Справа № 523/3623/22
Провадження №2/523/2053/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"12" червня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

за участю секретаря судового засідання - Сервачук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса Ласурія Яна Юріївна про розірвання договорів довічного утримання,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворвоського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса Ласурія Яна Юріївна, в якому вона просила:

- розірвати Договір довічного утримання (догляду), який був укладений 21.05.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори Ласурія Я.Ю.;

-застосувати наслідки розірвання Договору довічного утримання (догляду), який був укладений 21.05.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнавши за ОСОБА_1 право власності на частку квартири АДРЕСА_1 ;

- розірвати Договір довічного утримання (догляду), який був укладений 21.05.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований Державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори Ласурія Я.Ю.,

-застосувати наслідки розірвання Договору довічного утримання (догляду), який був укладений 21.05.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , визнавши за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 21.05.2021 року між нею та ОСОБА_2 був укладений Договір довічного утримання (догляду).

Відповідно до цього Договору ОСОБА_1 передає у власність, а ОСОБА_2 приймає у власність частку квартири АДРЕСА_1 .

Позивачка вказує, що 21.05.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений Договір довічного утримання (догляду).

Відповідно до цього Договору ОСОБА_3 передає у власність, а Відповідач приймає у власність частку квартири АДРЕСА_1 .

Зміст зазначених договорів є абсолютно ідентичним.

Позивачка зазначає, що з цього дня відповідачка не з`являлась у вищевказаній квартирі, не приходила до позивачки та її чоловіка, не піклувалась про них та не цікавилась як вони живуть, матеріальної допомоги, яка була передбачена у Договорах про довічне утримання не надавала, комунальні послуги не оплачувала.

За життя ОСОБА_3 , він та позивачка планували розірвати договори довічного утримання, але не встигли.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Жодної участі у організації та оплаті похорону чи поминального обіду з боку відповідачки не було.

На думку позивачки, відповідачка не виконала жодного обов`язку, передбаченого Договорами про довічне утримання з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 31.03.2022 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 21.07.2022 року на 09 год.45 хв.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28.07.2022 року клопотання представника позивача адвоката Нікітіної Г.Е. про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса Ласурія Яна Юріївна про розірвання договорів довічного утримання - задоволено.

Судом витребувано від Державного нотаріуса Суворовської державної нотаріальної контори Ласурія Яни Юріївни Договір довічного утримання (догляду), який був укладений 21.05.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28.07.2022 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Нікітіної Ганни Едуардівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Ласурія Яна Юріївна про розірвання договору довічного утримання задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Заборонено будь-яким особам та суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти (здійснювати) будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приймати рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29.09.2022 року у прийняті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю для спільного розгляду з первісним позовом по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Ласурія Яна Юріївна про розірвання договорів довічного утримання - відмовлено та повернуто.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29.09.2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 28.11.2022 року на 12год.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27.02.2023 року клопотання представника позивача адвоката Нікітіної Г.Е. про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса Ласурія Яна Юріївна про розірвання договорів довічного утримання - задоволено.

Судом витребувано від Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Поліщук Галини Петрівни копію спадкової справи №69217467, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Нікітіна Г.Е. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Представник позивача надала письмову заяву, яка міститься в матеріалах справи, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності (т.2, арк.сп.32).

У судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

В матеріалах справи знаходиться письмовий відзив, в якому представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Жердецька Л.В. позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволені позову (т.1, арк.сп.62-102).

Представник відповідачки зазначає, що всі передбачені Договорами утримання зобов`язання виконувались у повному обсязі, купувались продукти, товари особистої гігієни та засоби для прибирання квартири, надавались кошти у розмірі 500 гривень на місяць кожному, що підтверджується квитанціями, доданими до відзиву. Відповідачка разом із батьками піклувалася подружжям ОСОБА_3 , ніяких нарікань з їх боку не поступало. Також Відповідачка разом із своєю родиною приймали участь у організації поховання ОСОБА_3 , надали грошові кошти на поховання.

Як зазначено у відзиві, свої обов`язки відповідачка виконувала до середини лютого 2022 року, після цього позивачка перестала пускати її та членів її родини до квартири, відмовлялась від продуктів , послуг прибирання та від грошових коштів.

У судове засідання третя особа державний нотаріус Ласурія Я.Ю. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, в матеріалах справи міститься письмова заява, в якій просить розгляд справи проводити за відсутності (т.2, арк.сп.24).

У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони по справі, заслухавши свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса Ласурія Яна Юріївна про розірвання договорів довічного утримання є обґрунтованими, доказаними, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, зареєстрованому 20 травня 1977 року Київським Відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №917, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (т. 1, а.с. 23).

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 34,5 кв.м., належала ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.02.2004 року в рівних частках.

Судом встановлено, що 21.05.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений Договір довічного утримання (догляду), посвідчений державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Ласурія Я.Ю., зареєстрований в реєстрі за №7-290 (т.1, арк.спр. 12-13)

Зі змісту п. 1 цього Договору вбачається, що ОСОБА_1 передає у власність, а ОСОБА_2 приймає у власність частку квартири АДРЕСА_1 .

Згідно із п.5 вище зазначеного договору ОСОБА_2 зобов`язана довічно утримувати ОСОБА_1 . Сторони домовились, що утримання (догляд), у тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, має грошовий еквівалент і оцінюється сторонами за спільною згодою у розмірі 500 гривень на місяць, які будуть надаватися відчужувачу щомісяця. Крім того набувач, зобов`язаний щомісячно сплачувати комунальні послуги за частку квартири у терміни, встановленими відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того, з ким вони укладені. До оплачуваних комунальних послуг належать: плата за користування природним газом, теплопостачання, водопостачання (гарячу та холодну воду) та електроенергію, абонентська плата за телефон (крім міжнародних та міжміських розмов) та за послуги соціального пакету кабельного телебачення.

Відповідно із п. 10 Договору: Договір може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання його істотних і відмови від добровільного розірвання однієї зі сторін - у судовому порядку.

Цього ж дня, 21.05.2021 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 був укладений Договір довічного утримання (догляду), посвідчений державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Ласурія Я.Ю., зареєстрований в реєстрі за №7-292 (т.1, арк.сп. 149-150)

Відповідно до п. 1 цього Договору ОСОБА_3 передає у власність, а Відповідач приймає у власність частку квартири АДРЕСА_1 .

Згідно із п.5 вище зазначеного договору ОСОБА_2 зобов`язана довічно утримувати ОСОБА_3 . Сторони домовились, що утримання (догляд), у тому числі забезпечення харчуванням, одягом, необхідною допомогою, включаючи і медичну, має грошовий еквівалент і оцінюється сторонами за спільною згодою у розмірі 500 гривень на місяць, які будуть надаватися відчужувачу щомісяця. Крім того набувач, зобов`язаний щомісячно сплачувати комунальні послуги за частку квартири у терміни, встановленими відповідними договорами про надання таких послуг, незалежно від того, з ким вони укладені. До оплачуваних комунальних послуг належать : плата за користування природним газом, теплопостачання, водопостачання (горячу та холодну воду) та електроенергію, абонентська плата за телефон (крім міжнародних та міжміських розмов) та за послуги соціального пакету кабельного телебачення.

Крім того, п. 6 Зазначеного Договору Набувач зобов`язується здійснити поховання Відчужувача частки квартири після його смерті.

Відповідно із п. 10 Договору: Договір може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку невиконання його істотних і відмови від добровільного розірвання однієї зі сторін - у судовому порядку.

Крім того, 21.05.2021 року ОСОБА_3 склав заповіт на випадок своєї смерті у якому зазначив, що все його майно, де б воно не знаходилось, та з чого б воно не складалось заповідав ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одесі Ласурія Я.Ю., зареєстрований в реєстрі за №7-289 (т.2 арк.сп. 15)

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , актовий запис №15195 від 08.11.2021 року зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).(т. 1, ар.сп.16)

Відповідно до статті 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно зі статтею 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини, або на вимогу набувача.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу ч. ч. 2, 3ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору в судовому порядку зобов`язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Так, підстави для припинення укладеного договору шляхом розірвання визначені в п. 10 обох Договорів, згідно яких вказані договори можуть бути розірвані за згодою сторін, у разі невиконання їх умов та відмови від добровільного розірвання однією із сторін у судовому порядку.

Із системного аналізу положень вказаних норм та умов договорів вбачається, що підставою для розірвання договорів довічного утримання є, як повне невиконання набувачем взятих на себе обов`язків, так і їх неналежне виконання у порівнянні з умовами договору незалежно від вини набувача.

При цьому, обов`язок з доведення факту належного виконання умов договору довічного утримання, у відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 76 ЦПК України, покладається саме на відповідача, який надає це утримання.

Отже, з урахуванням підстав позову, умов Договорів довічного утримання, саме відповідачка ОСОБА_2 зобов`язана довести належне виконання умов договорів довічного утримання.

Проте до суду не надано доказів виконання ОСОБА_2 зобов`язань і надання послуг за договором довічного утримання у період з 22.05.2021 року до дати звернення позивача до суду, а саме, до 25.03.2022 року, у т.ч. виконання договорів в частині виконання зобов`язань забезпечення ОСОБА_3 , ОСОБА_1 утриманням в розмірі 500 грн. щомісяця кожному, сплати комунальних послуг, організації та оплати поховання ОСОБА_3 . При цьому виконання цих зобов`язань не потребує доступу до квартири, оскільки було б можливим перерахуванням цих грошей на банківську картку отримувачів, а у випадку відсутності такої, і відправленням щомісячних поштових переказів на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , оплати комунальних послуг через банківські установи.

Позивач у своїх поясненнях зазначає, що ОСОБА_2 не виконала жодного обов`язку, передбаченого Договорами про довічне утримання з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ані при житті ОСОБА_3 ані після його смерті. Відповідачки за адресою проживання позивача не було. Вона не приймала ніякої участі ані матеріальної ані моральної у житті родини ОСОБА_3 . Оплату, яка передбачена п.5 Договорів про довічне утримання від 21.05.2021 року вона не сплачувала. Оплата комунальних послуг, передбачених цими же пунктами Договорів, відповідачем також не здійснювалась, оплату комунальних платежів сплачувала позивач та її чоловік, що підтверджується квитанціями. Усі витрати з поховання ОСОБА_3 були сплачені позивачем.

Із матеріалів справи вбачається про те, що 13.11.2021 між ФОП ОСОБА_8 та ОСОБА_1 був укладений Договір доручення, відповідно до якого повірений зобов`язується від імені довірителя отримати прах покійного ОСОБА_3 , на виконання якого позивачкою ОСОБА_1 сплачено 17580 гривень (т.1 срк. Спр.15, 20)

10.11.2021 року між КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» та позивачкою ОСОБА_1 укладено договір щодо організації поховання ОСОБА_3 , на виконання якого ОСОБА_1 сплачено 1060,20 гривень ( т. 1 арк.сп.17-19).

Довідка №11264 на одержання та поховання праху ОСОБА_3 , видана КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» позивачці ОСОБА_1 (т.1, арк.сп.21)

Позивачем також надані квитанції про сплату комунальних послуг, довідку ЖБК «Ленінський» щодо оплати комунальних послуг (т.1арк.сп.25-29,109-112, 132-140)

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є сусідом по тамбуру із родиною ОСОБА_3 . Зауважив, що ОСОБА_3 йому повідомляв, що вони з дружиною знайшли опікунів, уклали договір довічного утримання та тепер за їх родиною буде кому піклуватися. Проте після укладання договору, зауважив, що допомоги ОСОБА_2 не оказує, грошового забезпечення не виділяє. Свідок зазначив, що жодного разу не бачив відповідачку. На питання, чи відомо йому, що ОСОБА_3 за життя мав бажання розірвати договір довічного утримання відповів, що так, бажав, але за життя не встиг. Після смерті ОСОБА_3 чув у квартирі, де мешкає ОСОБА_1 крики з боку родичів відповідачки.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що проживає в одному будинку із родиною ОСОБА_3 , мав дружні стосунки із ОСОБА_3 . Зауважив, що ОСОБА_3 йому повідомляв, що вони з дружиною знайшли опікунів, уклали договір довічного утримання та тепер за їх родиною буде кому піклуватися. Проте після укладання договору, зауважив, що допомоги ОСОБА_2 не оказує, грошового забезпечення не виділяє, комунальну плату не сплачує, ліки не купляє. Свідок зазначив, що жодного разу не бачив відповідачку. На питання, чи відомо йому, що ОСОБА_3 за життя мав бажання розірвати договір довічного утримання відповів, що так, бажав, але за життя не встиг. Відповідач з родиною після смерті ОСОБА_3 приходила до ОСОБА_1 з погрозами.

Судом встанволено, що відповідачка ОСОБА_2 не виконувала своїх зобов`язань за договором довічного утримання, укладеного нею з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також свідчить про те, що останні, як самотні особи потребували догляду та надання соціальних послуг, які їм не було надано відповідачкою ОСОБА_2 .

Суд не приймає до уваги пояснення відповідача про ремонт дачного будинку, прибирання квартири позивача, оскільки доказів на підтвердження здійснення ремонту, прибирання та догляду за квартирою, яка є предметом спірних договорів, з часу його укладення суду не надано.

Відповідач надала суду квитанції зі сплати комунальних послуг ОСОБА_2 з листопада 2021 по лютий 2022 року, тобто оплата комунальних послуг була здійснена відповідачем вже після смерті ОСОБА_3 , тоді як вона фактично стала власником квартири АДРЕСА_1 (т. 1 арк.сп.74-83).

Суд критично відноситься до квитанцій магазинів та аптек на придбання ліків, продуктів, будівельних матеріалів (т.1арк.сп.83-100). Зазначені документи не містять інформації щодо предмета доказування, оскільки як не підтверджують, так і не спростовують придбання цих речей та надання їх позивачці ОСОБА_1 .

Також в матеріалах справи відсутні письмові докази про те, що відповідачка ОСОБА_2 вживала відповідних дій, які б свідчили про її намагання виконувати умови Договорів довічного утримання.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу про те, що відчужувачу за договором довічного утримання законом надано право ініціювати питання розірвання такого правочину у судовому порядку у випадку невиконання набувачем його умов, при цьому саме відповідач мав би убезпечити себе від подальших претензій відчужувача шляхом ведення відповідного обліку та на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України повинен надати суду докази відсутності цих обставин, на які посилається позивач.

Такі висновки щодо застосування положень статей 755, 756 ЦК України узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 509/513/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 755/1226/17-ц , від 06 травня 2020 року у справі № 755/1750/19, від 13 травня 2021 року у справі № 752/818/17.

У постанові від 13.05.2021 у справі № 752/818/17 Верховний Суд зазначив, що саме відповідач у випадку належного виконання умов договору має можливість надати відповідні докази цього, оскільки позивач у такому випадку позбавлений об`єктивної можливості надати докази невиконання умов договору, оскільки відсутність дій свідчить про відсутність доказів на підтвердження їх вчинення.

Аналогічна правова позиція зазначена у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 18.08.2021, справа №645/3284/19, від 25.06.2018 справа №668/1510/15-ц; від 24.10.2018, справа №209/2643/16-ц; від 09.01.2019 справа №308/3644/17; від 28.11.2019 справа №686/8768/18, від 06.05.2020 справа №755/1750/19, від 20.09.2020, справа №755/8043/19.

Встановленим в судовому розгляді обставинам відповідають правовідносинам з неналежного виконання сторонами договорів довічного утримання (догляду), а також щодо наслідків їх невиконання. Встановлено, що жодних належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення відповідачкою ОСОБА_2 зобов`язань за договорами довічного утримання від 21.05.2021 року суду не надано.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ще за життя поставив питання щодо розірвання договору довічного утримання від 21.05.2021 року посилаючись на невиконання ОСОБА_2 своїх обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (т. 1 а.с. 16).

Згідно із інформації яка міститься у спадковій справі №20/2022 до майна померлого ОСОБА_3 спадкоємцем відповідно до заповіту від 21.05.2021 року є ОСОБА_2 , при цьому ОСОБА_1 24.03.2022 року подала до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Поліщук Г.П. заяву про прийняття обов`язкової частки на спадщину (т. 2, арк.сп. 1-22).

Правові наслідки розірвання договору довічного утримання (догляду) передбачено положеннями ст. 756 ЦК України, відповідно до якої у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

У відповідності до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Наведені вище обставини відповідають правовідносинам з неналежного виконання стороною набувача договору довічного утримання (догляду), а також щодо наслідків його невиконання, тобто є підставами для його розірвання.

Застосовуючи наслідки розірвання договору довічного утримання від 21.05.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд визначає, що частка ОСОБА_1 у праві власності на квартиру під АДРЕСА_1 , складала -1/2.

Застосовуючи наслідки розірвання договору довічного утримання від 21.05.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд визначає, що частка ОСОБА_3 у праві власності на квартиру під АДРЕСА_1 , складала -1/2.

За таких обставин, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_3 на праві власності належала частина квартири АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_3 вчиняв дії на розірвання договору довічного утримання, фактично всі обов`язки по догляду чоловіка виконувала позивачка, яка його поховала, відповідачка не виконувала зобов`язань, визначених договором довічного утримання.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому на праві власності.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 , яка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №20/2022.

Після смерті ОСОБА_3 позивачка має право на обов`язкову частку у спадщині, що дорівняє половині частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом, тобто в даному випадку частки квартиру АДРЕСА_1 .

До таких висновків прийшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові 07 жовтня 2020 року у справі № 521/10450/17.

Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Цивільною дієздатністю фізичної особи визнається її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями набувати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та відповідати в разі їх невиконання.

Отже, право на набуття права власності померлим на частину квартири АДРЕСА_1 , має особа, яка є власником даного майна, тобто дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, тому після її смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Відповідно до п.1 глави 8 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства України.

Відсутність рішення про набуття померлим права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , позбавляє позивачку ОСОБА_1 можливості його надати нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до правової позиції, висловленої у справі № 6-164цс12, у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року). Однак, у позивачки на день відкриття спадщини відсутній документ про набуття ОСОБА_3 права власності на майно, яке було ним передане за договорами довічного утримання, а тому вона не має можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При таких обставинах, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса Ласурія Яна Юріївна про розірвання договорів довічного утримання підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог судовий збір стягується з відповідача на користь держави у розмірі у розмірі 3 969 грн. 60 копійок.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 15, 16, 744, 747, 749, 755, 756, 1261, 1268, 1269 1270 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 223, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа Державний нотаріус Суворовської державної нотаріальної контори у м. Одеса Ласурія Яна Юріївна про розірвання договорів довічного утримання - задовольнити.

Розірвати Договір довічного утримання (догляду), який був укладений 21.05.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори Ласурія Яною Юріївною.

Застосувати наслідки розірвання Договору довічного утримання (догляду), який був укладений 21.05.2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнавши за ОСОБА_1 право власності на частку квартири АДРЕСА_1 .

Розірвати Договір довічного утримання (догляду), який був укладений 21.05.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрований Державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори Ласурія Яною Юріївною.

Застосувати наслідки розірвання Договору довічного утримання (догляду), який був укладений 21.05.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , визнавши за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 .

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 20.06.2023 року.

Суддя: Аліна С.С.