Справа № 464/8881/21 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/811/3340/22 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 22 листопада 2022 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 5 серпня 2020 року о 21 год. 50 хв. у м. Львові по вул.Липинського,48 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Seat Ibiza 1.2» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобілями марки «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 та автомобілем марки «Scania Irizar» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 .

Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортні засоби «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_2 та «Scania Irizar» д.н.з. НОМЕР_3 , з вини відповідача, що підтверджується постановою Сихівського районного суду м. Львова від 9 вересня 2020 року.

Цивільна відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», згідно поліса № АР/0209365 від 3 квітня 2020 року, а тому страховою компанією ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 було виплачено страхове відшкодування на ремонт пошкодженого транспортного засобу Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_2 , розмірі 48 612 грн. 92 коп. Зазначає, що відповідач спричинив ДТП у стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим наявні підстави згідно п.п. а) п. 38.1.1 ч. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для стягнути з відповідача вказану суму в порядку регресу.

З врахуванням викладеного, Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» проситли стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь 48 612 грн. 92 коп. шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та понесені судові витрати.

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 22 листопада 2022 року в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія».

Зазначає, що позивач отримав право регресної вимоги до відповідача в межах суми виплаченого страхового відшкодування за полісом №АР/0209365, оскільки відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного спяніння. Вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що вину відповідача у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не встановлено оскільки дана обставина встановлена іншими належними доказами, а саме відповіддю НПУ та судовими рішеннями Сихівського районного суду міста Львова в справах 464/4423/20 і 464/4415/20.

В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Сихівського районного суду м. Львова від 22 листопада 2022 року та прийняти нове рішення по суті позовних вимог, якими позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу в розмірі 48612,92 грн. Витрати по сплаті судового збору скаржник просить покласти на відповідача.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 16 березня 2023 року, є дата складення повного судового рішення - 31 березня 2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що 5 серпня 2020 року о 21 год. 50 хв. у м. Львові по вул.Липинського,48 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Seat Ibiza 1.2» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та автомобілями марки «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 та автомобілем марки «Scania Irizar» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 . Внаслідок вказаного ДТП було пошкоджено транспортні засоби «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_2 та «Scania Irizar» д.н.з. НОМЕР_3 , з вини відповідача, що підтверджується постановою Сихівського районного суду м. Львова від 09.09.2020 року.

Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача ОСОБА_1 , який 5 серпня 2020 року о 21.50 год. на вул. Липинського, 48 м.Львові, керуючи автомобілем марки «Seat Ibiza 1.2» д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду та який внаслідок інерційного руху зіткнувся з автомобілем марки «Scania Irizar» д.н.з. НОМЕР_3 , який також зупинився попереду, чим порушив 12.1, 13.1 ПДР України, завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Зазначене підтверджується постановою Сихівського районного суду м. Львова від 9 вересня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень та стягнуто судом з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно постанови Сихівського районного суду від 30 жовтня 2020 року провадження у справі №464/4423/20 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрито, матеріали адміністративної справи передано прокурору Львівської місцевої прокуратури №1 для прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Постановляючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позову, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відшкодування шкоди в порядку регресу через не доведеність з сторони позивача, що відповідач в момент вчинення ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних причин.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановлену цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з виникненням страхового випадку, потерпілий звернувся до страховика позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №АР/0209365 від 3 квітня 2020 року.

На підставі страхового акту №024/037/002435/20/1 від 31 січня 2021 року потерпілому ОСОБА_2 , внаслідок ДТП, позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 48612 грн 92 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1526 від 3 березня 2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1.07.2004 року № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правовий аналіз зазначеної норми закону дає підстави для висновку, що у страховика виникає право на звернення до суду з позовом в порядку регресу до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу за наявності таких умов: 1) страховик виплатив страхове відшкодування потерпілій особі; 2) водій є винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди; 3) винна особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, за змістом ст. 63 Конституції України в Україні діє презумпція невинуватості.

Згідно ст. 221, ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 124 та 130 КупАП.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №543072 від 05.08.2020, ОСОБА_1 05.08.2020 о 21.50 год на вул. Липинського, 48, у м. Львові, керував автомобілем марки «Seat», р.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху.

Згідно мотивувальної частини постанови Сихівського районного суду від 30 жовтня 2020 року провадження у справі №464/4423/20 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, якою провадження закрито на підставі п.6 ч.1 ст. 247 КУпАП, а матеріали адміністративної справи передано прокурору Львівської місцевої прокуратури №1 для прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства України, в момент вчинення ДТП були відсутні чинні норми закону, якими передбачено адміністративну відповідальність за дії щодо керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Колегія суддів звертає увагу, що провадження у справі №464/4423/20 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП було закрите за нереабілітуючими обставинами, які б спростовували факт вчинення ОСОБА_1 ДТП 5 серпня 2020 року о 21 год. 50 хв. у АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Постанову Сихівського районного суду від 30 жовтня 2020 року ОСОБА_1 не оскаржувалася

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 5 серпня 2020 року о 21 год. 50 хв. у м. Львові по вул.Липинського,48 дорожньо-транспортної пригоди в стані алкогольного сп`яніння, а тому, у нього виникло зобов`язання щодо відшкодування позивачу завданих збитків в порядку регресу.

Колегія суддів звертає увагу, що жодною з сторін не оскаржувався розмір здійсненої страховиком виплати на відшкодування завданої шкоди в результаті ДТП, яка виникла з вини відповідача, який в момент її вчинення перебував в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в розмірі 48612 грн 92 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.13 ст. 142 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи ту обставину, що суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, з ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» понесені останні за звернення до суду з позовом та апеляційною скаргою в розмірі 5675 грн.

Керуючись ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 22 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» () страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу в розмірі 48612 (сорок вісім тисяч шістсот дванадцять) грн 92 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) в користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» () судові витрати в розмірі 2209 гривень 80 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 31 березня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.