 діб 30,48 * 30,4 = 926,592 куб. м. Вартість використаної безоблікової води з ПДВ 926,592 * 31,08 = 28 798,48 грн., де 31,08 грн. вартість 1 куб. м води для споживачів, яку позивач і просив стягнути з відповідача.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28 червня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП "Жмеринкаводоканал" борг за безоблікове водокористування в розмірі 28 798,48 грн., а також 2270,00 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та винести постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що судом першої інстанції не враховано, що наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 97 від 19 квітня 2021 року внесено зміни до Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України виклавши їх у новій редакції. Дані зміни набули чинності 13 липня 2021 року, що майже втричі зменшує ціну позову, та свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що регулюють спірне питання. У відповідача була відсутня будь-яка потреба у втручанні в роботу лічильника, оскільки в квартирі наявний ще один лічильник у ванній кімнаті, а коли було виявлено факт втручання в роботу вузла обліку, що розташований в кухні, то останній був замінений з ініціативи ОСОБА_1 , про що свідчить Акт про опломбування та взяття на облік водолічильника. 14 квітня 2021 року між КП «Жмеринкаводоканал» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, під час підписання договору, представниками позивача було оглянуто засоби обліку води, жодних зауважень не було.

Крім того відповідач просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3405,00 грн. та витрат на правничу допомогу, які він поніс при перегляді рішення суду першої інстанції у розмірі 2500,00 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, позовних вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, при цьому не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що сторонами по справі укладено договір від 14 квітня 2021 року № 14493, яким передбачено обов`язок виконавця КП "Жмеринкаводоканал" своєчасно надавати споживачам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відповідної якості послуги з централізованого водопостачання і водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , а також обов`язок споживача своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. У переліку засобів обліку води вказано два лічильника із заводськими номерами 153325 та 316299, що встановлені у санвузлі та на кухні, відповідно (а. с. 4-5).

Відповідно до карти розрахунку за надані послуги в період з січня до жовтня 2021 року відповідачем ОСОБА_1 здійснено оплату послуг водопостачання та водовідведення щомісячно у відповідності до нарахування, в загальній сумі 2996,00 грн. (а. с. 6).

На двох фотознімках, що містять зображення змонтованого у мережі водопостачання лічильника води № 316299, вбачається пошкодження гнучкого матеріалу в складі опломбування постачальника послуг (а. с.7, 8).

З копії акта від 17 травня 2021 року № 003, що затверджений директором КП "Жмеринкаводоканал" Півнюком О. В., та складений і підписаний комісією в складі інженера ОСОБА_2 та слюсара ОСОБА_3 , разом із споживачем ОСОБА_1 , вбачається, що в результаті перевірки 17 травня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено порушення встановленої КП "Жмеринкаводоканал" пломби та ознаки втручання до вузла обліку, а саме, що розкручувалася верхня гайка. За викладеними в акті письмовими поясненням споживача ОСОБА_1 вказано, що під краном вузла обліку знаходиться туалет кота, який грався та перегриз волосінь, на знімкові видно, що волосінь не перерізана, а перегризена; у 2020 році проводилася заміна крана та усувалось протікання верхньої гайки (а. с. 9).

Відповідно до розрахунку плати за безоблікове водокористування з підстав самовільного зняття пломби споживачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно вихідних даних: діаметр труби 15 мм, витрати води за одну добу 30,48 куб. м, період безоблікового водокористування для розрахунку 30,4 діб, розраховано обсяг безоблікового водокористування упродовж 30,4 доби: 30,48 х 30,4 = 926,59, куб. м та вартість використаної без обліку води (з ПДВ): 926,592 х 31,08 = 28 798,48 грн., сума, заявлена позивачем до стягнення з відповідача (а. с. 10).

У відповідності до копії повідомлення КП "Жмеринкакомунсервіс" від 02 червня 2021 року № 207, яке рекомендованим поштовим відправленням вручено адресату 04 червня 2021 року, відповідачу ОСОБА_1 надано розрахунок штрафу за безоблікове водокористування в розмірі 28 798,48 грн. на підставі акту від 17 травня 2021 року № 003 та зобов`язано сплатити вказану суму до 15 червня 2021 року (а. с. 11 і на звороті).

Згідно копії Статуту та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач КП "Жмеринкаводоканал" є юридичною особою. Основною метою діяльності підприємства, зокрема, є водопостачання, водовідведення та очистка стоків всіх абонентів у м. Жмеринка в зоні діяльності підприємства; до видів діяльності позивача серед решти віднесено забір, очищення та постачання води (а. с. 12-14,15).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача є справедливими, так як заявлена до стягнення сума відшкодування завданих збитків в розмірі 28 798,48 грн. узгоджується з представленим розрахунком, не суперечить вимогам закону та відповідає положенням правочину сторін, не спростована відповідачем ні в який спосіб, а тому заявлена сума підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування у жилих та нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді відшкодування збитків.

Статтею 47 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено, що підприємствам питного водопостачання, яким заподіяна шкода юридичними чи фізичними особами внаслідок порушення ними правил користування системами питного водопостачання, пошкодження цих систем, а також внаслідок створення перешкод у проведенні аварійно-відновлювальних робіт, у забезпеченні нормальної експлуатації систем питного водопостачання або забруднення, засмічення чи виснаження джерел питного водопостачання, збитки відшкодовуються відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно п. 5.17. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України № 190 (далі Правил № 190)(чинних на час виявлення порушення та складення акта № 003 від 17 травня 2021 року) у разі порушення цілісності пломб на засобах обліку, а також на їх з`єднувальних частинах, накладених представником виробника, виявлення фактів штучного впливу на роботу засобів обліку виробник має право вимагати від споживача проведення позачергової їх повірки до закінчення встановленого для них міжповірочного інтервалу з метою контролю правильності їх показів.

У таких випадках позачергова повірка засобів обліку виконується за рахунок споживача.

Пунктом 5.18. Правил № 190 передбачено, що споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з`єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування.

Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника.

У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Так, згідно з п. 3.3 та п. 3.4 Правил № 190 у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27 червня 2008 року є спеціалізованим нормативним документом щодо розрахунку об`єму послуг з водовідведення.

Подібний правовий висновок викладений в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-20766 св 15, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 328/2723/16-ц.

Наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт безоблікового водовикористання. Стороною відповідача не спростовано зазначеного факту.

Доводи апеляційної скарги у частині неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що регулюють спірне питання та посилання на наказ Міністерства розвитку громад та територій України № 97 від 19 квітня 2021 року, яким внесено зміни до Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, не заслуговують на увагу, оскільки вказані зміни набули чинності 13 липня 2021 року, а факт безоблікового водокористування ОСОБА_1 встановлено актом № 003 від 17 травня 2021 року. Тобто, позивач керувався та діяв у межах чинного законодавства на час виявлення порушення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що 14 квітня 2021 року коли між КП «Жмеринкаводоканал» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, під час підписання договору, представниками позивача було оглянуто засоби обліку води та жодних зауважень не було, нічим не підтверджене та носить характер припущення. Матеріали справи не містять жодних актів, щодо проведення контролю за технічним станом інженерного обладнання (лічильників) представниками КП «Жмеринкаводоканал» на момент підписання договору № 14493 від 14 квітня 2021 року, а отже відсутній задокументований факт дійсного проведення такого огляду.

Інші доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду з їх оцінки та припущень.

При цьому, колегія суддів враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України", № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

З урахуванням встановлених обставин справи, правовідносин, які випливають із встановлених обставин та правових норм, застосованих до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість і законність рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції не може бути скасоване.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги розподіл судових витрат не проводиться.

Відповідно до положень пункту 1 частини 6 статті 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню (пункт 2 частини 3 статті 389 ЦПК України).

На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
І. В. Міхасішин