КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в порядку ухвалення додаткового рішення)

19 червня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 824/45/23

Провадження № 22-з/824/755/2023

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Гаврюшенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Zentrum Solutions AG - адвоката Муляра Євгенія Григоровича про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою Zentrum Solutions AG про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Тетяни Сліпачук від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021 за позовом Zentrum Solutions AG (Швейцарська Конфедерація) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (Україна) про стягнення 32 076,20 євро, в тому числі 30 208,26 євро основного боргу за поставлену продукцію, 1 867,94 євро - 3 % річних за порушення виконання грошового зобов`язання, а також відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору в сумі 2421,59 євро і, окрім того, витрат на правову допомогу у сумі 1 500,00 євро, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Тетяни Сліпачук від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021 стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» на користь Zentrum Solutions AG 30 208,26 євро - основного боргу за поставлену продукцію, 1 867,94 євро - 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання, 2 421,59 євро - на відшкодування витрат з арбітражного збору, 1 500,00 євро - на відшкодування витрат на правову допомогу, а разом 35 997,79 євро. Рішення арбітражного суду є остаточним та набрало законної сили 02 вересня 2022 року (а.с. 20-41).

16 березня 2023 року представник Zentrum Solutions AG - адвокат Муляр Є.Г. подав до суду заяву про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Тетяни Сліпачук від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021 за позовом Zentrum Solutions AG (Швейцарська Конфедерація) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (Україна) про стягнення 32 076,20 євро, в тому числі 30 208,26 євро основного боргу за поставлену продукцію, 1 867,94 євро - 3 % річних за порушення виконання грошового зобов`язання, а також відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору в сумі 2421,59 євро і, окрім того, витрат на правову допомогу у сумі 1 500,00 євро (а.с. 1-5).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року заяву Zentrum Solutions AG про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Тетяни Сліпачук від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021 - задоволено.

Визнано і надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Тетяни Сліпачук від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021.

Видано виконавчий лист на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Тетяни Сліпачук від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021, яким вирішено:

«Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Zentrum Solutions AG (Aegeristrasse 5, 6300, Zug, Switzerland; Firmenumber: CHE-356.997.098; Registration number: 1045-656-63) 30 208,26 євро - основного боргу за поставлену продукцію, 1 867,94 євро - 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання, 2 421,59 євро - на відшкодування витрат з арбітражного збору, 1 500,00 євро - на відшкодування витрат на правову допомогу, а разом 35 997,79 євро (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім євро та сімдесят дев`ять євроцентів).

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Zentrum Solutions AG (Aegeristrasse 5, 6300, Zug, Switzerland; Firmenumber: CHE-356.997.098; Registration number: 1045-656-63) - 1 342,00 грн. судового збору, сплаченого за подання заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу (а.с. 129-134).

29 травня 2023 року представник Zentrum Solutions AG - адвокат Муляр Є.Г. подав заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, в якій просив ухвалити додаткове судове рішення про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 500 Євро (а.с. 138-142).

Від представника ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» - Дорошенко О. була подана заява про зменшення витрат на правничу допомогу (а.с. 147-148).

У судовому засіданні представник боржника - Мітічкін А.С. заперечував проти задоволення заяви і просив про зменшення витрат на правничу допомогу.

Представник Zentrum Solutions AG - адвокат Муляр Є.Г. до суду не прибув, був повідомлений належним чином про що у справі є докази, подав письмову заяву в якій підтримав подану заяву про стягнення витрат на правничу допомогу і просив її задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності (а.с. 138-139).

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

Враховуючи ст. 28 Правил адвокатської етики необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

У постанові від 08 квітня 2020 року у справі №306/1198/17 Верховний Суд зазначив, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).

З матеріалів справи вбачається, що у заяві про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Тетяни Сліпачук від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021 адвокат Муляр Є.Г. просив стягнути з боржника витрати на правничу допомогу у розмірі 500 Євро (а.с. 1-5).

На підтвердження своїх повноважень адвокат Муляр Є.Г. надав копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію договору про надання правової допомоги від 09 вересня 2021 року, укладеного між Zentrum Solutions AG та АО «Юридична фірма «Копусь і Муляр», та копію додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги від 23 січня 2023 року (а.с. 8-19).

Згідно з п. 1 додаткової угоди № 1 в порядку та на умовах, визначених договором, клієнт доручає, а АО «Юридична фірма «Копусь і Муляр» зобов`язується здійснювати представництво клієнта в Київському апеляційному суді під час розгляду заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021.

Згідно з п. 2 додаткової угоди № 1 загальна сума додаткової угоди (сума гонорару) становить 500 Євро, які клієнт сплачує АО «Юридична фірма «Копусь і Муляр» протягом 3 робочих днів з дати укладення даної додаткової угоди.

Також до заяви про ухвалення додаткового рішення було надано докази сплати стягувачем Zentrum Solutions AG на рахунок АО «Юридична фірма «Копусь і Муляр» 500 Євро, а саме рахунок № 68/2022/4 від 23 січня 2023 року та квитанцію про оплату (а.с. 140).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

У запереченнях на заяву про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Тетяни Сліпачук від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021 директор Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Дорошенко О.М. заперечував щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 500 Євро. В обґрунтування заперечень зазначав, що дана справа не потребує значних професійних зусиль у доведенні обставин, про які йдеться у заяві, тому не є справою значної складності. Стягувач не наводив детального опису проведених робіт та витраченого на це часу, при цьому обсяг наданих адвокатом послуг за своїм об`ємом є неспівмірним з заявленими ним вимогами та не відповідають критерію реальності таких витрат (а.с. 72-81).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Заявником не наведено детального опису проведених робіт та витраченого на це часу. При цьому, заява про визнання і надання дозволу на виконання рішенням МКАС не потребувала значних зусиль у її підготовці, оскільки фактично дублює зміст рішення арбітражного суду та норми процесуального права, з посиланням на які заявник просив заяву задовольнити, а тому справа не є справою значної складності і не потребувала значних професійних зусиль у доведенні обставин, про які йдеться у заяві.

Врахувавши вищевказане, суд погодився з запереченнями і доводами боржника щодо завищеної суми витрат на правничу допомогу, оскільки такий розмір не відповідає складності справи, наданому адвокатом обсягом послуг в суді та не відповідає критерію розумності.

Беручи до уваги складність справи, обсяг робіт та час необхідний для виконання адвокатом, який надавав професійну правничу допомогу стягувачу, суд дійшов висновку про доведеність понесених Zentrum Solutions AG витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 400 Євро.

Витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 400 Євро суд вважає співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та є пропорційними до предмета спору.

З огляду на вищезазначене, оскільки витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції доведені, суд дійшов висновку про стягнення 400 Євро витрат на професійну правничу допомогу з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» на користь Zentrum Solutions AG.

Керуючись ст.ст.133, 137, 268, 270 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву представника Zentrum Solutions AG - адвоката Муляра Євгенія Григоровича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Zentrum Solutions AG (Aegeristrasse 5, 6300, Zug, Switzerland; Firmenumber: CHE-356.997.098; Registration number: 1045-656-63) - 400 Євро витрат на правничу допомогу за подання заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Ухвала суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено: 19 червня 2023 року.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець