Справа 235/4649/21
провадження № 2-з/752/116/23
УХВАЛА

28.03.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

В березні 2023 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, в якій сторона позивача просила суд забезпечити позов шляхом заборони відповідачу відчужувати квартиру АДРЕСА_1 та будинку по АДРЕСА_2 , які належать відповідачу без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ними. В обґрунтування заяви зазначено, що позивачем було подано до суду позов до відповідача про стягнення коштів за договором позики. Сторона позивача вказує про те, що у власності відповідача наявне нерухоме майно, яке може бути відчужене на користь третіх осіб. З огляду на викладене, сторона позивача вважає, що наявні підстави вважати, що в разі невжиття заходів забезпечення позову це може утруднити чи зробити неможливим належне виконання рішення суду про стягнення із відповідача коштів, в зв`язку з чим сторона позивача вимушена звернутись до суду із даною заявою.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав.

Встановлено, що із грудня 2021 року в провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в сумі 20000,00 доларів США, інфляційні втрати в сумі 49899,83 грн., три відсотки річних в сумі 26707,00 грн.

Позивач вказує про наявність реальних підстав вважати, що у випадку задоволення позовних вимог, судове рішення про стягнення значної суми коштів може бути належним чином відповідачем не виконане, та в разі невжиття судом заходів забезпечення позову в запропонований спосіб, належне відповідачу майно може бути відчужене на користь третіх осіб з метою ухилення від виконання рішення суду у даній справі.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність вимог заяви, суд приймає до уваги те, що відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, має право вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це застосування судом заходів для створення можливості виконання у майбутньому рішення суду у випадках, якщо їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову може застосовуватись лише з вказаних підстав, ці підстави є оцінними. Необгрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших ніж, ті, яким вдалось би запобігти.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

З матеріалів заяви вбачається, що позивач звернувся до суду за захистом своїх прав із позовом до відповідача про стягнення коштів за договором позики.

Стороною позивача зазначається про те, що відповідач може відчужити на користь третіх осіб належне їй нерухоме майно, що в подальшому може призвести до утруднення чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Однак, варто вказати, що твердження позивача про утруднення та/або неможливість виконання відповідачем рішення суду у разі його задоволення судом є лише припущенням сторони позивача, а відтак судом до уваги не приймаються.

Суд звертає увагу сторони позивача на те, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

На думку суду, з урахуванням кола сторін, підстав та предмету позову, стороною позивача не обґрунтовано та не надано належних доказів того, що невжиття даного виду забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому або для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль, а також не доведено те, що на даний час відповідачем вчиняються активні дії щодо, зокрема, відчуження майна з метою уникнення виконання рішення суду у даній справі.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги недоведеність підстав, якими сторона позивача обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову в запропонований спосіб, а також відсутність доказів вчинення активних дій щодо відчуження належного відповідачу майна, а відтак суд дійшов до висновку, що заява є недоведеною, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 76, 77, 80, 81, 149-153 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Н.П. Чередніченко