Провадження № 2-о/947/369/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Луняченка В.О.,

при секретарі - Макаренко Г.В.,

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 ) за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 ) , про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 6 місяців з встановленням відповідних обмежень, а саме заборони перебування в місці проживання (перебування) громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; наближення на 50 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь- який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів з громадянкою України ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 07.03.2014 року заявниця з ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому ВДРАЦС у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції шлюбі, який розірвано рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 27.02.2020 року №522/17040/19.

Від даного шлюбу є спільні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які після розірвання шлюбу між батьками проживають з матір`ю.

У зв`язку з агресивною поведінкою відповідача ОСОБА_2 , вона зверталась до правоохоронних органів.

ОСОБА_2 колишній чоловік заявниці, 05.06.23 року приблизно о 23.00 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 наніс де проживає заявник наніс їй тілесні ушкодження в область обличчя, голови та тулуба, що призвело до забою грудної клітини, забою м`яких тканин голови та гематоми орбіти.

За даним фактом внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР .

Крім того, коли агресивна поведінка ОСОБА_2 почала турбувати сусідів, останній почав погрожувати і їм. На даний час заявниця, турбуючись за своє та своїх синів життя, вимушена переховуватися від колишнього чоловіка та всіляко уникати спілкування з ним.

Така поведінка її колишнього чоловіка зумовило її звернення до суду з заявою про видачу судом обмежувального припису її колишньому чоловікові.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..

Ухвалою суду від 19.06.23 року відкрито провадження у справі .

До судового засідання представником заявниці ОСОБА_1 адвокатом Кірчевим І.І. надано заяву про можливість розгляду справи за його та заявника відсутності, в якій вимоги щодо видачі судом припису підтримано в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом відповідно до вимог чинного законодавства, шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб- сайті Київського районного суду м.Одеси, а також заходами телефонного зв`язку.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.03.2014 року заявниця з ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому ВДРАЦС у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції шлюбі, який розірвано рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 27.02.2020 року №522/17040/19.

Від даного шлюбу є спільні діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які після розірвання шлюбу між батьками проживають з матір`ю.

ОСОБА_2 вчиняє по відношенню до заявниці домашнє психологічне насильство, що знайшло відображення у заподіянні тілесних ушкоджень.

У зв`язку з агресивною поведінкою відповідача ОСОБА_2 , заявник зверталась до правоохоронних органів.

Витягом з ЄРДР від 07.06.2023р. про відкриття кримінального провадження № 0000339 за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України підтверджено звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів з приводу протиправної поведінки та вчинення щодо неї фізичного насильства тілесних ушкоджень.

З даного витягу вбачається, що ОСОБА_6 колишній чоловік 05.06.23 року приблизно о 23.00 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 наніс де проживає заявник наніс їй тілесні ушкодження в область обличчя, голови та тулуба, що призвело до забою грудної клітини, забою м`яких тканин голови та гематоми орбіти.

Зданого приводу старшим дізнавачем СД ОРУП №1 ГУНП в Одеській області капітаном поліції Ю.Словак надіслано постанову до відділу судово- медичної експертизи потерпілих обвинувачених та інших осіб КУ «ООБСМЕ», якою доручено проведення судово- медичної експертизи встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень ( в порядку ст. 243 КПК України) в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено в ЄРДР №0000339 від 07.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Станом на день розгляду справи судом висновку судово- медичної експертизи не надано.

Крім того, коли агресивна поведінка ОСОБА_2 почала турбувати сусідів, останній почав погрожувати і їм.

На даний час заявниця, турбуючись за своє та своїх синів життя, вимушена переховуватися від колишнього чоловіка та всіляко уникати спілкування з ним.

Главою 13 розділу IV Цивільного процесуального кодексу України врегульовано розгляд заяв про видачу обмежувального припису. Так вимогами статті 350- 5 ЦПК України визначено, що справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду.

Розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні ( ч.1 ст. 350-6 ЦПК України).

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Зазначені правові положення, щодо застосування певних норм права до спірних правовідносин викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.11.2018 року по справі № 756/2072/18, та у відповідності до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України повинні враховуватися судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Будь які конфліктні відносини, яки повинні бути вирішені шляхом домовленості або, у випадку неможливості домовленості, у судовому порядку не можуть бути вирішуватись шляхом погроз приниження, образ або фізичним насильством.

Суд розуміє, що надані відображення переписки є лише часткою від загальної переписки та спілкування та не відображає всі обставини, яки виникли між подружжям і батьками, однак і вони свідчать про наявність погроз, що розцінюється судом як психологічне насильство у вигляді погроз приниження і фізичного насильства а також образ, яки спрямовані на обмеження волевиявлення особи.

Таким чином суд вважає доведеним факт домашнього насильства з боку ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_1 у вигляді фізичного насильства, яке потребує обмежувального припису для запобігання у подальшому виконання вищезазначених погроз.

Враховуючи дані обставини суд вважає, що справедливим і достатнім є обмежувальний припис ОСОБА_2 строком дії на 6 місяців, яким заборонити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , перебування в місці проживання (перебування) громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ; наближення на 50 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь- який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів з громадянкою України ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

На підтвердження вчинення ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 домашнього насильства заявницею надано достатньо доказів, серед яких витяг ЄРДР від 07.06.2023р. про відкриття кримінального провадження № 0000339 за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, закріплений у статті 62 Конституції України, який розповсюджується і на справи про адміністративні правопорушення, належні докази вчинення ОСОБА_2 стосовно заявниці домашнього насильства, що є необхідною умовою для застосування обмежувального припису, заявником були пред`явлені до суду.

У відповідності до вимог ст. 350-8 УПК України копії повного рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Таким чином, заявлені вимоги ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,350- 350-8, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 ) за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 ) , про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_2 ) обмежувальний припис строком на 6 місяців, яким визначити заходи обмеження прав ОСОБА_2 :

-заборони перебування в місці проживання (перебування) громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборони наближення на 50 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

-заборони, особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь- який спосіб спілкуватися з нею;

-заборони ведення листування, телефонних переговорів з громадянкою України ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Копію рішення направити до Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області для взяття громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на облік та виконання.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Луняченко В. О.