Справа № 758/8747/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13 лютого 2023 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Кужелєвої Ю.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», про повернення безпідставно набутих грошових коштів

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» (надалі за текстом - відповідач), про повернення безпідставно набутих грошових коштів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що у червні 2020 року вона дізналась про відрахування з її заробітної плати на виконання постанови № 60266950 від 21.10.2019 року, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксаною Анатоліївною (надалі за текстом - приватний виконавець Клітченко О.А.) на підставі виконавчого напису нотаріуса № 22219, виданого 20.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною (надалі за текстом - приватний нотаріус Хара Н.С.), про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 48766,96 грн., на користь відповідача. З часу відкриття виконавчого провадження № 60266950 із заробітної плати позивача разом з витратами на проведення виконавчих дій стягнуто 24 166,94 грн, крім того, на виконання вказаної постанови з пенсії позивача стягнуто 5 789,15 грн, а всього стягнуто 29 956,09 грн. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.08.2020 року у справі № 640/14881/20 постанови приватного виконавця Клітченко О.А. у виконавчому провадженні № 60266950 були визнані протиправними та скасовані, приватним виконавцем повернуто позивачу кошти, що стягнуті у якості основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, у розмірі 4081,01 грн. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2021 року у справі № 935/2033/20 визнано таким, що не підлягає виконанню,виконавчий напис нотаріуса № 22219, виданий 20.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С.

У зв`язку з цим, позивач вважає, що грошові кошти отримані відповідачем безпідставно, просила суд стягнути з відповідача на її користь 25 875,08 грн.

Ухвалою Подільського районного суду від 05 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Подільського районного суду від 12 грудня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилася, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, вчасно та у визначений законом спосіб не повідомили суд про причини неявки та їх поважність, правом на подання відзиву не скористався.

Відповідач правом на участь в судових засіданнях не скористався, за таких обставин, керуючись ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, наявні всі передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України підстави умови для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що з жовтня 2019 року по серпень 2020 року на виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21.10.2019 в межах виконавчого провадження № 60266950, із заробітної плати позивача утримано 24 166,94 грн, що підтверджується довідкою філії-Житомирське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 03.09.2020 р. № 105.21/2-18/325/484/2020-05/вих. (а.с. 12), з пенсії позивача утримано 5 789,15 грн, що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 10.09.2020 р. № 0600?0210-8/47305 (а.с. 13).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.08.2019 по справі № 640/14881/20 визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни щодо винесення постанови від 09.10.2019 про відкриття виконавчого провадження № 60266950, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни від 20.09.2019 № 22219, про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 48 766,96 гривень, постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про відкриття виконавчого провадження від 09.10.2019 ВП № 60266950, визнано протиправними та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про відкриття виконавчого провадження від 09.10.2019 ВП № 60266950, постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 21.10.2019 ВП № 60266950 (а.с. 7-9).

Приватним виконавцем Клітченко О.А. 25.09.2020 перераховано на рахунок позивача 4 081,01 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень (а.с. 14-16). Листом б/н від 22.10.2020 приватний виконавець Клітченко О.А. повідомила, що нею було повернуто позивачу 4081,01 грн, які раніше було стягнуто з позивача в межах виконавчого провадження у якості основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження ВП № 60266950 (а.с. 17).

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 19.04.2021 року у справі № 935/2033/20, яке набрало законної сили 01.06.2021, було визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис нотаріуса № 22219, виданий 20.09.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 48 766,96 грн на користь відповідача. (а.с. 18-20).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України), особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15, від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15?ц, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Як вбачається з матеріалів справи, правовою підставою для набуття відповідачем грошових коштів став виконавчий напис нотаріуса, який рішенням суду визнано таким, що не підлягає виконанню, а відтак, оскільки відпадала правова підстава для отримання таких коштів, такі грошові кошти підлягають поверненню позивачу у відповідності до ст. 1212 ЦК України,

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Позивачем надано суду докази на підтвердження факту стягнення з нього на користь відповідача грошових коштів у розмірі 25 875,08 грн на підставі виконавчого напису, який в подальшому Рішенням суду було визнано таким, що не підлягає виконанню.

В той же час, відповідач не надав суду будь-яких доказів, які спростовують заявлені позовні вимоги або розмір стягнутих грошових коштів, що надає суду право обмежитися доказами, наданими позивачем.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а грошові кошти у розмірі 25 875,08 грн підлягають поверненню позивачу у відповідності до ст. 1212 ЦК України.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відтак, з відповідача на користь Держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 19, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», про повернення безпідставно набутих грошових коштів - задовольнити;

Стягнути з акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 25 875 (двадцять п`ять тисяч вісімсот сімдесят п`ять) гривень 08 копійок;

Стягнути з акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь Держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок;

Повне найменування:

позивач - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, );

Заочне рішення може бути переглянуте Подільським районним судом міста Києва за письмовою заявою відповідача;

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Подільського районного суду міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин;

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Київським апеляційним судом, якщо його не буде скасовано.

Суддя Володимир ГРЕБЕНЮК