УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевській районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Якимової О.С., представника заявника адвоката Коломоєць І.В., приватного виконавця Котули А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , в особі представника-адвоката Коломоєць Ірини Василівни, на постанови приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 70891853, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Коломоєць І.В., звернувся до суду зі скаргою на постанови приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М., в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. про відкриття виконавчого провадження №70891853 від 31.01.2023, та як наслідок, скасувати всі постанови приватного виконавця Котули А.М., винесені в межах вказаного виконавчого провадження, а саме: постанову від 06.02.2023 про арешт майна боржника (арешт на все майно), постанову від 06.02.2023 про арешт коштів боржника, постанову від 06.02.2023 про арешт майна боржника (арешт квартири).

В обґрунтування скарги зазначено, що 31.01.2023 приватний виконавець Котула А.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 70891853 за виконавчим листом № 335/12604/21 від 16.09.2022, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованості у розмірі 353 584 грн. 95 коп.

06.02.2023 приватний виконавець в межах виконавчого провадження № 70891853 виніс постанови про арешт майна боржника (всього майна), про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника (арешт квартири).

31.03.2023 приватним виконавцем також було відкрито виконавче провадження № 70892105 за виконавчим листом №335/12604/21 від 16.09.2022 про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 5303 грн. 77 коп.

06.02.2023 приватний виконавець Котула А.М. виніс постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, об`єднавши виконавчі провадження № 70891853 та № 70892105.

23.03.2023 приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 70891853 від 31.01.2023, посилаючись на постанову КМУ від 30.01.2023 № 90 «Про внесення змін до пункту 1 постанови Кабінету міністрів України від 06.12.2022 № 1364».

Заявник вважає, що оскаржувана постанова приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження є незаконною, оскільки, відповідно до п. 10-2 Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій.

22.12.2022 Мінінтеграції, наказом № 309, затвердило Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, яким визначено, що вся територія Запорізького району Запорізької області віднесена до території можливих бойових дій.

З огляду на викладені обставини, заявник вважає, що приватний виконавець не мав законних підстав для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та накладення арештів на майно і грошові кошти боржника ОСОБА_1

14.04.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. подано заперечення на скаргу на дії приватного виконавця, у якій він просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

В обґрунтування заперечень зазначено, що у провадженні приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 70891853 з виконання виконавчого листа №335/12604/21, виданого 16.09.2022 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованості у розмірі 353 584 грн. 95 коп. та виконавче провадження № 70892105 з виконання виконавчого листа №335/12604/21, виданого 16.09.2022 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» судового збору у розмірі 5 303 грн. 77 коп. Зазначені виконавчі провадження об`єднані в одне провадження № 70946956.

Постанови про відкриття виконавчих проваджень № 70891853 та № 70892105, які об`єднані у зведене виконавче провадження № 70946956, про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» винесені приватним виконавцем 31.01.2023, відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2023 №90, якою внесено зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

З огляду на викладені обставини вважає, що підстави для скасування винесених ним постанов відсутні.

Крім того, як зазначає приватний виконавець, представником боржника подано скаргу з пропуском строку звернення до суду, оскільки оскаржувані постанови представник ОСОБА_1 отримала поштою 21.02.2023, а зі скаргою до суду звернулася з пропуском 10-денного строку, передбаченого вимогами ЦПК України, для оскарження дій виконавця.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Коломоєць І.В. скаргу підтримала та просила її задовольнити з підстав, які викладені у скарзі.

Крім того, представник заявника у судовому засіданні просила поновити строк для звернення до суду зі скаргою на постанови приватного виконавця, посилаючись на те, що після отримання від приватного виконавця оскаржуваних постанов та ознайомлення з їх змістом, нею було подано позов про їх скасування до Запорізького окружного адміністративного суду, яким було відмовлено у відкритті провадження у справі та роз`яснено право звернутися до суду загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства. Після цього, представник позивача звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом про скасування оскаржуваних постанов, проте, знову у відкритті провадження за цим позовом було відмовлено та роз`яснено право звернутися до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, а відтак строк нею пропущений з поважних причин.

Приватний виконавець у судовому засіданні зазначив, що підстави для задоволення скарги відсутні, та просив відмовити у її задоволенні з підстав, зазначених у запереченнях на скаргу.

Крім того, зазначив, що звернення представника заявника до судів різних юрисдикцій з недодержанням правил підвідомчості спору, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду зі скаргою.

Заслухавши пояснення представника боржника та приватного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що заявнику слід поновити строк для звернення до суду зі скаргою на постанови приватного виконавця, проте, у задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом у ході розгляду скарги, Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 02.06.2022 постановлено заочне рішення, яким позов АТ «Кредобанк» було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованість у розмірі 353 584 грн. 95 коп. та судовий збір у розмірі 5 303 грн. 77 коп.

За заявою представника АТ «Кредобанк», Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 16.09.2022 видано два виконавчі листи:

1. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованості у розмірі 353 584 грн. 95 коп.

2. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» судового збору у розмірі 5 303 грн. 77 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. від 31.01.2023, відкрито виконавче провадження ВП №70891853 з виконання виконавчого листа № 335/12604/21, який виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 16.09.2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованості у розмірі 353 584 грн. 95 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. від 06.02.2023, в рамках виконавчого провадження ВП №70891853 накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 395 217 грн. 60 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. від 06.02.2023, в рамках виконавчого провадження ВП №70891853, накладено арешт на квартиру, що належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 395 217 грн. 60 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. від 06.02.2023, в рамках виконавчого провадження ВП №70891853, накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження 395 217 грн. 60 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. від 06.02.2023 об`єднано виконавчі провадження № 70891853 та № 70892105 відносно боржника ОСОБА_1 у зведене виконавче провадження № 70946956.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України, скаргу на постанову приватного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як встановлено судом у ході розгляду скарги, про зміст оскаржуваних постанов приватного виконавця представнику ОСОБА_1 адвокату Коломоєць І.В. стало відомо 21.02.2023, коли вона отримала їх копії поштовим зв`язком від приватного виконавця.

До суду зі скаргою на постанови приватного виконавця заявник в особі свого представника звернувся 23.03.2023, тобто з пропуском десятиденного строку, передбаченого ст. 449 ЦПК України, для оскарження постанов.

У судовому засіданні представник заявника просила поновити строк для звернення до суду зі скаргою, посилаючись на те, що у зв`язку із невизначеністю юрисдикції спорів із приватним виконавцем нею подавались позови про скасування постанов приватного виконавця до Запорізького окружного адміністративного суду та до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, але судами було відмовлено у відкритті провадження за вказаними позовами, та роз`яснено право звернутися зі скаргою на рішення приватного виконавця, а не з позовом про скасування постанов, після чого вона одразу звернулася до суду із вказаною скаргою.

Судом встановлено, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.03.2023 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича про визнання протиправними та скасування постанов. Роз`яснено ОСОБА_1 про необхідність розгляду позову за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2023, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Кредобанк» про визнання протиправними та скасування постанов - відмовлено. Роз`яснено позивачеві, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Зі скаргою на постанови приватного виконавця Горбовий В.П. в особі свого представника адвоката Коломоєць І.В. звернувся 23.03.2023, тобто через 3 дні після постановлення судом ухвали про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов з роз`ясненням права звернутися до суду зі скаргою на рішення приватного виконавця.

З огляду на викладені обставини, з метою забезпечення ОСОБА_1 права доступу до правосуддя, зважаючи також на ті обставини, що одразу після ознайомлення в постановами приватного виконавця він звертався до судів за захистом своїм прав, хоча і не в порядку передбаченому законом, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 та його представнику адвокату Коломоєць І.В. строк звернення до суду із вказаною скаргою.

Розглядаючи скаргу по суті, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України, ст.18 ЦПК України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Як передбачено п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частинами 1-3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, зокрема, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до вимог абз. 15 п. 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 2468-IX від 28.07.2022) забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій.

06.12.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1364 «Про деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», яка набрала чинності 25.12.2022.

Пунктом 1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України установлено, зокрема, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій;

до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій та території активних бойових дій;

до переліку включається тимчасово окупована Російською Федерацією територія України, визначена відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»;

у переліку визначаються дата початку та дата завершення бойових дій (дата виникнення та припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації.

Отже, постановою Кабінету Міністрів України №1364 від 06.12.2022 розмежовано території, на яких ведуться (велися) бойові дії, а саме: на території можливих бойових дій та на території активних бойових дій.

При цьому, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 13.01.2023, яка набрала чинності 21.01.2023, внесено зміни до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», якими викладено абзац 13 в такій редакції:

«території, для яких не визначена дата завершення бойових дій (дата припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації Російською Федерацією, вважаються такими, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованими Російською Федерацією. Прирівнювання територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, до територій, на яких ведуться бойові дії, не застосовується до зупинення вчинення виконавчих дій, заборони відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень у випадках, установлених пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309, який набрав чинності 27.12.2022, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Вказаним Переліком також розмежовано території, на яких ведуться (велися) бойові дії, а саме: на території можливих бойових дій та на території активних бойових дій.

Згідно з розділом І Переліку (в редакції, яка діяла станом на 31.01.2023) всю територію Запорізького району Запорізької області віднесено до території можливих бойових дій з 12.03.2022 без визначення дати припинення можливості бойових дій (пп. 1.3 Переліку).

Відповідно до п. 8 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 № 807-IX, у Запорізькій області утворено Запорізький район (з адміністративним центром у місті Запоріжжя) у складі територій, зокрема, Запорізької міської територіальної громади.

Отже, територія Запорізького району Запорізької області, у склад якої входить територія Запорізької міської територіальної громади, станом на дату винесення приваттним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження - 31.01.2023, не відносилась до території, розташованої в районі проведення активних воєнних (бойових) дій, а відносилась до території можливих бойових дій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій.

Водночас, як вже зазначалось, абз. 13 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 року №1364, в редакції, яка діяла на час винесення приватним виконавцем оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження та про арешти майна та коштів боржника визначено, що прирівнювання територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, до територій, на яких ведуться бойові дії, не застосовується до заборони відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень у випадках, установлених п. 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, встановлена п. 10-2 у розділі XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» заборона на відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій не поширювалась на територію Запорізької міської територіальної громади.

Отже, приватний виконавець в межах наданих йому повноважень, мав право на відкриття виконавчого провадження з метою примусового виконання судового рішення та на вжиття заходів примусового виконання рішень на території Запорізької міської територіальної громади.

Таким чином, суд доходить до висновку, що приватний виконавець, приймаючи 31.01.2023 постанову про відкриття виконавчого провадження та 06.02.2023 про арешти майна та коштів боржника, діяв в межах повноважень, в порядку та спосіб, визначені законом, жодних порушень прав заявника допущено не було, у зв`язку з чим підстав для визнання оскаржуваних постанов неправомірними та їх скасування суд не встановив.

Доводи боржника заявника про те, що приватним виконавцем не було враховано встановлену Законом України «Про виконавче провадження» заборону на відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території м. Запоріжжя, яке розташовано в районі проведення воєнних (бойових) дій, є безпідставними.

За змістом ст. 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Раду міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації, спрямовує, координує та контролює діяльність цих органів.

Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження (ст. 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України»).

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій» від 08.06.2016 №376 (із змінами), Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (Мінреінтеграції) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Мінреінтеграції є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України (далі - тимчасово окупована територія), а також прилеглих до неї територій, дотримання норм міжнародного гуманітарного права на всій території України, інформаційного суверенітету України (крім здійснення повноважень з управління цілісними майновими комплексами державного підприємства Мультимедійна платформа іномовлення України та Українського національного інформаційного агентства Укрінформ), у сфері захисту прав примусово переміщених (депортованих) осіб, зокрема захисту прав осіб, депортованих за національною ознакою.

Абзац 15 п.10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону №2468-IX від 28.07.2022р.) є бланкетною нормою, і він встановлює заборону відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), та відсилає до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій.

Як вже зазначалось, Кабінетом Міністрів України 06.12.2022 прийнято постанову №1364 «Про деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», якою визначено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком. Цією ж постановою розмежовано території, на яких ведуться (велися) бойові дії, а саме: на території можливих бойових дій та на території активних бойових дій.

22.12.2022 наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2023 №45 внесенні зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364, якими зокрема, визначено, що прирівнювання територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, до територій, на яких ведуться бойові дії, не застосовується до зупинення вчинення виконавчих дій, заборони відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень у випадках, установлених пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Суд враховує, що вищевказана постанова Кабінету Міністрів України є нормативно-правовим актом, була чинною на момент винесення оскаржуваних постанов приватного виконавця, та, відповідно, є обов`язковою для врахування судом під час вирішення справи.

На час вирішення вказаної справи у суду відсутні підстави вбачати невідповідність виданих у межах владних повноважень вищим органом виконавчої влади постанов на врегулювання питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, вимогам Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження» та іншим законам.

Враховуючи вищевказане, у задоволенні скарги ОСОБА_1 в особі його представника адвоката Коломоєць І.В. слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 127, 259, 260, 449, 450, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 та його представнику-адвокату Коломоєць Ірині Василівні строк на звернення до суду зі скаргою на постанови приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 70891853.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , в особі представника-адвоката Коломоєць Ірини Василівни на постанови приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 70891853, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги у 15-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини ухвали викладені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16 червня 2023 року.

Повний текст ухвали складено 19 червня 2023 року.

Суддя К.В. Гашук