ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» квітня 2023 року

м. Харків

справа № 952/199/22

провадження № 22ц/818/540/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 , представник позивачки ОСОБА_2 ,

відповідач Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант»

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 11 січня 2023 року в складі судді Яценка Є.І.

в с т а н о в и в:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега - Гарант» про відшкодування шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 13 жовтня 2020 року близько 23 годин 29 хвилин у місті Павлограді Дніпропетровської області по вулиці Центральній відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «МІTSUBISHI PAJERO», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем марки «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона як пасажирка автомобіля «DAEWOO LANOS» отримала тілесні ушкодження, її здоров`ю завдано шкоду, що пов`язана з лікуванням, з тимчасовою втратою працездатності, а також моральну шкоду.

Зазначила, що 14 жовтня 2020 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди відкрито кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001471.

Вироком Павлоградського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2021 року у справі 185/1316/21 ОСОБА_3 визнано винним за частиною 1 статті 286 КК України та призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі із застосуванням статті 69 КК України, без позбавлення права керування транспортними засобами. У відповідності до статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання у вигляді двох років обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2021 року відносно ОСОБА_3 залишено без змін.

Вказала, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «МІTSUBISHI PAJERO», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Акціонерному товаристві «Страхова компанія «Мега-Гарант» згідно полісу № АР834531, тому він як страховик має сплатити їй відшкодування замість завдавача шкоди.

Зазначила, що з 14 жовтня 2020 року по 29 жовтня 2020 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні внаслідок отриманих у дорожньо-транспортній пригоді травм та понесла витрати на лікування у розмірі 21 606,66 грн. Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона була тимчасово непрацездатною, отже має право на виплату грошової компенсації за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності у розмірі 2666,66 грн. Також вона має право на відшкодування моральної шкоди у розмірі 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, тобто 1213,66 грн.

Вказала, що 15 грудня 2020 року вона зверталась до страхової компанії з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявами про виплату страхового відшкодування шкоди, до яких в подальшому долучила необхідні документи. Однак, відповідач не здійснив відшкодування шкоди. 13 травня 2021 року страхова компанія надіслала їй листа, з якого вбачається, що їй необхідно рішення суду у кримінальній справі за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що набрало законної сили. Така відмова у страховій виплаті порушує її права.

Просила стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» на її користь 21 606,66 грн страхового відшкодування, пов`язаного із лікуванням, 2666,66 грн страхового відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, 1213,66 грн страхового відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 11 січня 2023 року в позові ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її вимоги, вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Висновок суду щодо того, що страховиком не відмовлено їй у здійсненні страхової виплати, оскільки йому не було відомо про судове рішення апеляційного суду у кримінальній справі, та страховик не пропустив строк для прийняття рішення у страховій справі, тому не порушив її права, предмет спору відсутній, є безпідставними. Вона взагалі не зобов`язана звертатися з позасудовими вимогами до страховика, а має право одразу звернутися до суду. Законом на неї не покладено обов`язку надавати страховику судове рішення щодо дорожньо-транспортної пригоди. Страховик має обов`язок щодо проведення розслідування страхового випадку, від виконання якого самоусунувся.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, заочне рішення суду скасувати.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, предмет спору відсутній, оскільки страховик наразі розглядає заяву позивачки про виплату страхового відшкодування, не порушив 90-денний строк для прийняття рішення, передбачений законом, тому права позивачки не порушив.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13 жовтня 2020 року близько 23 годин 29 хвилин у місті Павлограді Дніпропетровської області по вулиці Центральній відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «МІTSUBISHI PAJERO», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем марки «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 як пасажирка автомобіля «DAEWOO LANOS» отримала тілесні ушкодження.

З висновку експерта № 326 вбачається, що у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому верхньої третини лівої стегнової кістки, саден м`яких тканин обличчя. Виявлені тілесні ушкодження утворились по ударному механізму від дії тупого твердого предмету (предметів) чи при ударі об такий (такі) з місцем прикладання діючої сили на вказані ділянки, та такими предметами могли бути виступаючі частини всередині автомобіля при зіткненні його з перешкодою. Дані тілесні ушкодження утворились незадовго до надходження ОСОБА_1 до лікарні, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 . Виявлені тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 день (а. с. 90-91).

З виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 5156 вбачається, що ОСОБА_1 з 15 жовтня 2020 року по 29 жовтня 2020 року перебувала на лікуванні у травматологічному відділенні з діагнозом: політравма, черепно-мозкова травма, струс головного мозку, перелом в/3 лівої стегнової кістки, забій грудної клітини, забій м`яких тканин обличчя. 23 жовтня 2020 року проведена операція: відкрита репозиція перелому в/3 лівої стегнової кістки, інтрамедулярний МОС універсальним стегновим стрижнем (імплант-сервіс, титан). За час знаходження у стаціонарі отримано лікування: анальгін, дімедрол, роталфен, омепразол, цефтріаксон, фраксипарін, перев`язки з ас. розчинами. Призначено ксарелто 10 мг та детралекс. Виписана на амбулаторне лікування за місцем мешкання (а. с. 108-109).

З довідки про стаціонарне лікування від 21 квітня 2021 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 проходила стаціонарне лікування з приводу травми у дорожньо-транспортній пригоді 13 жовтня 2020 року в травматологічному відділенні з 14 жовтня 2020 року по 29 жовтня 2020 року з діагнозом: політравма, черепно-мозкова травма, струс головного мозку, перелом в/3 лівої стегнової кістки, забій грудної клітини, забій м`яких тканин обличчя. Для лікування потерпілої були призначені та використані наступні лікарські засоби і вироби медичного призначення, які вона придбала за власні кошти: лейкопластир широкий мікропорс 3 шт, горостен 100,0 1 флакон, перекис водню 3% 100,00 1 флакон, димедрол 1% 1,0 10 ампул, пентоксифіллін 5,0 3 ампули, еуфіллін 5,0 3 ампули, дексалгін 2,0 16 ампул, ліра 500 мг 14 ампул, гліцин 21 таблетка, стериліум 100,0 1 флакон, кутасепт 250,0 1 флакон, декасан 200,0 1 флакон, перекис водню 3% 100,00 1 флакон, рукавички нестерильні 3 пари, вікрил № 1 (2,5 м) 1 шт, шовк №4 2 шт, бинт 7х14 стерильний 3 шт, клейонка медична 2 м, рушник паперовий 1 упаковка, марля 10 м, бинт еластичний 5 м 2 шт, дренаж прямий 1 шт, лейкопластир 1 котушка, сильфон 1 шт, комплект одноразової операційної білизни 1 шт, мило рідке 1 флакон (а. с. 109 зворот).

ОСОБА_1 придбано комплект фіксаторів для остеосинтезу стегнової кістки вартістю 13 125,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 270 від 19 жовтня 2020 року (а. с. 103 зворот).

На підтвердження витрат на придбання ліків ОСОБА_1 надано копії чеків (а. с. 106-108).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «МІTSUBISHI PAJERO», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Акціонерному товаристві «Страхова компанія «Мега-Гарант» згідно полісу № АР834531 (а. с. 98).

15 грудня 2020 року ОСОБА_1 через представника звернулась до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявами про виплату страхового відшкодування моральної шкоди у розмірі 1213,66 грн, витрат на лікування у розмірі 21 606,66 грн, а також страхового відшкодування, пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності у розмірі 2666,66 грн (а. с. 98-100).

09 січня 2021 року представником ОСОБА_1 направлено до страхової компанії заяву про долучення документів: копії обвинувального акту у кримінальному провадженні № 000471 відносно ОСОБА_3 , копії супровідного листа Комунального некомерційного підприємства «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» Павлоградської міської ради № 913, копії епікризу з медичної карти хворої ОСОБА_1 № 5156 та довідки про лікування з лікарськими призначеннями (а. с. 101 зворот).

11 січня 2021 року представником ОСОБА_1 направлено до страхової компанії заяву про долучення документів: копії витягу з ЄРДР кримінального провадження № 000471, копії довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 235014 та копії консультаційного висновку спеціаліста щодо пацієнта ОСОБА_1 (а. с. 101).

05 травня 2021 року Акціонерним товариством «Страхова компанія «Мега-Гарант» надано відповідь представнику ОСОБА_1 , з якої вбачається, що страховиком розпочато розслідування страхового випадку, направлено відповідні запити. Страховик просив надати оригінали фіскальних та товарних чеків, квитанції, рахунку, належним чином посвідчені копії наявних медичних довідок, рецептів (медичних призначень) та довіреності, які були надані у простих копіях. Повідомлено, що після отримання рішення суду у справі № 185/1316/21, яке набрало законної сили, та зазначених документів страховиком буде прийнято мотивоване рішення щодо страхового випадку (а. с. 102-103).

Вироком Павлоградського міськрайоного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2021 року у справі 185/1316/21, який залишено без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року, ОСОБА_3 визнано винним за частиною 1 статті 286 КК України та призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі із застосуванням статті 69 КК України, без позбавлення права керування транспортними засобами. У відповідності до статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання у вигляді двох років обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік (а. с. 91-97).

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою, другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Пунктом 22.1 статті 22 вказаного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Вимогами статті 23 зазначеного Закону передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Пунктом 24.1 статті 24 Закону визначено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Відповідно до статті 25 Закону у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах:

для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю;

для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною;

для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Питання відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому, врегульовано статтею 26-1 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі -№ 1961-IV), згідно з якою, зокрема, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили (абзац 4 пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV).

Разом з тим, у Законі № 1961-IV прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Отже, у Законі № 1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком. Інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми Закону № 1961-IV не містять.

Жодним законодавчим актом не передбачено обов`язку потерпілого звернутися попередньо до страховика, а не звернення до страховика не позбавляє права позивача звернутися до суду для стягнення страхового відшкодування.

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону № 1961-IV, та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15, провадження № 14-406цс19.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19) зазначено, що у системному зв`язку зі статтею 36 вимоги підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону № 1961-IV, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду при цьому послалася на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі № 227/3573/16-ц, у якій зроблено висновок про необхідність стягнення страхового відшкодування незважаючи на те, що позивач не звертався до страховика із заявою про відшкодування шкоди і за таким відшкодуванням звернувся безпосередньо до суду в межах річного строку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції обмежився посиланням на те, що відповідач не пропустив передбачений законом строк для прийняття рішення у страховій справі, оскільки йому не було відомо про судове рішення у кримінальній справі, не відмовив позивачці у виплаті, розглядає її заяву, отже права позивачки не порушені, а предмет спору відсутній ще до порушення провадження у справі.

Судова колегія не може погодитись з таким висновком суду щодо підстав для відмови у задоволенні позову, адже ОСОБА_1 мала право звернутися безпосередньо до суду з позовом про відшкодування шкоди, взагалі не звертаючись у позасудовому порядку до страховика та не очікуючи на його рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, дорожньо-транспортна пригода сталась 13 жовтня 2020 року. До страхової компанії позивачка звернулась 15 грудня 2020 року та отримала відповідь про необхідність надання документів та отримання рішення суду у кримінальній справі від 05 травня 2021 року. Вирок суду у кримінальному провадженні за фактом дорожньо-транспортної пригоди постановлений 16 листопада 2021 року та залишений без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року. Після цього у травні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у цій справі.

Протягом розгляду справи страхова компанія позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, страхове відшкодування їй дотепер не виплатила. З травня 2021 року жодних листів чи запитів щодо надання додаткових документів, відомостей, інформації тощо, необхідних для здійснень виплати страхового відшкодування, позивачка не отримувала. Запити до лікарні та представника ОСОБА_1 , які страхова компанія надала до суду разом з відзивом на позов, не містять дати їх складення та не свідчать про те, що страхова компанія наразі здійснює розслідування страхового випадку.

Отже, дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу сталася ще в жовтні 2020 року, тобто понад два роки тому, а питання щодо виплати відшкодування постраждалій ОСОБА_1 до цього часу не вирішено, що призвело до триваючого порушення права позивачки на відшкодування завданої їй матеріальної і моральної шкоди та необхідності здійснювати захист цих прав в судовому порядку.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

На підтвердження розміру шкоди, завданої здоров`ю, та витрат на лікування позивачкою надані копія виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 5156, копія довідки про стаціонарне лікування від 21 квітня 2021 року, копія видаткової накладної № 270 від 19 жовтня 2020 року на придбання комплекту фіксаторів для остеосинтезу стегнової кістки вартістю 13 125,00 грн та копії чеків на придбання ліків та медичних засобів (а. с. 103-109).

Як вбачається з наданих позивачкою копій фіскальних чеків, медичні препарати, які збігаються із призначеннями лікаря згідно з вищевказаними випискою та довідкою, та необхідні під час операції та після неї засоби є: river gloves рукавички хірургічні вартістю 20,70 грн, spinal needle 80 голка вартістю 120,00 грн, катетер внутрішньо вен. вартістю 34,60 грн, система ПР вартістю 10,10 грн, шприц 5 мл з голкою вартістю 3,60 грн, шприц 20 мл з голкою вартістю 11,40 грн, пластир хірургічний 3М MicropoCN06674887 вартістю 17,70 грн, роталфен розчин для ін`єкцій 50мг/2мл 2 мл вартістю 32,30 грн (чек від 23 жовтня 2020 року), вата н/стер зіг-заг Білосніжка вартістю 9,50 грн, дексалгін розчин для ін`єкцій 50 мг/2мл вартістю 242,30 грн, димедрол Дарниця розчин для ін`єкцій 10мг/мл 1 мл №10 вартістю 11,90 грн, пентоксифілін-Дарниця для ін`єкцій 20 мг/мл 5 мл № 10 вартістю 17,30 грн, рукавички н/стер.нітрил. NITRYLEX Black чорні вартістю 44,50 грн, пластир у рул. тeta н/ткан.основа 2,5 смх500 см вартістю 16,60 грн, рушник пап. каго №2 вартістю 35,30 грн, пристрій ПР 21-01 вартістю 22,20 грн, етиловий спирт розчин 70% 100 мл вартістю 28,00 грн, еуфілін розчин для ін`єкцій 20мг/мл 5 мл №10 вартістю 9,70 грн (чек від 15 жовтня 2020 року); декасан р-н 0,02% 100 мл скло вартістю 107,20 грн, дексалгін розчин для ін`єкцій 50 мг/2мл вартістю 201,90 грн, відріз н/стер Білосніжка 10 м вартістю 67,60 грн, smile мило з антибактеріальним ефектом 250 мл вартістю 38,40 грн, перекис водню розчин 3% 200 мл вартістю 13,70 грн, рукавички н/стер.нитрил. NITRYLEX protect/basic p.L вартістю 31,20 грн, пластир тета у рул.н/ткан.основа 1,25 смх500см вартістю 7,30 грн, рушник пап.каго №2 пдв 35,30 грн, стериліум 100 мл вартістю 80,50 грн (чек від 22 жовтня 2020 року); горостен розчин для зовнішнього застосування 0,25 мг вартістю 179,50 грн, перекис водню розчин для зовнішнього застосування вартістю 9,40 грн (чек від 27 жовтня 2020 року); пластир хірургічний 3М Micropo вартістю 36,00 грн, роталфен д/ін. 50 мг/2м 2 мл вартістю 64,50 грн, спирт етиловий розчин вартістю 24,70 грн, рушники паперові zewa вартістю 39,80 грн, катетер венозний вартістю 30,80 грн, катетер фолел 2вхFr 18-30 мл вартістю 16,80 грн, пелюшка д/немовлят 90х6 вартістю 47,70 грн (чек від 14 жовтня 2020 року), емкість лабор. 100 мл (рожева кришка) вартістю 7,60 грн, smile мило з антибактеріальним ефектом 250 мл вартістю 36,00 грн, пелюшки гіг. МуСо Есоnomy 60х90 см № 100 вартістю 18,90 грн, пентоксифілін-Дарниця для ін`єкцій 20 мг/мл 5 мл № 10 вартістю 6,10 грн, пластир tета у рул.н/ткан.основ.2смх900 см вартістю 29,60 грн, рушник паперовий zewa plus білий №2 пдв вартістю 27,80 грн, пробірка вакуум. vacume стер. 16х100 мл, 9 мл вартістю 9,10 грн, роталфен д/ін. 50 мг/2м 2 мл № 5 вартістю 57,20 грн, роталфен д/ін. 50 мг/2м 2 мл № 5 вартістю 57,20 грн, серветки мед. стер. 4-х шар 16х14 №5 вартістю 39,00 грн (чек від 23 жовтня 2020 року); катетер вартістю 21,80 грн, рукавички вартістю 5,00 грн, шприц 5 мл з голкою вартістю 14,00 грн (чек від 22 жовтня 2020 року), дексалгін амп 2 мл №5 та димедрол 1% 1 мл №10 вартістю 209,20 грн (чек від 17 жовтня 2020 року), бинт н/стер. 5мх10см ткан вартістю 14,40 грн, бинт стер. Юрія-Фарм 7х14 см тип 17 вартістю 9,40 грн, рукавички стер.хірург.припуд.Medismart вартістю 9,60 грн, рушник пап.каго №2 пдв вартістю 35,30 грн, етіловий спирт р-н 70% 100 мл вартістю 28,00 грн (чек від 05 листопада 2020 року); бахіли однораз.пет вартістю 1,65 грн, бинт н/ст. 5мх10см вартістю 9,80 грн, дексалгін р.50 мг/мл вартістю 202,25 грн (чек від 28 жовтня 2020 року); бахіли поліет. 400х140х13мкм вартістю 2,00 грн, емкість лабор. 100 мл (рожева кришка) вартістю 11,40 грн, маска 3-х шар на гумках тета № 50 вартістю 6,00 грн, smile мило з антибактеріальним ефектом 250 мл вартістю 38,40 грн, пелюшки гіг. МуСо Есоnomy 60х90 см № 100 вартістю 28,30 грн, пентоксифілін-Дарниця для ін`єкцій 20 мг/мл 5 мл № 10 вартістю 5,80 грн, рушник пап. каго №2 пдв вартістю 35,30 грн, роталфен д/ін. 50 мг/2м 2 мл №5 вартістю 113,90 грн, серветки мед.стер. 4-х шар. 16х14 № 5 вартістю 7,80 грн (чек від 14 жовтня 2020 року); халат славна мед. д/відвідувача та катетер мелатон жіночий 10Fr вартістю 58,80 грн (чек від 14 жовтня 2020 року); катетер фолел 2вх Fr 18-30 мл та АХД 2000 експрес вартістю 101,10 грн (чек від 23 жовтня 2020 року); кутасепт 100 мл вартістю 369,00 грн (чек від 22 жовтня 2020 року); ліра табл. в/о 500 мг та пелюшки д/малюк.friends premium 90х60 см вартістю 306,80 грн (чек від 16 жовтня 2020 року); пластир хірургічний 3М MikropoCM06657836 вартістю 68,60 грн, пластир хірургічний 2В целлюл вартістю 18,30 грн (чек від 27 жовтня 2020 року), біосепт-70 (спирт етиловий) розчин для зовн.застос. 70% 100 мл флакон вартістю 49,40 грн (чек від 23 жовтня 2020 року), шовк стерильний та комплект одягу і покриття опер. вартістю 469,20 грн (чек від 22 жовтня 2020 року); рукавички, лезо та бинт вартістю 20,50 грн (товарний чек від 30 жовтня 2020 року).

Загальна сума на придбання медичних препаратів та засобів, які узгоджуються з призначенням лікаря, становить 4279,50 грн.

Крім того, судова колегія вважає підтвердженим та необхідним для лікування придбання комплекту фіксаторів для остеосинтезу стегнової кістки вартістю 13 125,00 грн, зважаючи на те, що позивачці проведено операцію - відкрита репозиція перелому лівої стегнової кістки.

Доказів того, що інші придбані лікарські препарати і засоби призначені їй лікарем для лікування травм, які вона отримала у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, зокрема, відповідних рецептів, призначень, медичних виписок, епікризів не надано. Також не надано медичних призначень щодо придбання оправи та лінз в оптиці та взаємозв`язку таких витрат з дорожньо-транспортною пригодою.

Самі по собі чеки про придбання ліків та медичних засобів без підтвердження необхідності їх придбання призначеннями лікаря не є належними доказами розміру завданої у зв`язку з ушкодженням здоров`я матеріальної шкоди.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення витрат на лікування є частково підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню у сумі 17 404,50 грн (4279,50 + 13 125,00).

Питання відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому, врегульовано статтею 26-1 Закону № 1961-IV, згідно з якою, зокрема, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

5 % суми, що підлягає виплаті у рахунок відшкодування шкоди, завданої здоров`ю, становить 870,23 грн, тож ця сума підлягає стягненню на користь позивачки у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності розраховується відповідно до приписів статті 25 Закону, з якої вбачається, зокрема, що доходи потерпілого для непрацюючої повнолітньої особи обчислюються у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України 2020 року» розмір мінімальної заробітної плати з 1 вересня 2020 року складав 5000,00 грн. Період тимчасової втрати працездатності позивачки з 14 по 29 жовтня 2020 року склав 16 днів. Таким чином, розмір спричиненої ОСОБА_1 шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, становить: 5000,00/30*16 = 2666,66 грн, який підлягає стягненню з відповідача.

За таких обставин, заочне рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог на суму 20 941,39 грн, з яких 17 404,50 грн - страхове відшкодування, пов`язане із лікуванням, 2666,66 грн - страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, 870,23 грн - страхове відшкодування моральної шкоди.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позов та апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, на 82,17% від заявлених вимог, та вона звільнена від сплати судового збору, з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега - Гарант» підлягає стягненню судовий збір за подання позову у розмірі 815,46 грн (992,40 грн*82,17%) та апеляційної скарги у розмірі 1223,18 грн (992,40*150%*82,17%), а всього 2038,64 грн в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 367, 368, ст.374, ст.376, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 11 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега - Гарант» про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега - Гарант» на користь ОСОБА_1 20 941,39 грн страхового відшкодування, з яких 17 404,50 грн - страхове відшкодування, пов`язане із лікуванням, 2666,66 грн - страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, 870,23 грн - страхове відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега - Гарант» в дохід держави 2038,64 грн судового збору за подання позову та апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 04 квітня 2023 року.