справа № 752/6435/23 головуючий у суді І інстанції Ольшевська І.О.
провадження № 22-ц/824/8763/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Груп», поданою директором - Бурківським В.Ю., на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 квітня 2023 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Груп» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Груп» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 06 квітня 2023 року у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Груп» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду, товариство з обмеженою відповідальністю «Холд Груп», через директора - Бурківського В.Ю., подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просило ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що пред`явлена заява про видачу судового наказу виникає із договору, виконання якого можливе за місцем розташування квартири АДРЕСА_1 . Звертає увагу апеляційного суду на те, що пунктом 9.2. Договору передбачено, що всі спори, пов`язані з даним договором, які виникають між сторонами, вирішуються в судовому порядку у Голосіївському районному суді м. Києва. Зазначає, що відповідно заявник, користуючись правом вибору між судами, мав право за положеннями ч. 8 ст. 28 ЦПК України, пред`явити позов за місцем виконання договору, тобто до Голосіївського районного суду м. Києва. Окрім того, вказував, що вищенаведене твердження знайшло своє відображення в постанові Київського апеляційного суду у справі № 752/10030/18 від 19 вересня 2018 року.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження відповідачу було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

24 травня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу. У вказаному відзиві боржник зазначала, що дійсно між нею та ТОВ «ХОЛД ГРУП» укладений договір № 99Б/11А-01-02-21 від 01 лютого 2021 року про надання житлово-комунальних послуг з ТОВ «ХОЛД ГРУП». Вона є власницею приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що знаходиться в Голосіївському районі м. Києва. Ознайомившись з випискою по рахунку НП11А99Б станом на 31 березня 2023 року, що відповідає договору 99Б/11А-01-02-21 від 01 лютого 2021 року, ОСОБА_2 погоджується з сумами у розмірі 18 283,36 грн., нарахованими за житлово-комунальні послуги за період з січня 2022 по лютий 2023 року та сумою судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої ст. 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Окрім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також, надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13ц).

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заяву було подано з порушенням правил підсудності, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може, оскільки він зроблений із порушенням норм процесуального права.

Статтею 162 ЦПК України визначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Територіальна юрисдикція (підсудність) визначена положеннями розділу 3 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, частиною 8 статті 28 ЦПК України встановлено, що позови, які виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що приписи статті 162 ЦПК України не передбачають можливості застосування ні альтернативної, ні виключної підсудності колегія апеляційного суду вважає помилковим.

Звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу, заявник зазначив, що підсудність даної справи Голосіївському районному суду м. Києва визначена з огляду на положення ч.8 ст. 28 ЦПК України - за місцем виконання договору.

До заяви було долучено копію укладеного між сторонами договору № 9-В/96/25-03-16 від 25 березня 2016 року, пунктом 9.2 якого передбачено, що всі спори, які виникають між сторонами вирішуються в судовому порядку у пов`язані з даним договором, які виникають між сторонами, вирішуються в судовому порядку Голосіївському районному суду м. Києва.

Отже, суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про непідсудність даної справи Голосіївському районному суду м. Києва.

Згідно п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, з підстав порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження при розгляді справи, а тому ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Груп», поданою директором - Бурківським В.Ю., - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м.Києва від 06 квітня 2023 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова