Справа № 357/2803/23
Провадження № 2-др/357/54/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Бебешко М. М. ,
при секретарі Мартиненко Є. Є.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Слободенюк Галини Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,-
В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.
07 червня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Слободенюк Галини Миколаївни про ухвалення додаткового рішення, в якій остання просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в розмірі 35 750,00 грн.
В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення зазначено, що Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 01.06.2023 винесено рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, яким у задоволенні позову відмовлено. Відповідач понесла витрати по наданню правничої допомоги відповідно до договору від 10.04.2023, пов`язані з підготовкою до участі у справі та представництва інтересів в суді першої інстанції. Розмір витрат на правничу допомогу склав 35 750,00 грн., яку представник відповідача просить суд стягнути із позивача.
08 та 13 червня 2023 року на адресу суду від представника позивача адвоката Данканича Василя Васильовича надійшло заперечення щодо стягнення суми судових витрат, згідно з яким останній просить суд відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат.
Заперечення обґрунтовано тим, що заява про стягнення судових витрат від 02.06.2023 є безпідставною, надуманою та такою, що не підлягає задоволенню, так як розмір витрат є значно завищеним та нічим не підтвердженим Згідно додатків № № 1 та 2 до договору про надання правничої допомоги , вартість послуг адвоката складає 20 000 грн., 11 750 грн. та 4000 грн. Однак, представником відповідача вказано, що послуги відповідачу ОСОБА_1 надаються у справі, яка розглядається в Оболонському районному суді міста Києва. До матеріалів справи додано квитанції адвоката від 10.04.2023, 23.04.2023 та 01.06.2023, на підтвердження яких до суду не додано видаткових касових ордерів або платіжних доручень про передачу коштів адвокату, тому у суду відсутні підстави включати до судових витрат у справі витрати відповідача за послуги адвоката, які не підтверджено належними фінансовими документами.
В судове засідання у справі, призначене за заявою представника відповідача про ухвалення додаткового рішення 19 червня 2023 року учасники справи не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені несвоєчасно та належним чином, про що свідчать як заява представника відповідача від 19.06.2023 про розгляд справи за її відсутність так і заперечення представника позивача від 13.06.2023 на заяву про ухвалення додаткового рішення.
Частинами 3, 4 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду даної заяви, судом проведено розгляд за відсутності учасників справи.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
01 червня 2023 року судом ухвалено рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовлено.
Вказаним рішенням питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження витрат на правничу допомогу надано:
1) договір про надання правової допомоги від 10.04.2023, укладений між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Юридична консультація № 1 Шевченківського району міста Києва» в особі завідуючою Слободенюк Галини Миколаївни, на представництво інтересів клієнта, зокрема у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області (а.с.114);
2) додаток № 1 до договору про правової допомоги від 10.04.2023 про надання правової допомоги в Оболонському районному суді міста Києва, під час розгляду позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів (а.с.115);
3)додаток № 2 до договору про правової допомоги від 10.04.2023 про надання правової допомоги в Оболонському районному суді міста Києва, під час розгляду позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів (а.с.116);
4)акт прийому-передачі грошових коштів від 10.04.2023 про отримання адвокатом від клієнта грошових коштів в сумі 20 000 грн. (а.с.117);
5)акт прийому-передачі грошових коштів від 23.04.2023 про отримання адвокатом від клієнта грошових коштів в сумі 11 750 грн. (а.с.118);
При вирішенні справи суд виходить з наступного:
У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року зазначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
З огляду на наявність клопотання представника позивача адвоката Данканича В.В. про зменшення розміру правничої допомоги, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих Адвокатським об`єднанням "Юридична консультація № 1 Шевченківського району міста Києва" послуг, суд вважає, що заява представника відповідача адвокат Слободенюк Г.М. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції підлягає задоволенню частково на суму 10 000,00 грн.
Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
За таких обставив суд відхиляє твердження предстанвика позивача щодо відстуності доказів понесених відповідачем судових витрат на здійснення правничої допомоги.
Згідно додатків №№ 1 та до договору про надання правової допомоги від 10.04.2023, укладеного між відповідачем ОСОБА_1 та АО «Юридична консультація Шевченківського раойну № 1 міста Києва», у них назначено, що правовая допомога надається клієнту у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, яка розглядається Оболонським районним судом міста Києва. Враховуючи пояснення представника відповідача адвоката Слободенюк Г.А., викладене останньою у своїй заяві від 19.06.2023 про допущення нею технічної помилки при зазначенні Оболонського районного суду замість Білоцерківського міськрайонного суду, та те, що представником позивача у своїй позовній заяві зазначено про те, що позивачем ОСОБА_2 не подано до суду іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих саме підстав (а.с.4), суд приходить до висновку про те, що представником відповідача у додатках №№ 1 та 2 до договору про надання правової допомоги від 10.04.2023 допущено технічну описку шляхом помилкового зазначення Оболонського районного суду міста Києва замість Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. У зв`язку з цим суд відхиляє доводи представника позивача, викладені у його запереченні від 08.06.2023, щодо понесення відповідачем витрат на правову допомогу у Оболонському районному суді міста Києва, а не в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області (а.с.127-132).
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 127, 133-134, 137, 141, 260, 268, 270, 273, 354 ЦПК України,
Заяву представника відповідача адвоката Слободенюк Галини Миколаївни про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.
В задоволенні іншої частини заяви представника відповідача відмовити.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення додаткового судового рішення.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.
Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: матеріали справи не містять.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: матеріали справи не містять.
Суддя М. М. Бебешко