УХВАЛА

про залишення заяви без задоволення

Справа № 495/10091/18

Номер провадження 2-п/495/10/2023

29 березня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Анісімової Н.Д.

при секретарі судового засідання Коліниченко Н.О.

за участю

представника позивача Колесніченко І.О.

представника відповідача ОСОБА_1

представник третьої особи Садовський В.Є.

розглянув у судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду.

ВСТАНОВИВ:

06.02.2023 відповідач ОСОБА_2 подав заяву про перегляд заочного рішення суду від 09.11.2022 у справі за позовом керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Головного управління Держгеокадастру Одеській області, департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області до ОСОБА_2 , державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова Ігоря Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги, щодо предмету спору - ПП «ПХМ ПОКРОВ» про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора про реєстрацію права власності, скасування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, знесення самочинного будівництва та звільнення земельної ділянки.

Заочним рішенням суду позов задоволено у повному обсязі. Разом з тим, вважає, що вказаним рішенням було допущено норми матеріального та процесуального права, а тому дане рішення підлягає перегляду і скасуванню виходячи з наступного. Так, підставою для звернення до суду слугувала інформація Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, що у Департаменті відсутня інформація стосовно видачі 12.05.2010 акту готовності об`єкту до експлуатації ОСОБА_2 . При цьому не було вказано та не надано інформації, кому саме було видано акт готовності 12.05.2010 №356. Отже, інформація являється неповною та, на його думку не може в повній мірі вказувати на обґрунтованість позовних вимог.

В судовому засідання представник відповідача ОСОБА_1 , пояснив суду, що 01.08.2022 року він не був присутній, знаходився на лікарняному, відповідач ОСОБА_2 також не був присутній в судовому засідання, та не був повідомлений належним чином про дату слухання справи. Відповідачем було подано до суду заяву про витребування доказів, а саме витребування у Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області інформацію з наданням копії записів у журналах реєстрації (видачі) актів готовності об`єктів до експлуатації, виданих 12.05.2010 року. Разом, з тим, така інформація не була отримана судом, однак не маючи оригіналів документів, суд виніс оскаржуване рішення.

Представника позивача Колесніченко І.О., заперечувала проти заяви представника відповідача, оскільки він знав про відкладення справи, також просить зауважити судом, що було вжито заходів для витребування доказів, та особа має самостійно вжити заходи про надання доказів до суду.

Представник третьої особи Садовський В.Є. заперечував проти перегляду заочного рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Положеннями ст. 288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, заочне рішення може бути скасовано лише у випадку наявності всіх підстав, зазначених в ч.1 ст. 288 ЦПК України. Наявність однієї з цих обставин не є підставою скасування заочного рішення.

Крім того, суд відзначає, що відповідач ОСОБА_2 не посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд не вважає, що ці аргументи дають підстави для скасування заочного рішення.

Окрім того інформація про розгляд даної справи було опублікована на офіційному сайті суду та рішення по даній справі було опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що є у відкритому доступі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлявся судом про час і місце судового розгляду справи за місцем проживання у встановленому законом порядку. Проте, в судові засідання, не з`являвся, доказів поважності неявки суду не надав.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 „Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 „Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Із практики Європейського Суду з прав людини слідує, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Також, відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.3ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч.4ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом..

Відповідно до частини першої статті 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та(або)не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписамист.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положенняст.285 ЦПК України регламентують необхідність зазначення у заяві про перегляд заочного рішення, зокрема, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно дост.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Заява про перегляд заочного рішення обґрунтована з посиланням на незгоду із судовим рішенням, дана заява не містить доказів в розумінніст.76 ЦПК України та посилання на них.

Проте, стороною відповідача ОСОБА_1 не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які би мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Посилання відповідача ОСОБА_1 , що він підписував договір з позивачем в Білгород-Дністровському економіко-правовому фаховому коледжі, де повинен був відкритися філіал ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет», однак, філіал так і не відкрився, тому відповідач не навчався в зазначеному вище навчальному закладі, не заслуговують на увагу, оскільки в п.1 Договору про надання освітньої послуги (навчання) між Державним вищим навчальним закладом «Херсонський державний аграрний університет» та фізичною (юридичною) особою №10401 від 04.08.2017 року, зазначено місце надання освітньої послуги - АДРЕСА_2 .

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви відповідача відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 листопада 2022 року по справі №495/10091/18 за позовною заявою першого заступника керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Головного управління Держгеокадастру Одеській області, департаменту Державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області до ОСОБА_2 , державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова Ігоря Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги, щодо предмету спору - ПП «ПХМ ПОКРОВ» про визнання незаконним та скасування рішення реєстратора про реєстрацію права власності, скасування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, знесення самочинного будівництва та звільнення земельної ділянки.

Суд вважає необхідним зазначити, що до заяви про перегляд заочного рішення ані відповідачем ОСОБА_2 , ані адвокатом Гафійчук С.Д., який діє в його інтересах взагалі не додано ніяких доказів, які не були досліджені судом під час ухвалення рішення по даній справі, та фактично доводи відповідача ОСОБА_2 у поданій заяві містять обґрунтування, яке є предметом апеляційного оскарження, що не є підставою для перегляду заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2022 року.

Таким чином, за відсутності обставин, зазначених в ст. 287 ЦПК України, в сукупності, суд не має підстав для скасування заочного рішення. Отже, заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 287-288 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник відповідача ОСОБА_1 про скасування заочного рішення від 09.11.2022 - залишити без задоволення.

Ухвала суду є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н.Д.Анісімова