ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

29 березня 2023 року

м. Харків

справа 638/11422/19

провадження 22-ц/818/43/23

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря Гармаш К.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто»»

третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Дахно Оксана Андріївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто»», третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Дахно Оксана Андріївна про припинення договору іпотеки, з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто»» (в особі адвоката Цурки Наталії Олександрівни) на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 09 квітня 2021 року, постановлене у складі судді Ященко С.О., в залі суду в м. Харків,

встановив:

У липні 2019 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про припинення договорів іпотеки», та з урахуванням уточнень в остаточній редакції позову від 16.03.2020 просила припинити договір іпотеки від 29.12.2009, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Дахно О.А. та зареєстрований в реєстрі за № 2577 з подальшими змінами та доповненнями, що був укладений між ТОВ «СКС» (код за ) та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (код за ), предметом котрого виступала однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 60,0 м.кв., житловою площею 25,5 м.кв., що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 12.11.2015, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Самощенко О.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1656 а також припинити договір іпотеки, посвідчений 27.08.2014 з договором № 1 про зміни та доповнення до договору іпотеки від 27.08.2014, що був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Дахно О.А. 01.09.2014, зареєстровано в реєстрі за № 1655, що був укладений між ТОВ «СКС» (код за ) та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (код за ), предметом якого виступала однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 60,0 м.кв., житловою площею 25,5 м.кв., яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 12.11.2015, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Самощенко О.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1656.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилалась на те, що 25.09.2007 між ТОВ «СКС» (Боржник) та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (Кредитор) було укладено кредитний договір № 551 із подальшими змінами та доповненнями, за умовами якого Боржник ТОВ «СКС» отримав в якості кредиту грошові кошти в розмірі 41 804 000,00 гривень з терміном користування до 01.05.2015 з відсотковою ставкою за користування кредитом в розмірі 0,01 % річних.

В подальшому, 29.12.2009 між сторонами було укладено договір іпотеки, посвідчений ПН ХМНО Дахно О.А. та зареєстровано в реєстрі за № 2577 з подальшими змінами та доповненнями в іпотеку було передано нерухоме майно (квартири) в будинку АДРЕСА_2 в тому числі квартиру АДРЕСА_1 , що належала ТОВ «СКС» на підставі Свідоцтва № б/н від 29.10.2009, виданого Виконавчим комітетом Харківської міської ради.

В процесі виконання зазначених кредитного договору та договору іпотеки, між сторонами було укладено ряд договорів про внесення змін та доповнень до договору іпотеки в тому числі і договір № 1 про зміну та доповнення до договору іпотеки, що був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Дахно О.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1655, предметом якого було забезпечення виконання основного зобов`язання шляхом передачі в іпотеку квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Господарського суду Харківській області від 06.10.2015 у справі № 922/4879/15 було задоволено позовні вимоги ТОВ «СКС» до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та згідно пункту сьомого резолютивної частини вказаного рішення було визнано припиненим договір іпотеки від 27.08.2014, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Дахно О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1553 та всі договори про зміни та доповнення до нього, додаткові угоди, укладені між Публічним акціонерним товариством «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «СКС», , та усунуто перешкоди у користуванні майном, шляхом вилучення запису про іпотеку з Державного реєстру іпотек (номер запису про іпотеку 6887340, 6887903, підстава обтяження: договір № 4 про зміни та доповнення до договору іпотеки, серія та номер 1695 від 04.09.2014; номер запису про іпотеку 6921787, підстава обтяження: договір № 6 про зміни та доповнення до договору іпотеки, серія та номер 1727 від 08.09.2014; номер запису про іпотеку 68784283 підстава обтяження: договір № 6 про зміни та доповнення до договору іпотеки, серія та номер 1684 від 03.09.2014; номер запису про іпотеку 6849901, підстава обтяження: договір № 1 про зміни та доповнення до договору іпотеки, серія та номер 1655 від 01.09.2014; номер запису про іпотеку 6805540, підстава обтяження: договір іпотеки, серія та номер 1553 від 27.08.2014) та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та припинено обтяження нерухомого майна, - квартир, в тому числі квартири АДРЕСА_3 , які належали Товариству з обмеженою відповідальністю фірма «СКС», , та були накладені на підставі іпотечного договору від 27.08.2009, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Дахно О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1553 та в тому числі договору № 1 про зміни та доповнення до договору іпотеки, серія та номер 1655 від 01.09.2014 (тип обтяження: заборона відчуження, заборона на нерухоме майно) та вилучено записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Крім того, пунктом десятим вказаного рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2015 було визнано припиненим договір іпотеки від 29.12.2009, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Дахно О.А., зареєстрованого в реєстрі за №2577 та всі договори про зміни та доповнення до нього, додаткові угоди, укладені між Публічним акціонерним товариством «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «СКС», , та усунуто перешкоди у користуванні майном, шляхом вилучення запису про іпотеку у з Державного реєстру іпотек (номер запису про іпотеку 6846434, підстава обтяження: договір № 17 про зміни та доповнення до договору іпотеки, серія та номер 2472 від 12.12.2012) та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та припинити обтяження нерухомого майна, - квартир: АДРЕСА_4 , які належали Товариству з обмеженою відповідальністю фірма «СКС», , накладені на підставі іпотечного договору від 29.12.2009, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Дахно О.А., зареєстрованого в реєстрі за №2577 (тип обтяження: заборона відчуження, заборона на нерухоме майно) та вилучено запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2015 набрало законної сили 19.10.2015 року та Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 було залишено без змін.

В процесі виконання рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2015 арешти та записи про іпотеку спірної квартири були зняті та на підставі договору купівлі-продажу від 09.11.2015, що посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Самощенко О.А., зареєстрований в реєстрі за № 1625, нерухоме майно, в тому числі квартиру АДРЕСА_1 , продано Компанії OMBILICLIMITED.

12.11.2015 між Компанією OMBILICLIMITED та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , що посвідчений ПН ХМНО Самощенко О.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1656. На момент укладення вказаного договору купівлі-продажу жодних обтяжень та арештів, які б перешкоджали укладенню договору не було.

Постановою Вищого господарського суду від 31.05.2016 рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2015 та Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 було скасовано та в задоволенні позову було відмовлено. На момент скасування вказаних рішень, власником квартири АДРЕСА_1 , вже була позивач ОСОБА_1 .

Після скасування вказаних рішень господарських судів, ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» подавало до господарського суду Харківської області заяву про поворот виконання рішення суду, однак ухвалою господарського суду Харківської області від 26.01.2017, залишеною в силі Постановами Харківського апеляційного господарського судів від 27.03.2017 та Вищого господарського суду України від 25.07.2017, в задоволенні заяви було відмовлено.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2017 року було зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача В.В. внести запис про поновлення іпотеки та заборони відчуження у відповідних реєстрах шляхом скасування запису про припинення іпотек та обтяжень. Це рішення було виконано та внесені відповідні записи до Єдиного реєстру іпотек та Єдиного державного реєстру обтяжень нерухомого майна і в результаті цього було поновлено записи про іпотеку та заборону, в тому числі відносно квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності позивачу ОСОБА_1

06.04.2018 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців було внесено запис про припинення ТОВ «СКС», тобто боржника за основним зобов`язанням, а тому з цього часу припинилось основне зобов`язання.

В подальшому, рішенням господарського суду Харківської області від 28.11.2018 за позовною заявою ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ТОВ фірма «СКС», ТОВ фірма «Констракшн Груп Інтернешнл» про стягнення грошових коштів в розмірі 16 453 366,59 гривень було відмовлено в задоволенні позову до другого відповідача, а щодо вимог до першого відповідача провадження у справі було закрито. Підставою для закриття провадження у справі в цій частині стало припинення юридичної особи відповідача ТОВ фірма «СКС».

21.07.2020 до суду звернулось із заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АССІСТО» про заміну правонаступника. В обґрунтування вказаної заяви зазначало, що 25.03.2020 між Публічним акціонерним банком «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ТОВ «ФК «АССІСТО» було укладено договір № 616802.272 про відступлення права вимоги, а тому ТОВ «ФК «АССІСТО» стало правонаступником відповідача.

Ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 19.08.2020 вказану заяву про заміну сторони було задоволено та замінено первісного відповідача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на правонаступника ТОВ «ФК «АССІСТО» (м. Київ, вул. Сурикова, 3, корп. 8Б).

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 09 квітня 2021 року позовні вимоги - задоволено. Припинено договір іпотеки від 29 грудня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дахно О.А. та зареєстровано в реєстрі за № 2577 з подальшими змінами та доповненнями, що був укладений між ТОВ «СКС» (код за ) та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (код за ), предметом котрого виступала однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 60,0 м.кв., житловою площею 25,5 м.кв., що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 12.11.2015, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1656. Припинено договір іпотеки, посвідчений 27 серпня 2014 року з договором № 1 про зміни та доповнення до договору іпотеки від 27 серпня 2014 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дахно О.А. 01.09.2014, зареєстровано в реєстрі за № 1655, що був укладений між ТОВ «СКС» (код за ) та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (код за ), предметом котрого виступала однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 60,0 м.кв., житловою площею 25,5 м.кв., яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 12.11.2015, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1656.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ФК «Ассісто» просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Зазначає, що іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Зазначає, що отримавши спірне приміщення у власність (в той час був виключений запис про обтяження зазначеного нерухомого майна на підставі рішення суду, яке в подальшому було скасовано), позивач набула статусу іпотекодавця за іпотечними договорами, а отже і всі його права та обов`язки за цими договорами і ЗУ «Про іпотеку», але оскільки договір купівлі-продажу укладено без згоди позивача як первинного іпотекодержателя, що суперечить вимогам чинного законодавства, а також порушує права іпотекодержателя, як правонаступника первісного кредитора, наявні правові підстави для визнання даного договору недійсним. Дані обставини не встановлені судом, хоча з матеріалів справи вбачається, що первісним кредитором ПАТ «Ві Ей Бі Банком» в долучених до матеріалів справи поясненнях надавались документи на підтвердження викладених обставин. Наголошує, що судом проігноровано висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 01.03.2017 року № 6-130цс17, а також № 910/8698/17 від 13.03.2018 року. Судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що ЗУ «Про внесення деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» з 04.02.2019 року було введено в дію положення ч. 4 ст. 593 та ч. 5 ст. 599 ЦК України. Введення в дію положень ч. 4 ст. 593 та ч. 5 ст. 559 ЦК України відбулося до прийняття постанови Східного апеляційного господарського суду у справі № 922/2370/20, якою закрито провадження у справі та після направлення вимог в порядку ст. 35-38 ЗУ «Про іпотеку». Звертає увагу суду на те, що судом здійснюється не припинення іпотеки, як зобов`язання майнового поручителя позивача, а припиняються договори іпотеки, укладені між боржником ТОВ фірма «СКС» та ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за умовами якого в забезпечення виконання зобов`язання передано в іпотеку не лише спірна однокімнатна квартира. Вказує, що в матеріалах справи відсутні документи та докази на підтвердження тих обставин, що суд мав повноваження визнавати припиненим договір іпотеки, не встановивши дійсного предмету даного договору іпотеки, за яким в забезпечення передавались 53 однокімнатні квартири, більшість з яких мають нових власників, а також нежитлові приміщення, які до цього часу належать боржникові.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

Судом першої інстанції встановлено, що 25.09.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СКС» (Боржник) та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (Кредитор) було укладено кредитний договір № 551 із подальшими змінами та доповненнями, за умовами якого Боржник ТОВ «СКС» отримав в якості кредиту грошові кошти в розмірі 41 804 000,00 гривень з терміном користування до 01.05.2015 з відсотковою ставкою за користування кредитом в розмірі 0,01 % річних. В подальшому між сторонами було укладено ряд договорів про внесення змін та доповнень до зазначеного кредитного договору. ( т. 1, а.с.а.с. 77-83, 84-148 ).

В подальшому, 29.12.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СКС» (Іпотекодавець) та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (Іпотекодержатель)було укладено договір іпотеки, посвідчений ПН ХМНО Дахно О.А. та зареєстровано в реєстрі за № 2577 з подальшими змінами та доповненнями в іпотеку було передано нерухоме майно (квартири) в будинку АДРЕСА_2 в тому числі квартиру АДРЕСА_1 , що належала ТОВ «СКС» на підставі Свідоцтва № б/н від 29.10.2009, виданого Виконавчим комітетом Харківської міської ради.

Крім того, 27.08.2014 між сторонами було укладено договір іпотеки, посвідчений 27 серпня 2014 року ПН нотаріусом ХМНО Дахно О.А., зареєстровано в реєстрі за № 1553, предметом котрого виступали відповідні квартири розташовані в будинку АДРЕСА_2 .

В подальшому між сторонами було укладено ряд договорів про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 27.08.2014 в тому числі і договір № 1 про зміну та доповнення до договору іпотеки, що був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Дахно О.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1655, згідно умов якого в іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_1 . ( т. 1, а.с.а.с. 149-158, 159-164, 165- 240 ).

Рішенням Господарського суду Харківській області від 06.10.2015 у справі № 922/4879/15 було задоволено позовні вимоги ТОВ «СКС» до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та згідно пункту сьомого резолютивної частини вказаного рішення було визнано припиненим договір іпотеки від 27.08.2014, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Дахно О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1553 та всі договори про зміни та доповнення до нього, додаткові угоди, укладені між Публічним акціонерним товариством «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «СКС», , та усунуто перешкоди у користуванні майном, шляхом вилучення запису про іпотеку у з Державного реєстру іпотек (номер запису про іпотеку 6887340, 6887903, підстава обтяження: договір № 4 про зміни та доповнення до договору іпотеки, серія та номер 1695 від 04.09.2014; номер запису про іпотеку 6921787, підстава обтяження: договір № 6 про зміни та доповнення до договору іпотеки, серія та номер 1727 від 08.09.2014; номер запису про іпотеку 68784283 підстава обтяження: договір № 6 про зміни та доповнення до договору іпотеки, серія та номер 1684 від 03.09.2014; номер запису про іпотеку 6849901, підстава обтяження: договір № 1 про зміни та доповнення до договору іпотеки, серія та номер 1655 від 01.09.2014; номер запису про іпотеку 6805540, підстава обтяження: договір іпотеки, серія та номер 1553 від 27.08.2014) та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та припинено обтяження нерухомого майна, - квартир, в тому числі квартири АДРЕСА_3 , які належали Товариству з обмеженою відповідальністю фірма «СКС», , та були накладені на підставі іпотечного договору від 27.08.2009, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Дахно О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1553 та в тому числі договору № 1 про зміни та доповнення до договору іпотеки, серія та номер 1655 від 01.09.2014 (тип обтяження: заборона відчуження, заборона на нерухоме майно) та вилучено записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. ( т. 2, а.с.а.с. 1-14 ).

Крім того, пунктом десятим вказаного рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2015 було визнано припиненим договір іпотеки від 29.12.2009, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Дахно О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 2577 та всі договори про зміни та доповнення до нього, додаткові угоди, укладені між Публічним акціонерним товариством «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «СКС», , та усунуто перешкоди у користуванні майном, шляхом вилучення запису про іпотеку у з Державного реєстру іпотек (номер запису про іпотеку 6846434, підстава обтяження: договір № 17 про зміни та доповнення до договору іпотеки, серія та номер 2472 від 12.12.2012) та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та припинити обтяження нерухомого майна, - квартир: АДРЕСА_4 , які належали Товариству з обмеженою відповідальністю фірма «СКС», , накладені на підставі іпотечного договору від 29.12.2009, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Дахно О.А., зареєстрованого в реєстрі за №2577 (тип обтяження: заборона відчуження, заборона на нерухоме майно) та вилучено запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2015 набрало законної сили 19.10.2015 та Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 було залишено в силі. ( т. 2, а.с.а.с. 15-25 ).

В ході виконання рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2015 арешти та записи про іпотеку спірної квартири були зняті та на підставі договору купівлі-продажу від 09.11.2015, що посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Самощенко О.А., зареєстрований в реєстрі за № 1625, нерухоме майно, в тому числі квартиру АДРЕСА_1 , продано Компанії OMBILICLIMITED.

12.11.2015 між Компанією OMBILICLIMITED та позивачем ОСОБА_1 було укладено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , що посвідчений ПН ХМНО Самощенко О.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1656. На момент укладення вказаного договору купівлі-продажу обтяжень та арештів, які б перешкоджали укладенню договору не було. ( т.1, а.с.а.с. 7-8, 9, 14-17 ).

Постановою Вищого господарського суду від 31.05.2016 рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2015 та Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 було скасовано та в задоволенні позову було відмовлено. На момент скасування вказаних рішень, власником квартири АДРЕСА_1 , вже була позивач ОСОБА_1 ( т. 2, а.с.а.с. 26-33 ).

Після скасування вказаних рішень господарських судів, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» подавало до господарського суду Харківської області заяву про поворот виконання рішення суду, однак ухвалою господарського суду Харківської області від 26.01.2017, залишеною в силі Постановами Харківського апеляційного господарського судів від 27.03.2017 та Вищого господарського суду України від 25.07.2017, в задоволенні заяви було відмовлено. ( т. 2, а.с.а.с. 40-55, 56-59, 60-63, 64-69 ).

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2017 року було зобов`язано приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача В.В. внести запис про поновлення іпотеки та заборони відчуження у відповідних реєстрах шляхом скасування запису про припинення іпотек та обтяжень. Це рішення було виконано та внесені відповідні записи до Єдиного реєстру іпотек та Єдиного державного реєстру обтяжень нерухомого майна і в результаті цього було поновлено записи про іпотеку та заборону, в тому числі відносно квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 10.04.2019 року, яка постановою Верховного Суду від 06.08.2020 року залишена без змін, заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2017 року скасовано у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни до державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича про скасування постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

06.04.2018 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців було внесено запис про припинення ТОВ «СКС», тобто боржника за основним зобов`язанням, а тому з цього часу припинилось основне зобов`язання.

В подальшому, рішенням господарського суду Харківської області від 28.11.2018 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «СКС», Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Констракшн Груп Інтернешнл» про стягнення грошових коштів в розмірі 16 453 366,59 гривень було відмовлено в задоволенні позову до другого відповідача, а щодо вимог до першого відповідача провадження у справі було закрито. Підставою для закриття провадження у справі в цій частині стало припинення юридичної особи відповідача ТОВ фірма «СКС». ( т. 2, а.с.а.с. 101-116 ).

Відмовляючи в задоволенні вимог Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Констракшн Груп Інтернешнл» про стягнення грошових коштів в розмірі 16 453 366,59 гривень, господарський суд Харківської області виходив із того, що зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «СКС» перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», які виникли на підставі кредитного договору № 551 від 25.09.2007 з подальшими змінами та доповненнями, припинені на підставі статті 609 ЦК України у зв`язку з ліквідацією Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «СКС». Вказане рішення господарського суду Харківської області набрало законної сили.

25.03.2020 між Публічним акціонерним банком «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ТОВ «ФК «АССІСТО» було укладено договір № 616802.272 про відступлення права вимоги, а тому ТОВ «ФК «АССІСТО» стало правонаступником відповідача.

Ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 19.08.2020 заяву про заміну сторони було задоволено та замінено первісного відповідача ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на правонаступника ТОВ «ФК «АССІСТО».

Отже, ТОВ «ФК «АССІСТО» набуло статусу кредитора до ТОВ «фірма «СКС» за кредитним договором № 551 від 25.09.2007 року, а також майнових прав за договорами, що були укладені в забезпечення виконання вказаного кредитного договору, зокрема за іпотечним договором від 29.12.2009 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.10.2020 року відмінено державну реєстрацію припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "СКС" (податковий номер 24674861) у Єдиному державному реєстрі згідно вказаної реєстраційної дії державного реєстратора Комунального підприємства "Центр інвентаризації та реєстрації нерухомості" Протопопівської сільської ради Орлової Н.О.; скасовано реєстраційну дію №0015318 "Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації" від 06.04.2018 року реєстратора про припинення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "СКС" (податковий номер 24674861) у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; визнано вимоги ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" за кредитним договором № 551 від 25 вересня 2007 року, та включено їх до ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "СКС" у сумі 18100828,98 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 року скасовано рішення господарського суду Харківської області від 20.10.2020 р. та закрито провадження у справі № 922/2370/20.

Постановою Верховного Суду від 07.09.2021 року постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 у справі №922/2370/20 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 року рішення Господарського суду Харківської області від 20.10.2020 у справі №922/2370/20 скасовано. Закрито провадження у справі №922/2370/20.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 590 ЦК України, статті 33 Закону України «Про іпотеку» (далі -Закон) звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частинами першою, другою статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Між тим, іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону).

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ст. 593 ЦК України (в редакції, чинній на час припинення діяльності ТОВ фірма «СКС») право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави.

Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з приписами ч.ч. 2, 3 ст. 593 ЦК України, у разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. У разі припинення права застави внаслідок виконання забезпеченого заставою зобов`язання заставодержатель, у володінні якого перебувало заставлене майно, зобов`язаний негайно повернути його заставодавцеві.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На підставі статті 609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Як зазначає Верховний Суд, що відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» у випадку, коли іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника перед іпотекодержателем, він є майновим поручителем.

Укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) бере на себе всі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із відповідного державного реєстру.

Оскільки покладення цих ризиків на особу, яка видала забезпечення, відбулося за договором, укладеним заставодавцем (іпотекодавцем) саме із кредитором, то всі узяті ризики необхідно покладати на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника.

Ліквідація боржника не припиняє обов`язок заставодавця (іпотекодавця) із несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто звільнення останньої від таких ризиків має бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором.

Таким чином, сам факт ліквідації боржника за кредитним договором із внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором, яка не була погашена у процедурі ліквідації, не є підставою для припинення договору іпотеки, укладеного для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

Ліквідацію юридичної особи-боржника за основним зобов`язанням і його виключення із реєстру не припиняє забезпечувального зобов`язання, якщо кредитор до виключення боржника з цього Реєстру реалізував своє право щодо заставодавця/іпотекодавця, пред`явивши до нього відповідний позов.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року у справах № 6-216цс14, № 6-84цс15, від 17 лютого 2016 року у справі № 6-245цс14, від 06 липня 2016 року у справі № 3-578гс16, від 12 жовтня 2016 року у справі № 5/25-38 та постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 910/9943/17, від 20 червня 2018 року у справі № 381/3209/16-ц, провадження № 61-19679св18, від 06 березня 2018 року у справі № 2011/16284/12, провадження № 61-450св18, та від 13 березня 2018 року у справі № 910/8698/17.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Як вбачається з матеріалів справи з повідомленням-вимогою про усунення порушення виконання порушеного зобов`язання за договором від 25.09.2007 року ТОВ «ФК «АССІСТО» звернулось лише 22 лютого 2021 року тобто після ліквідації боржника ТОВ «фірма «СКС», яке припинило свою діяльність 06.04.2018 року (т. 2 а.с. 218).

Як свідчать матеріали справи ПАТ «ВіЕйБі Банк» зверталось до суду із позовною заявою до ТОВ фірма «СКС» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 551 від 25.09.2007 року, однак питання про звернення стягнення на предмет іпотеки не порушувало.

Отже, ні ПАТ «ВіЕйБі Банк», ні ТОВ «ФК «АССІСТО» не скористалися правом на звернення стягнення на спірне нерухоме майно до припинення боржника ТОВ «фірма «СКС», яке зареєстровано 06.04.2018 року.

За таких обставин, є підстави для припинення іпотеки спірної квартири у зв`язку з припиненням основного зобов`язання через ліквідацію юридичної особи боржника.

Відповідач звертає увагу суду на те, що позивачем заявлені позовні вимоги про визнання припиненим договорів іпотеки і цей спосіб захисту не є ефективним.

Колегія суддів з цього приводу зазначає наступне.

Дійсно позивач в своєму позові просила припинити договір іпотеки від 29.12.2009 року та договір іпотеки від 27.08.2014.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків.

Звернення особи до суду з позовом про визнання іпотеки такою, що припинена, на підставі частини першої статті 593 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.

Отже, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (статті 3, 12 - 15, 20 ЦК України), слід дійти висновку про те, що в разі невизнання кредитором права іпотекодавця, передбаченого частиною першою статті 593 ЦК України, на припинення зобов`язання таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України.

Таким чином, право іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки чи шляхом припинення зобов`язання за договором.

Вказаний правовий висновок висловив Верховний Суд України у постанові від 04 лютого 2015 року у справі № 6-243цс14.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 цього кодексу).

Спосіб захисту цивільного права чи інтересу - це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі дії мають бути ефективними, тобто призводити до того результату, на який вони спрямовані. Інакше кажучи, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення (пункт 7 частини другої статті 16 ЦК України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частини перша та друга статті 509 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво-чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частини перша, друга та четверта статті 202 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Поняття правочину, різновидом якого є договір, і поняття правовідносин, різновидом яких є зобов`язання, нетотожні: правочином є дії, спрямовані на створення юридичних наслідків, а правовідносини - це урегульовані суспільні відносини, змістом яких є права й обов`язки учасників цих відносин (суб`єктів правовідносин). Договірні правовідносини виникають на підставі договору. Останній є юридичним фактом (домовленістю, взаємопов`язаними діями), із яким пов`язане виникнення зобов`язання. Отже, виникнення правовідношення, зокрема зобов`язання, не є тотожним укладенню договору, а поняття «припинення правовідношення» (як спосіб захисту цивільних прав та обов`язків, передбачений пунктом 7 частини другої статті 16 ЦК України) не є тотожним поняттю «припинення договору».

З договору можуть виникати одне або декілька зобов`язань. Тобто за договором поруки, крім правовідношення поруки, можуть виникати інші зобов`язальні правовідношення, учасники (сторони) яких є одночасно сторонами поруки.

За змістом ст. 17 Закону України «Про іпотеку» припинення зобов`язання іпотеки означає такий стан сторін правовідношення, за якого в силу передбачених законом обставин суб`єктивне право і відповідний йому юридичний обов`язок перестають існувати.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).

Приписи, зокрема, статті 16 ЦК України не передбачають способом захисту права та інтересу визнання договору припиненим, а реалізація таких способів захисту як зміна або припинення правовідношення може відбуватися шляхом розірвання договору. Звертаючись до суду з вимогою про визнання договору припиненим, позивач прагне досягнути юридичної визначеності, тобто прагне отримати підтвердження судом припинення прав кредитора на одержання плати від боржника. Проте у такому разі належним способом захисту є визнання відсутності права відповідача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 (пункт 59)).

З огляду на тісний зв`язок договору із правовідносинами, які саме з нього виникають (договірні правовідносини), розвиток останніх можуть зумовлювати, зокрема, умови договору. Проте подальші зміни цих правовідносин, наприклад, припинення прав та обов`язків за договором, не обов`язково пов`язані зі зміною чи припиненням договору. Між тим, припинення обов`язку за договором не завжди пов`язане з припиненням самого договору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.16)). Тобто за наявності у сторін договору іпотеки інших зобов`язань за цим договором припинення іпотеки з підстав, передбачених ст. 17 Закону України «Про іпотеку», не означає припинення самого договору та втрату ним чинності.

Захист цивільних прав та інтересів не досягається встановленням юридичних фактів. Таке встановлення є елементом оцінки обставин справи й обґрунтованості вимог. Тому воно не зумовить попередження порушення або відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного права чи інтересу. Отже, позовна вимога про визнання договору іпотеки припиненим (тобто про встановлення факту того, що цей договір припинився) є неналежним способом захисту прав та інтересів іпотекодателя.

Спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися для захисту інтересу в юридичній визначеності лише в разі неможливості захисту позивачем його права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 22 лютого 2022 року у справі № 761/36873/18 (пункт 9.21)).

Передбачений у пункті 1 частини другої статті 16 ЦК України спосіб захисту цивільних прав та інтересів може стосуватися визнання як наявності права, так і його відсутності. Визнання права у позитивному значенні (визнання існуючого права) та у негативному значенні (визнання відсутності права та відповідного йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у юридичній визначеності (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.14) та від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункти 54-56)).

Для ефективного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, яка вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 57)).

Кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею боржника у позасудовому порядку.

Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення юридичної невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише тоді, якщо ця невизначеність триває, суд не розглядає ініційований кредитором для захисту його прав спір із боржником і не вирішив цей спір раніше (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 64)).

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогою про визнання договору іпотеки припиненим, хоча мета, яку вона переслідує, підстави позову, надані докази вказують, що ця особа, захищаючи інтерес, спрямований на усунення юридичної невизначеності у відносинах із кредитором, прагне визнати припиненою саме іпотеку, а не відповідний договір, то неточне формулювання позовної вимоги згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») не перешкоджає суду за наявності для цього підстав визнати припиненою іпотеку. Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 490/5224/14-ц, у постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Керуючись ст. ст. 362, 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ассісто»» (в особі адвоката Цурки Наталії Олександрівни) задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 09 квітня 2021 року - змінити.

Абзац другий та третій резолютивної частини викласти в наступній редакції.

Визнати припиненою іпотеку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 60,0 м.кв., житловою площею 25,5 м.кв., що належить на праві власності ОСОБА_1 , за іпотечним договором від 29 грудня 2009 року, з подальшими змінами та доповненнями, що був укладений між ТОВ «СКС» (код за ) та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (код за ), посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дахно О.А. та який зареєстровано в реєстрі за № 2577.

Визнати припиненою іпотеку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 60,0 м.кв., житловою площею 25,5 м.кв., яка належить на праві власності ОСОБА_1 , за іпотечним договором, посвідченим 27 серпня 2014 року з подальшими змінами та доповненнями, що був укладений між ТОВ «СКС» (код за ) та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (код за ) та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дахно О.А. 01.09.2014, зареєстрований в реєстрі за № 1655.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова

Повний текст судового рішення складено 04 квітня 2023 року.