ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/25170/22

Провадження № 22-ц/4820/1137/23

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю представника апелянта адвоката Гопкало В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2023 року, суддя Карплюк О.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

В листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з придбання автомобіля в сумі 255483 грн. 16 коп., пені в сумі 1387273 грн. 56 коп. та інфляційних втрат в сумі 46874 грн. 62 коп.

В обґрунтування позову вказав, що згідно з умовами укладеного між ним та відповідачем договору про надання послуг від 07.12.2021 року, ФОП ОСОБА_2 зобов`язався придбати від імені ОСОБА_1 автомобіль у Південній Кореї, забезпечити доставку в порт м. Одеси, з подальшим оформленням відповідних митних формальностей.

07.12.2021 року ним було оплачено 500 дол. США, пізніше 8877 дол. США на виконання умов договору, однак протягом 2-х місяців з моменту придбання автомобіля на аукціоні в Південній Кореї, а саме до 20.02.2022 року, автомобіль в порт м. Одеси не прибув.

У зв`язку із наведеним позивач зазначив, що розірвав договір із відповідачем в односторонньому порядку та просив суд повернути перераховані на виконання умов грошові кошти, а також стягнути з відповідача пеню та інфляційні втрати за невиконання умов договору.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30.03.2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з відсутності у справі доказів про сплату ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 500 дол. США, оскільки зі змісту квитанції від 07.12.2021 року вбачається, що одержувачем є інша особа. Крім того, з комерційного інвойсу №7 від 20.12.2021 року вбачається, що експортером транспортного засобу є PAK SERGEI ASIA CARS CO, LTD, а в квитанції Приватбанку від 20.12.2021 року про сплату грошових коштів на придбання автомобіля в сумі 8877 дол. США вказано платником та одержувачем коштів самого позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення суду в частині відмови в стягненні з ФОП ОСОБА_2 13600 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову в цій частині.

В обґрунтування скарги зазначив, що відповідачем в суді було визнано факт здійснення ним оплати послуг з придбання автомобіля в розмірі 13600 грн., у зв`язку з чим суд дійшов необґрунтованого висновку про відсутність доказів на підтвердження цієї обставини.

В суді представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач в суд не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи судом був повідомлений належним чином. В письмовому поясненні проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційний суд розгляд справи провести без його участі.

Заслухавши пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Встановлено, що 07.12.2021 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з придбання автомобіля №45X0712, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується придбати для клієнта за його дорученням автомобіль в Південній Кореї відповідно до додатку №1 до договору від свого імені, але за рахунок клієнта, з доставкою в пункт призначення порт м. Одеси, з оформленням митних та інших документів, попередньо надавши клієнту інформацію про виставлені автомобілі на продаж на аукціоні Кореї, їх технічні характеристики, стан, ціну та інші супутні параметри, а клієнт зобов`язується зробити з виконавцем розрахунки у термін, встановлений цим договором, і прийняти придбаний автомобіль.

Клієнт зобов`язується виплатити виконавцю винагороду за надані послуги згідно з п. 3.3 цього договору (п. 1.2 Договору).

Характеристики обраного клієнтом автомобіля повинні відповідати даним, зазначеним в аукціонному аркуші, вказуються в специфікації (додаток №2), який складається після завершення аукціону та виграшу ставки (п.1.3. Договору).

Додатком №1 до Договору визначені технічні характеристики автомобіля, а саме: ВМW)Д/, серії 1, 3, рік випуску 2013, об`єм двигуна 2.0, пробіг до 200000 км, тип палива дизель, привід - повний/задній.

Згідно з п.п. 2.1.4.-2.1.8. виконавець зобов`язаний гарантувати доставку автомобіля, зазначеного в додатку №2 (специфікація на поставлений автомобіль) до цього договору, протягом 2-х місяців з моменту придбання автомобіля на аукціоні в Південній Кореї, повідомити Клієнта всіма доступними способами про необхідність сплатити мито не пізніше, ніж за 5 (п`ять) календарних днів до моменту митного оформлення автомобіля, сповістити клієнта про прибуття автомобіля в пункт призначення будь-яким доступним способом, передати клієнту автомобіль особисто або через представників транспортної компанії, або організації, що проводила митне оформлення, з комплектом відповідних документів: вантажна митна декларація (копія) зі штампом митниці «випуск дозволено» або ТПО, паспорт транспортного засобу, договір купівлі-продажу або довідку-рахунок, якщо це необхідно для постановки автомобіля на облік в МРЕО. Документи також можуть бути відправлені клієнту поштою або іншим способом. Виконавець або його повірений зобов`язаний провести митне оформлення автомобіля за дорученням, виданим клієнтом, в тому випадку, якщо клієнт зробить оплату митного платежу.

Відповідно до п. 3.1. Договору за виконання доручення, передбаченого цим договором, клієнт сплачує виконавцю винагороду за кожен придбаний автомобіль в розмірі, зазначеному в п. 3.3 цього Договору.

Клієнт зобов`язаний оплатити по виставленому виконавцем рахунку або за дорученням виконавця третім особам всі витрати, пов`язані з купівлею, доставкою автомобіля, оплатою митних платежів, послугами третіх осіб (п. 2.3.2 Договору).

Клієнт має право розірвати даний договір, попередивши про це виконавця в письмовій формі не менше, ніж за 30 днів. У випадку розірвання договору в обумовлений термін, клієнт отримує сплачені кошти, після продажу замовленого ним автомобіля в Україні (п.п. 2.4.1.-2.4.2. Договору).

За виконання доручення, передбаченого цим договором, клієнт сплачує виконавцю винагороду, за кожен придбаний автомобіль в розмірі, зазначеному в п. 3.3 цього договору (п. 3.1. Договору).

Виконавець мас право утримати належні йому за цим договором винагороду і суми, витрачені ним на виконання доручення, з коштів, що надійшли до нього від клієнта (п. 3.2. Договору).

Розрахунок попередньої повної вартості автомобіля (додаток №3) складається після придбання автомобіля в Південній Кореї і включає в себе: вартість автомобіля на аукціоні, витрати в країні вивезення до завантаження автомобіля на борт судна (РОВ-тариф); фрахт, термінальні і інші збори в порту розвантаження; митні платежі; витрати по митному оформленню автомобіля; винагороду виконавця в розмірі 500 дол. США.

Вартість зазначена в Додатку N03 може змінитися в процесі доставки в разі зменшення/збільшення курсу гривні до долара, витрат по відправці та доставці автомобіля від порту завантаження до України, або інших умов зазначених в пункті 5.1. Виконавець не відповідає за дану зміну ціни, і Клієнт зобов`язаний сплатити фактичну повну вартість автомобіля з урахуванням змін, що відбулися (п. 3.3. Договору).

Оплата вартості автомобіля проводиться в три етапи: перший - внесення завдатку для участі в аукціоні в розмірі 500 дол. США; другий - оплата протягом 2 (двох) днів з дати придбання автомобіля на аукціоні повної вартості автомобіля, транспортування автомобіля від місця проведення аукціону до порту відправлення та вартість облаштування і закріплення автомобіля у контейнері, третій - оплата доставки автомобіля по морю, митних платежів (включаючи послуги брокера, митний склад та інші можливі витрати).

Клієнт сплачує вартість витрат за 3 (третій) етап за вирахуванням завдатку та оплати, сплачених на 1 (першому) та 2 (другому) етапі. Оплата винагороди виконавця вираховується з першого етапу (п. 3.4. Договору).

Оплата вартості автомобіля здійснюється безготівковим способом в доларах США (п. 3.5. Договору). Оплата інших платежів здійснюється готівковим або безготівковим способом в доларах США або гривні. Оплата вартості витрат в країні вивезення здійснюється за курсом НБУ на день оплати (п. 3.6. Договору).

Виконавець має право вимагати від клієнта здійснити оплату за митне оформлення, доставку та інші послуги безпосередньо третім особам (п.3.7. Договору).

У разі розірвання договору з ініціативи клієнта до участі виконавця в аукціоні із закупівлі автомобіля в Південній Кореї, але після початку здійснення підбору виконавцем автомобіля, клієнт зобов`язаний повідомити про це виконавця в письмовій формі, а виконавець зобов`язаний протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання повідомлення повернути клієнту суму оплати першого етапу за вирахуванням винагороди та банківської комісії (п. 4.1. Договору).

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Пунктом 2 частини першої статті 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 639 ЦК України).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору (ст. 902 ЦК України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 903 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Частиною першою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , на виконання укладеного між ним та ФОП ОСОБА_2 договором про надання послуг із придбання автомобіля, було сплачено завдаток в розмірі 13600 грн. на користь «Вадима Г» (а.с. 15).

В подальшому, 20.12.2021 року, на підставі комерційного інвойсу №7 від 20.12.2021 року, ОСОБА_1 сплачено на користь ASIA CARS LTD за придбання автомобіля BMW 1-серії, 2013 року випуску, 8877 дол. США, VIN № НОМЕР_1 (а.с. 16-17).

Зі змісту коносамента, виданого ASIA CARS LTD за №CIGSMACR2112DH84 від 21.12.2021 року, вбачається, що автомобіль BMW 1-серії, VIN № НОМЕР_1 , було завантажено на судно для доставки в порт м. Чорноморськ, Україна (а.с. 58-59).

Вищевказані обставини визнані в суді обома сторонами та не оспорюються, крім того сторонами також визнано, що доставка вищевказаного автомобіля позивачу досі не відбулася.

За встановлених обставин, з урахуванням визнання відповідачем факту придбання автомобіля 20.12.2021 року, а також обов`язку відповідача доставити придбаний автомобіль позивачу протягом двох місяців з дати його придбання, чого до цього часу не відбулося, колегія суддів дійшла висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань, у зв`язку з чим завдаток в розмірі 13600 грн., який був сплачений ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає поверненню платнику.

В той же час, посилання відповідача на факт збройної агресії проти України, який був здійснений РФ 24.02.2022 року та введення воєнного стану, як на підставу настання форс-мажорних обставин для виконавця, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ФОП ОСОБА_2 не доведено, що закінчення двохмісячного строку доставки автомобіля, який він гарантував ОСОБА_1 , припало на час початку збройної агресії проти України, та не довів, що він не міг доставити транспортний засіб протягом двох місяців з дати його придбання на аукціоні.

Враховуючи, що сторонами в суді першої інстанції було визнано обставину щодо оплати позивачем на користь відповідача завдатку, яку суд, всупереч положень ст. 82 ЦПК України, вважав не встановленою, а також порушення виконання укладеного між сторонами договору з вини виконавця, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову в межах вимог поданої апеляційної скарги.

Заперечення, які надав ОСОБА_2 в письмовому поясненні на апеляційну скаргу, в яких він заперечив факт отримання від ОСОБА_1 500 дол. США на виконання умов договору від 07.12.2021, №45X0712, не приймаються до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджені жодними доказами. В той час як факт отримання цих коштів ОСОБА_2 підтверджено встановленими вище обставинами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також просив суд стягнути з ОСОБА_2 витрати, понесені ним у суді апеляційної інстанції в розмірі 3500 грн.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, від 22.01.2021 року у справі №925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 03.02.2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі №753/1203/18.

Як вбачається зі змісту договору про надання правової допомоги №185 від 27.04.2023 року, детального опису робіт від 28.04.2023 року та квитанції від 27.04.2023 року, ОСОБА_1 за надання консультації та подання апеляційної скарги сплачено адвокату Гопкалу В.В. за представництво його інтересів в суді апеляційної інстанції 3500 грн.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі №211/3113/16-ц).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Дослідивши додані до апеляційної скарги докази, зважаючи на складність справи, предмет доказування, складність застосування норм права, обсягу заяв по суті справи, що були подані адвокатом до суду апеляційної інстанції в інтересах ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про те, що розмір правничої допомоги в сумі 3500 грн. є обґрунтованим, відповідає критеріям розумності та співмірності, відтак підлягає стягненню з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 березня 2023 року скасувати в частині відмови у стягненні на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 13600 грн. та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особипідприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13600 грн., сплачених за договором про надання послуг з придбання автомобіля №45ХО712 від 07 грудня 2021 року.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 3500 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 червня 2023 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

Т.В. Спірідонова