справа №732/283/23
провадження № 2-з/732/1/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2023 року м.Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Лиманська М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення його позову до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та стягнення моральної шкоди,

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- Подільський відділ державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (04208, м.Київ, вул.Гонгадзе, 56),-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до ОСОБА_2 , у якому просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, яка визначена державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби в м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Василюшко В.В., у розмірі 69377,75 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь моральну шкоду у розмірі 10000,0 грн та понесені ним судові витрати.

30.03.2023 на адресу суду надійшла заява позивача про забезпечення його позову, в якій останній просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі судового наказу №732/503/21, виданого 29.11.2022 Городнянським районним судом Чернігівської області, про стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до винесення рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та стягнення моральної шкоди. Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може порушити права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову може бути зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, не навів правових підстав необхідності забезпечення його позову саме шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу.

Інформація про те, що судовий наказ про стягнення аліментів оскаржується позивачем, в матеріалах справи відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заяви про забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що відсутня реальна загроза невиконання судового рішення у випадку прийняття його на користь позивача, тому заявлені вимоги про забезпечення позову задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 149-155, 157, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через Городнянський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15- денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.В.Лиманська