16.01.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/834/22
Провадження № 2/533/28/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(за правилами позовного провадження)

16 січня 2023 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Оксенюк М. М.,

за участю: секретаря судового засідання - Шуліки Л. Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козельщинської селищної територіальної громади Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок і господарські будівлі в порядку спадкування за заповітом,

У С Т А Н О В И В

19.12.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із вищезазначеним позовом до Козельщинської селищної територіальної громади Кременчуцького району Полтавської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 склала заповіт на ОСОБА_1 , яким заповіла все своє майно, в тому числі і вказаний будинок, позивачу.

Далі, в позові позивач зазначив, що звернувся до Козельщинської державної нотаріальної контори з питання оформлення спадщини після померлої бабусі ОСОБА_2 19.10.2017 ним отримано свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 3,1503 га кадастровий номер :00:001:0322 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на земельну ділянку площею 0,2500 га кадастровий номер :01:001:0330 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані в АДРЕСА_1. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 , як спадкоємцю за заповітом, було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 19.12.2022 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 16.01.2023 о 08 год. 00 хв.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує.

Відповідач Козельщинська селищна рада в судове засідання не з`явилася, але направила заяву в якій прохала розглянути цивільну справу без представника селищної ради, проти задоволення позову не заперечує.

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті останньої залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений Бреусівською сільською радою Козельщинського району Полтавської області 06 лютого 1996 року, зареєстрованим в реєстрі за № 16, згідно якого все своє майно заповіла своєму онуку ОСОБА_1 .

Суд, звертає увагу на те, що під час розгляду справи не встановлено інших спадкоємців, які виявили бажання прийняти спадщину.

Згідно довідки КП «Кременчуцьке МБТІ» вбачається, що станом на 28.12.2012 року право власності на житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області житловий будинок з господарським будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 . Біля будинку приватизована земельна ділянка загальною площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :01:001:0330. Спадкоємцем вказаної земельної ділянки згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.10.2017 є ОСОБА_1 .

Після звернення позивачем з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на

спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 , через відсутність документа, який засвідчує право власності ОСОБА_2 на спадковий житловий будинок, про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.10.2017.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Ураховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимога позивача про визнання права власності на будинок з господарськими будівлями підлягає до задоволенню, оскільки визнання права власності не порушує права інших осіб і іншим шляхом вирішити питання в позасудовому порядку не можливо.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої

інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду відповідно до двох квитанцій позивачем було сплачено судовий збір у загальному розмірі 1 031,84 грн.

З урахуванням позовних вимог, позивачу необхідно було сплати судовий збір у розмірі 992,40 грн. Позивачем не ставиться питання про повернення надлишкового сплаченого судового збору у розмірі 39,44 грн.

Отже, повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору від суми 992,40 грн., оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 14, 19, 76, 141, 142, 189-200, 206, 247, 263-265, 268, 354-355, ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до Козельщинської селищної територіальної громади Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок і господарські будівлі в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (картка платника додатків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літера «А», веранда літера «а», літня кухня літера «б», літня кухня-Сарай літера «Б», навіс літера «б1», сарай літера «В», водопровід літера «К», огорожа №1, ворота та хвіртка №2, в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі даного позову на підставі квитанцій № 0.0..1 від 16.12.2022, що становить 496,20 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повний текст рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М. М.Оксенюк