Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/753/19

Номер провадження: 2/511/2/23

"04" квітня 2023 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Ільяшук А. В.

секретаря судового засідання Явдощук Р.В.,

представника третьої особи: Роздільнянської міської територіальної громади в особі Роздільнянської міської ради - Радіонової Д.А.,

представника третіх осіб: ОСОБА_1 , Садівничого товариства "Бригантина" - Грозь І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області, треті особи: ОСОБА_1 , Садівниче товариство "Бригантина", Єреміївська сільська рада Роздільнянського району Одеської області, Роздільнянська міська територіальна громада в особі Роздільнянської міської ради, про визнання незаконним та скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває вищевказана цивільна справа.

Позиція учасників розгляду справи.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, жодних заяв та клопотань на адресу суду не надіслав.

Представник Роздільнянської міської територіальної громади в особі Роздільнянської міської ради Дар`я Радіонова просила залишити без розгляду вказану позовну заяву, оскільки позивач повторно в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, при цьому, 01 лютого 2023 року було визнано явку ОСОБА_2 обов`язковою.

Представник ОСОБА_1 , Садівничого товариства "Бригантина" Грозь Ірина Борисівна просила прийняти рішення на розсуд суду.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Висновки суду.

Вказана позовна заява надійшла на адресу суду 23 квітня 2019 року, та 25 квітня 2019 року було відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження (т.1, а.с. 45 - 46).

20 червня 2019 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (т. 1, а.с. 166 - 167).

В подальшому, 09 липня 2019 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 1540/3875/18 за позовом ОСОБА_2 до Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , Садівниче товариство «Бригантина», про визнання протиправним та скасування розпорядження (т.1, а.с. 179 - 181).

11 жовтня 2022 року було відновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 14:00 годину 10 листопада 2022 року (т. 1, а.с. 190).

З матеріалів справи, встановлено, що 21 листопада 2022 року ОСОБА_2 отримав судову повістку особисто, яка була направлена на адресу його місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 201).

За пунктом 99 Правил рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо).

Напис про одержання поштового відправлення учасником справи, в якому зазначене його прізвище, зроблений працівником поштового зв`язку, зазвичай є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків. Однак таку презумпцію може бути поставлено під сумнів і спростовано (постанова Верховного Суду від 20 березня 2019 року в справі № 222/1402/16).

При цьому, 07 грудня 2022 року за Вх. № 11920/22 (т.1, а.с. 203), та 05 січня 2023 року за Вх. № 91/23 (т. 1, а.с. 207 - 209) на адресу надійшли клопотання від ОСОБА_2 про відкладення судових засідань у зв`язку з веденним воєнним станом в України та перебуванням ОСОБА_2 за межами України.

Проте, відповідно до актів, вказані клопотання надійшли на офіційну електронну пошту суду без кваліфікованого електронного підпису, а тому 10 січня 2023 року судом відповідно до статті 183 ЦПК України було повернуто вказані клопотання заявнику без розгляду (т. 1, а.с. 213 - 214).

В подальшому, поштові конверти, що направлялись на адресу ОСОБА_2 повертались на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (т. 1, а.с. 218, 219).

Повернення конверту до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» свідчить про належне повідомлення позивача у справі про дату, час та місце судового розгляду справи, що відповідає положенням статті 128 ЦПК України.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року (справа №911/3142/19), де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

01 лютого 2023 року під час судового засідання представник Роздільнянської міської територіальної громади в особі Роздільнянської міської ради Дар`я Радіонова заявила клопотання про визнання явки ОСОБА_2 обов`язковою, за результатами розгляду якого судом було постановлено протокольну ухвалу, згідно якої вказане клопотання задоволено, та визнано явку ОСОБА_2 обов`язковою, та відкладено розгляд справи на 12:00 годину 01 березня 2023 року (т.1, а.с. 225 - 226).

Конверт з судовою повісткою, яку суд направляв на адресу ОСОБА_2 повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (т.1, а.с. 228).

21 лютого 2023 року на адресу суду від ОСОБА_2 надійшло клопотання про залучення письмових доказів та приєднання їх до матеріалів справи, яке заявник відправив на адресу суду через засоби поштового зв`язку з міста Одеси, що підтверджується відповідним штрих кодом, при цьому, адреса відправника зазначена: « АДРЕСА_1 », куда направлялись судові повістки про виклик (т. 2, а.с. 38).

Окрім того, 27 лютого 2023 року на адресу суду надійшло клопотання від ОСОБА_2 , згідно якого останній просив визнати поважним причину неявки його у судове засідання, яке призначено на 01 березня 2023 року з огляду на ведений в Україні воєнний стан, перебуванням останнього за межами України, при цьому, ОСОБА_2 зауважив, що бажає особисто брати участь у судовому засіданні (т. 2, а.с. 39 - 41).

Вказане клопотання надійшло на адресу суду без кваліфікованого підпису заявника від « ОСОБА_3 « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та 01 березня 2023 року судом відповідно до статті 183 ЦПК України повернуто заявнику без розгляду (т. 2, а.с. 54 - 55).

З копій додатків до клопотань, які містяться в матеріалах справи, встановлено, що відповідно до відмітки у паспорті, ОСОБА_2 виїхав 24 вересня 2022 року (т. 2, а.с. 40), та як стверджує останній, він наразі перебуває за кордоном.

Проте, як встановлено судом, 21 листопада 2022 року ОСОБА_2 отримав судову повістку особисто (т. 1, а.с. 201), та 21 лютого 2023 року надіслав особисто на адресу суду через засоби поштового зв`язку з міста Одеси клопотання (т. 2, а.с. 38).

При цьому, вказані клопотання про відкладення судового засідання суд не приймає до уваги, оскільки вони фактично не підписані заявником, та були повернуті останньому без розгляду.

Частина п`ята статті 223 ЦПК України визначає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пункт 3 частини 1 статті 257 ЦПК України регламентує, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Заява про розгляд справи за відсутністю позивача на адресу суду не надходила, а навпаки, зі змісту клопотань, які повернуті заявнику без розгляду, ОСОБА_2 бажає приймати участь особисто у судових засіданнях.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 756/6049/19 (провадження №61-4177св21) вказано, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Однією з підстав для залишення позову без розгляду є повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 серпня 2020 року у справі № 405/8125/15-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, від 19 квітня 2021 року у справі № 675/1714/19, від 26 квітня 2021 року у справі № 675/1561/19.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 січня 2023 року по справі №9901/278/21, зауважила, що ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06 від 16 лютого 2017 року, зазначив, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На підставі викладеного, керуючись статтями 183, 223, 257, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області, треті особи: ОСОБА_1 , Садівниче товариство "Бригантина", Єреміївська сільська рада Роздільнянського району Одеської області, Роздільнянська міська територіальна громада в особі Роздільнянської міської ради, про визнання незаконним та скасування розпорядження - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина 2 статті 257 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

С Суддя: А. В. Ільяшук