Справа № 333/2886/15-ц
Провадження № 6/333/118/23
У Х В А Л А

Іменем України

03 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Варнавської Ю.Л.

за участю секретаря: Майстро В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Запоріжжя, заявупредставника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Кочерги Ірини Леонідівни, про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів Кочерги І.Л. про поновлення строку до пред`явлення виконавчого документа по справі № 333/2886/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В обґрунтування заяви зазначено, що Комунарським районним судом м.Запоріжжя по справі № 333/2886/15-ц винесено рішення, яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 12.08.2020 року замінено стягувача АТ «Дельта Банк» на його правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

27.12.2022 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя видано виконавчий лист по справі.

Заявником зазначено, що АТ «Дельта Банк» як первісний стягував не отримував виконавчий документ та не передавав його до ТОВ «ЄАПБ» для звернення його до виконання, що позбавило стягувача на право звернення судового рішення до виконання. Виконавчий лист було отримано вже після закінчення строку, отже ТОВ «ЄАПБ» пропустило строк пред`явлення виконавчих листів до виконання в зв`язку з обставинами, що унеможливлювали вчинення процесуальних дій у визначений законом строк.

У судове засіданні представник заявника не з?явився, про розгляд повідомлявся належним чином, згідно вимог заяви просили розглянути заяву за відсутності представника ТОВ «ЄАПБ».

ОСОБА_1 у судове засідання не з?явився, про розгляд заяви повідомлявся судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши заяву про поновлення строку, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2015 позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 003-07555-210910 від 21.09.2010 р. яка становить 6148 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 243,60 грн.

Рішення набрало законної сили 30.06.2015 р., строк пред`явлення виконавчого документу до виконання 30.06.2016 р.

Ухвалою суду від 12.08.2020 року замінено сторону виконавчого провадження, а саме, стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (юридична адреса: 01032 м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ).

ТОВ «ЄАПБ» отримало виконавчий документ 27.12.2022 р.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Згідно ст. 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

В заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, представником ТОВ «ЄАПБ» Корга І.Л. зазначено про те, що АТ «Дельта Банк», починаючи з 03 березня 2015 року визнано неплатоспроможним, запроваджено тимчасову адміністрацію, яка в подальшому була продовжена і закінчилась прийняттям рішення про початок процедури ліквідації. АТ «Дельта Банк» (відносно якого з 2015 року розпочато процедуру ліквідації), як первісний стягувач, виконавчий документ не отримував та не передав до ТОВ «ФК «ЄАПБ» для звернення його до виконання, що позбавляло стягувана на право звернення судового рішення до виконання.

Банк, який є юридичною особою зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав суду.

Суд враховує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Сумлінний учасник таких правовідносин за загальним правилом зобов`язаний контролювати перебіг виконавчого провадження, вирішення його заяв та клопотань і своєчасно здійснювати відповідні юридично значимі дії, в тому числі і турбуватися про їх здійснення у передбачені законом строки, а при вирішенні справ у суді, провадження яких здійснюється за його зверненням, відповідно до передбачених частиною 2 ст.43 ЦПК України положень, сприяти суду всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до висновку викладеного у постанові Верховного Суду у справі № 166/1472/18 від 23.10.2019, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Крім того, відповідно до висновку Верховного Суду зробленого у постанові по справі № 2-461/09 від 02.06.2020, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Разом з тим, заявником не надано жодних належних та допустимих доказів, які могли б встановити поважність причини пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та не наведено обґрунтованих аргументів тих обставин, що унеможливлюють вчинення процесуальних дій у визначений законом строк.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Так, рішенням від 27.11.2008 у справі «Крутько проти України» (№2), Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (no.1) (GC), no. 36813/97, п.197 ЄСПЛ 2006). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «ДжоржЕстіма проти Португалії» (EstimaJorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, ReportsofJudgmentsandDecisions 1998*II, п. 35, та «Сіка проти Словакії» (Sica v. Slovakia), №2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року).

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Європейський суд неодноразово зазначав в свої рішеннях, що якщо звичайний строк поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у цивільній справі №639/5114/15-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає, оскільки поновлення строку зі спливом значного періоду часу в даному випадку буде порушувати принцип правової визначеності та баланс інтересів стягувача і боржника.

Керуючись ст.ст. 260, 353, 354, 433 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволені заяви представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Кочерги Ірини Леонідівни, про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання, апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення даної ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська