Справа № 581/54/23
Провадження № 2/581/47/23
У Х В А Л А

про передачу справи до іншого суду

03 квітня 2023 року с-ще Липова Долина

Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Бутенко Д.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» про стягнення заборгованості по орендній платі за земельну ділянку, пені, інфляційних втрат, 3% річних, витребування земельної ділянки з чужого володіння та користування, скасування запису про речове право,

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року представник позивача, адвокат Міненко І.В., в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із зазначеним позовом, уточнивши який мотивував тим, що 25 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» укладено два договори оренди землі № 50339 та 50339-І, у відповідності з умовами яких нею передано орендареві у строкове платне користування земельні ділянки загальною площею 2,1305 га і 0,2923 га строком на 5 років, право оренди яких зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. У наступному 15 серпня 2015 року між позивачкою та відповідачем по справі укладені додаткові угоди про зміну і доповнення до двох договорів оренди землі від 25 грудня 2013 року № 50339, № 50339-1, строком на 9 років (терміном до 31 грудня 2022 року), державну реєстрацію змін і доповнень до договорів яких також проведено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Зазначав, що відповідач до 31 грудня 2022 року правомірно володів земельними ділянками площею 2,1305 га (рілля) з кадастровим номером: :03:001:0204 та площею 0,2923 га (сіножаті) з кадастровим номером: :03:001:0444. 31 грудня 2022 року позивачка звернулася до відповідача з вимогою повернути земельні ділянки в її володіння та користування, оскільки вона не бажає поновлювати дію договорів оренди землі №50339 та №50339-1 на новий строк та має намір використовувати земельні ділянки для власних потреб на свій розсуд, проте, жодних дій щодо повернення вищезазначених земельних ділянок із оренди у володіння і користування позивачки, відповідач так і не виконав, чим порушив права ОСОБА_3 , як власника цих земельних ділянок. Починаючи з 01 січня 2023 року відповідач незаконно продовжує володіти земельними ділянками, як недобросовісний володілець. Щодо розрахунків заборгованості відповідача перед позивачкою, зазначив, що орендна плата з урахуванням індексів інфляції за договором оренди землі №50339 від 25 грудня 2013 року з урахуванням додаткової угоди від 15 серпня 2015 року становить 4056 грн 00 коп, а за договором оренди землі №50339-1 від 25 грудня 2013 року з урахуванням індексів інфляції та додаткової угоди від 15 серпня 2015 року 94 грн 62 коп. Крім того, пунктом 14 договорів оренди землі з урахуванням додаткових угод передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення платежу. Також, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Уважав, що загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачкою згідно з договором оренди землі №50339 від 25 грудня 2013 року з урахуванням додаткової угоди від 15 серпня 2015 року за період 2021-2022 років становить 21377 грн 70 коп, з яких за 2021 рік: орендна плата 7031 грн 81 коп, пеня 2868 грн 21 коп, інфляційні втрати 1941 грн 91 коп, 3% річних 225 грн 98 коп; за 2022 рік: орендна плата 8902 грн 48 коп, пеня 317 грн 07 коп, інфляційні втрати 71 грн 22 коп, 3% річних 19 грн 02 коп; а згідно з договором оренди землі №50339-1 від 25 грудня 2013 року з урахуванням додаткової угоди від 15 серпня 2015 року за період 2021-2022 років становить 498 грн 70 коп, з яких за 2021 рік: орендна плата 164 грн 04 коп, пеня 66 грн 91 коп, інфляційні втрати 45 грн 30 коп, 3% річних 5 грн 27 коп; за 2022 рік: орендна плата 207 грн 68 коп, пеня 7 грн 40 коп, інфляційні втрати 1 грн 66 коп, 3% річних 0 грн 44 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, представник позивачки просив суд:

- стягнути з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 заборгованість за користування земельною ділянкою на підставі договору оренди землі №50339 від 25 грудня 2013 року з урахуванням додаткової угоди від 15 серпня 2015 року за період 2021-2022 років у сумі 21377 грн 70 коп. та заборгованість за користування земельною ділянкою на підставі договору оренди землі №50339-1 від 25 грудня 2013 року з урахуванням додаткової угоди від 15 серпня 2015 року за період 2021-2022 років у сумі 498 грн 70 коп;

- витребувати у відповідача земельну ділянку кадастровий номер: :03:001:0204, площею 2,1305 га, розташовану на території Коровинської сільської ради Роменського району Сумської області із володіння і користування ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 та скасувати запис про інше речове право - право оренди, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 21 березня 2014 року за номером 5073238;

- витребувати у відповідача земельну ділянку кадастровий номер: :03:001:0444, площею 0,2923 га, розташовану на території Коровинської сільської ради Роменського району Сумської області із володіння і користування ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 та скасувати запис про інше речове право - право оренди, зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 21 березня 2014 року за номером 5073494, стягнути судові витрати у розмірі 16294 грн 40 коп.

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 03 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу (його представнику) установлено десятиденний строк для усунення виявлених судом недоліків. Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 15 лютого 2023 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. 29 березня 2023 року ухвалою судді Липоводолинського районного суду Сумської області відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Вивчивши письмові матеріали заяви, суд приходить до нижченаведеного висновку.

Згідно з частиною першої статті 30 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), якою позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як вбачається із змісту позовної заяви позивач просить як стягнути заборгованість із відповідача по орендній платі, нарахованої пені, 3% річних та інфляційних втрат за договірне користування двома земельними ділянками загальною площею 2,42 га, які розташовані на території Коровинської сільської ради колишнього Недригайлівського (на даний час Роменського) району Сумської області, так і витребувати дві вищенаведені земельні ділянки з незаконного володіння та користування відповідача, скасувавши записи про державну реєстрацію права оренди на це майно за відповідачем (арк. спр. 5-13, 56-63).

Суд зазначає, що дана справа не підсудна Липоводолинському районному суду Сумської області, оскільки виключна підсудність, визначена ч. 1 ст. 30 ЦПК, застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір стосується тих прав та обов`язків сторін спору, що пов`язані із нерухомим майном. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 у справі № 911/2390/18 правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Наближені за своїм правовим змістом висновки також викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року по справі № 680/214/16-ц, від 07 липня 2020 року по справі № 910/10647/18, від 01 квітня 2020 року по справі № 520/13067/17.

Відповідно до статті 190 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. ЦК при класифікації речей як об`єктів цивільних прав поділяє речі на рухомі і нерухомі.

Відповідно до частини першої статті 181 ЦК до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. При цьому, нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із певним місцем розташування на місцевості з визначенням адреси, кадастрового номера тощо, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення.

Ураховуючи місцезнаходження нерухомого майна саме на території Коровинської сільської ради колишнього Недригайлівського (на даний час Роменського) району Сумської області, де також створена Коровинська об`єднана територіальна громада (https://korovynska-gromada.gov.ua/pasport-gromadi-stanom-na-1-sichnya-2020-roku-11-34-26-18-02-2020/), що виключно належить до підсудності Недригайлівського районного суду Сумської області, і відповідно дана справа не підлягає розгляду в Липоводолинському районному суді Сумської області.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Ураховуючи викладене та застосовуючи діючу норму п.3-1 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів», приймаючи до уваги те, що нерухоме майно, з приводу якого виник спір, знаходиться на території Коровинської сільської ради колишнього Недригайлівського (на даний час Роменського) району Сумської області із визначеними кадастровими номерами, що виключно відноситься до підсудності Недригайлівського районного суду Сумської області, дослідивши і оцінивши юридичну природу спірних правовідносин, з метою дотримання правил виключної підсудності, суд дійшов висновку про необхідність передачі даної цивільної справи за підсудністю до Недригайлівського районного суду Сумської області незалежно від стадії розгляду цієї справи в Липоводолинському районному суді Сумської області.

Спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ст. 32 ЦПК України).

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 28, 31, 32, 187, 258-261, 353 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» про стягнення заборгованості по орендній платі за земельну ділянку, пені, інфляційних втрат, 3% річних, витребування земельної ділянки з чужого володіння та користування, скасування запису про речове право за виключною підсудністю на розгляд до Недригайлівського районного суду Сумської області.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали суду складено 03 квітня 2023 року.

Суддя Д. В. Бутенко