ПОСТАНОВА

Іменем України

22 березня 2023 року м. Кропивницький

справа № 404/3258/22

провадження № 22-ц/4809/427/23

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Мурашка С. І., Чельник О. І.,

секретар судового засідання Діманова Н. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2022 року у складі головуючого судді Мохонько В. В.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

29.06.2022 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) платника аліментів кожного місяця з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони є батьками трьох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 27.06.2022 до 21.07.2023 ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до 3-х років.

22.02.2022 ОСОБА_2 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда із позовною заявою до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Після припинення сімейних відносин, син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають разом з ОСОБА_1 і перебувають на її утриманні.

Позивач зазначала, що в добровільному порядку відповідач не виявив бажання надавати матеріальну допомогу на утриманні двох дітей, що стало підставою для звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Відповідач також самоусунувся добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання позивача на період перебування у відпустці по догляду за донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею трирічного віку.

Зважаючи на особливості малолітнього віку доньки, позивач не має можливості на даний час працювати та отримувати кошти на своє утримання, а також самостійно забезпечити собі та дітям належний рівень проживання і матеріального забезпечення, тому вимушена звернутись до суду із даним позовом.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2022 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення із 29.06.2022 року і до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення, в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання, але у межах платежу за один місяць.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, щовідповідач працездатний та спроможній сплачувати аліменти на користь позивача до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Представник відповідача адвокат Усатенко В. Ю. подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Вказує, що ОСОБА_1 перебувала у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 22.09.2020 по 21.07.2023, 29.10.2021 за відпустка була припинена, після чого вона залишила сім`ю. З листопада 2021 року ОСОБА_1 не надавала ніякої допомоги на утримання дітей, тобто не виконувала свій обов`язок по утриманню дітей. В подальшому позивач забрала доньку ОСОБА_6 до свого місця проживання, син ОСОБА_7 також проживає з нею, а донька ОСОБА_8 проживає з батьком. Муж сторонами існує спір про місце проживання дітей.

Позивач перешкоджає відповідачу бачитися з дітьми.

Враховуючи протиправні дії позивача щодо зміни місця проживання малолітніх дітей, відповідач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дітей до Кіровського районного суду м. Кіровограда справа №404/4611/22.

Вважає, що винесення рішення в даній справі на користь ОСОБА_1 до вирішення спору про визначення місця проживання дітей є дискримінацією за статевою ознакою - намаганням у будь-який спосіб винести рішення виключно на користь матері, ігноруючи права батька у повному обсязі.

На даний час старша дочка ОСОБА_4 знаходиться на утриманні відповідача.

Відповідач доглядає за старшою дочкою самостійно без будь-якої допомоги з боку позивача, яка взагалі не надає ніякої допомоги на утримання старшої дочки та не виконує своїх обов`язків по утриманню старшої дочки.

Враховуючи, що відповідач самостійно утримує старшу дочку ОСОБА_4 , без допомоги з боку позивачки, розмір аліментів на утримання дружини не може бути більше 1/8 частини заробітку (доходу).

Крім того, на утримані у відповідача перебуває троє дітей, загальний розмір можливого утримання становить 1/2 частини заробітку (доходу), а тому стягнення з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) є надмірним тягарем.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Представник позивача адвокат Міхальова В. В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Вважає рішення суду законним й обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги безпідставними.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника відповідача адвоката Усатенка В. Ю., який підтримав доводи апеляційної скарги, представника позивача адвоката Міхальової В. В., яка заперечувала проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 16 липня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.8).

Сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9-11).

Згідно довідки №37 від 21.06.2022, виданої головою квартального комітету №26 Фортечного району м. Кропивницького ОСОБА_9 (а.с.15), ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_1 . Склад сім`ї четверо осіб: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 донька, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - мати. ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 за даною адресою проживають, але не зареєстровані.

Відповідно до витягу з наказу №118-к від 13.06.2022 КНП «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_1 , сестрі медичній палатній педіатричного відділення №2, зовнішньому суміснику, надано відпустку по догляду за дитиною віком до 3-х років з 13.06.2022 року по 21.07.2023 року (а.с.13).

Згідно витягу з наказу №54 від 15.06.2022 КНП «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» надано ОСОБА_1 сестрі медичній ВВЛРКРВ відпустку по догляду за дитиною віком до 3-х років з 27.06.2022 по 21.07.2023 (а.с.12).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

У відповідності до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Частина 4 ст. 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Статтею 80 СК України встановлено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Враховуючи положення статті 84 СК України щодо права дружини на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, та зважаючи на те, що відповідач є працездатною особою, належними та допустимим доказами не довів відсутності в нього можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, не довів наявність інших істотних обставин, які могли б впливати на виконання ним своїх обов`язків, а отже і можливості сплачувати аліменти.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги як на підставу для відмови у задоволенні позову відповідачем зазначено про існування спору щодо місця проживання дітей, перешкоджання позивачем його побаченням з дітьми та, що на його утриманні знаходиться їх спільна з позивачем донька ОСОБА_4 , й троє дітей.

У цій справі не вирішується питання спільного проживання матері і дитини, факт їх сумісного проживання не заперечувався відповідачем, навпаки останній вказує, що вони проживають разом.

Відповідачем не доведено, що він у добровільному порядку надає фінансову допомогу на утримання ОСОБА_1 .

Також, матеріали справи не містять доказів, що окрім трьох спільних дітей сторін відповідач має на утримані інших дітей.

Встановлено, що позивач доглядає за дитиною, тому не працює, а відповідач як батько дитини має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, докази протилежного відсутні у матеріалах справи.

Вимог щодо зміни визначеного судом першої інстанції розміру аліментів на утримання дружини, присуджених до стягнення, апеляційна скарга не містить.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають, зводяться до переоцінки доказів у справі, що знайшли свою належну оцінку у мотивувальній частині оскарженого судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з викладеного, судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, не порушено норми процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін із підстав, передбачених статтею ст. 375 ЦПК України.

Оскільки оскаржене судове рішення залишене без змін, а скарга без задоволення, то згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу, і поверненню не підлягає.

Керуючись ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді С. І. Мурашко

О. І. Чельник