ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

03 квітня 2023 року

м. Харків

справа № 632/1492/22

провадження № 22-ц/818/569/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Тичкової О.Ю., Маміної О.В.,

учасники справи:

заявник: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз»,

боржник: ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Харківгаз» на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16 січня 2023 року, постановлену суддею Кочнєвим О.В., --

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2022 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16 січня 2023 року відмовлено АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» у видачі судового наказу.

В апеляційній скарзі АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду від 16 січня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» у заяві про видачу судового наказу зазначив свої вимоги і обставини, на яких вони грунтуються, додано документи, що підтверджують обставини, якими обгрунтовують свої вимоги, що вказують на розмір заборгованості за оплату наданих послуг. Як доказ надано довідку розрахунок заборгованості за послуги з розподілу природного газу перед АТ «Харківгаз», в якій відображені дані про, зокрема фактичне споживання природного газу за відповідний період, метод розрахунку, тарифи на послуги, та відповідно сума заборгованості.

При цьому, зазначають, що суд під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу не розглядає обгрунтованість заявлених позивачем вимог по суті.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 березня 2023 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що наданий заявником розрахунок заборгованості не є безспірним та містить нарахування, які не відповідають вимогам законодавства.

Проте, погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Зокрема, пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомукаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у статті 163 ЦПК України.

Відповідно до вимог вказаної статті заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено:

найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що у грудні 2022 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, а саме за період з 01 липня 2021 року по 30 листопада 2022 року в сумі 996,93грн.

Обґрунтовуючи заяву про видачу судового наказу АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», посилалось на те, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» є газорозподільним підприємством, що здійснює діяльність з розподілу природного газу в Харківській області. Діяльність Товариства здійснюється на підставі виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ліцензії. Зміївське відділення AT «Харківгаз» є структурним підрозділом AT «Харківгаз» без права юридичної особи і здійснює виробничі функції на території зокрема Лозівського району. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердила Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним та регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 341 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Забезпечення домоволодіння ОСОБА_1 природним газом, фізична доставка та цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи свідчить про факт приєднання боржника до умов Договору.

На підтвердження своїх вимог, до заяви про видачу судового наказу АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» долучило до заяви: докази сплати судового збору за подання заяви; роздруківку Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; довідку про фінансовий стан о/р абонента відповідача, якої підтверджується наявна заборгованість за споживачем; копію довіреності на підтвердження повноваження представника стягувача.

Частинами 1 та 2 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Разом з тим, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Договір розподілу природного газу є публічним (ч.1 ст.40 Закону України «Про ринок природного газу»).

Згідно пунктів 4, 7 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Тобто, законодавством передбачено можливість постачання природного газу побутовому споживачу без фактичного підписання відповідного договору останнім.

Як вбачається з довідки абонента за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , за яким за період з липня 2021 року по листопада 2022 року (в межах заявлених вимог) утворилась заборгованість в розмірі 996,30грн. Зазначена сума ОСОБА_1 не сплачена.

Таким чином, між сторонами склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання природного газу без фактичного підписання договору споживачем, який в даному випадку надається заявник, існує заборгованість в сумі 996,30грн., яку споживачем не сплачено.

Висновки суду про те, що видати судовий наказ за заявленими вимогами не видається можливим, оскільки наданий суду розрахунок заборгованості не є безспірним та містить нарахування, які не відповідають вимогам законодавства є помилковими.

Як вбачається із наданої заявником довідки розрахунку заборгованості за послуги з розподілу природного газу перед стягувачем, що за адресою: АДРЕСА_1 , по особовому рахунку НОМЕР_1 нарахування здійснювалося відповідно до розрахункового об`єму споживання у період з 01.01.2020 року до 31.12.2020 року, виходячи із визначеного об`єму споживання за період 01.10.2018 року до 30.09.2019 року у розмірі 1740,31 куб.м, що становить 145,03 куб.м на місяць та у період з 01.01.2021 року до 30.11.2022 року за нормами споживання, визначеними законодавством, що становило 26,17 куб.м на місяць для домоволодіння споживача ОСОБА_1 .

Спору, щодо порядку нарахування споживачу зазначеного обсягу природного газу наразі немає. Розмір заборгованості нарахований стягувачу за вирахуванням здійснених споживачем оплат та в межах строку позовної давності.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року визначено, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає розгляду справи, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ЦПК України.

Оскільки наразі вирішується лише процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, підстав для розподілу судового збору за розгляд справи апеляційним судом не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст. 376, п.4 ч.1 ст.379 ст. 381-384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Харківгаз» на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16 січня 2023 року задовольнити.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 16 січня 2023 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2023 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна