П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2023 року м. Київ

Справа № 759/18204/22

Провадження: № 22-ц/824/6951/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Нежури В. А., Соколової В. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Курдиляса Юрія Леонідовича в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року, постановлену під головуванням судді Петренко Н. О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 вересня 2010 року між нею та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. Сторони мають неповнолітню дитину. Спільне проживання в одному будинку та ведення спільного господарства стало неможливим, у зв`язку із погіршенням відносин, постійними суперечками, втратою довіри та поваги один до одного. Вказувала, що сторони дійшли згоди про місце проживання дитини разом з матір`ю та не мають бажання на примирення.

За викладених обставин, просила суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнати місце проживання дитини з матір`ю.

В лютому 2023 року ОСОБА_3 подав клопотання про зупинення розгляду справи та надання строку для примирення. В обґрунтування поданого клопотання вказував, щодо моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі йому не було відомо про намір ОСОБА_1 розірвати шлюб. Відмітив, що визначені позивачкою обставини не відповідають дійсності, а з моменту укладення шлюбу їх сімейні стосунки були звичайними. При цьому, з березня 2022 року дружина та син виїхали за кордон, у зв`язку із військовою агресією Російської федерації, однак вони постійно спілкуються, та він намагається підтримувати свою сім`ю в межах своїх можливостей.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 рокузупинено розгляд справи та призначено подружжю строк для примирення 3 місяці.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Курдиляс Ю.Л. в інтересах ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що ОСОБА_1 не мала на меті примирення із відповідачем, про що було зазначено у позовній заяві. Відмітив, що суд першої інстанції не взяв до уваги відсутність бажання позивачки зберегти шлюб, не надав оцінки проханню не зупиняти розгляд справи. Вважає, що вказаними діями суд примушує позивачку залишатись у шлюбі із відповідачем.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 03 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

За правилом частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно приписів п.14 ч.1 статті 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів частини 13 статті 7 ЦПК України та частини 1 статті 369 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Зупиняючи розгляд справи, суд першої інстанції виходив із дійсних причин розірвання шлюбу та фактичних взаємостосунків подружжя, що вказували на необхідність вжиття заходів щодо примирення подружжя.

Перевіривши такі висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження по справі у разі призначення строку для примирення сторін в справах про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як зазначив Пленум ВСУ у п.10 постанови від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

ОСОБА_2 в клопотанні про зупинення розгляду справи зазначав, що подружжю потрібен строк для примирення, оскільки на розірвання шлюбу він не згоден. Окрім того, відповідачем спростовано обставини, які були зазначені позивачем при подачі заяви про розірвання шлюбу. Зокрема, ОСОБА_1 в позовній заяві посилалась на те, що сторони не мають бажання на примирення, а також узгодили місце проживання спільної дитини, тобто вказувала, що вказане рішення є спільним рішенням сторін. При цьому, ОСОБА_2 не було відомо про намір дружини розірвати шлюбу, а також не було узгоджено місце проживання дитини.

Окрім того, відповідачем повідомлено, що погіршення стосунків сторін відбулось у зв`язку із виїздом позивачки за кордон, після початку військової агресії Російської федерації, а не у зв`язку із обставинами, зазначеними нею при подачі позову.

З огляду на підстави заявленого позову, фактичні взаємостосунки подружжя, наявність у сторін малолітнього сина та відсутність згоди відповідача на розірвання шлюбу, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для призначення строку для примирення подружжя.

При вирішенні питання щодо зупинення провадження у справі, суд першої інстанції дотримався положень п.4 ч.1 статті 251 ЦПК України, відповідно до якого суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, а лише підтверджують наявність обставин, визначених відповідачем при подачі клопотання про надання строку на примирення, які не були зазначені ОСОБА_1 при подачі позову.

Варто зауважити, що строк, наданий подружжю на примирення не є примушуванням до шлюбу, як це помилково вважає позивачка, а спрямований виключно на збереження сімейних відносин, як це передбачено вище зазначеними нормами законодавства. Окрім того, суд першої інстанції визначив не гранично допустимий строк на примирення, який становить шість місяців, а менший - три місяці, який закінчується 06 травня 2023 року, та після його закінчення, якщо примирення не відбудеться, суд вирішуватиме справу по суті заявленого позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Курдиляса Юрія Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

УхвалуСвятошинського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді В. А. Нежура

В. В. Соколова