ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/4342/20 Номер провадження 22-з/814/198/23 Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
21 червня 2023 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.,
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,
за участю секретаря Коротун І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Полтаві заяву адвоката Бігдана Олексія Антоновича, представника ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, треті особи: Моторне (транспортне) страхове бюро України, Акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування».
Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд
У червні 2020 року КНП Харківської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, просило стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на його користь суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП 07.06.2017, у розмірі 517 500 грн по 258 750 грн з кожного та судові витрати у розмірі по 3 881,25 грн з кожного.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23 грудня 2021 року позовну заяву КНП Харківської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.
Додатковою ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 10 січня 2022 року задоволено частково клопотання адвоката Бігдана О.А., представника ОСОБА_1 , про розподіл судових витрат - стягнуто з Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на користь ОСОБА_1 3 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 10 травня 2023 року апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23 грудня 2021 року залишено без задоволення.
Ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23 грудня 2021 року залишено без змін.
Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на додаткову ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 січня 2022 року задоволено.
Апеляційну скаргу адвоката Бігдана Олексія Антоновича, представника ОСОБА_1 , на додаткову ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 січня 2022 року задоволено частково.
Додаткову ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 січня 2022 року скасовано, ухвалено нове судове рішення по суті вимог.
Адвокату Бігдану Олексію Антоновичу, представнику ОСОБА_1 , відмовлено за недоведеністю у задоволенні заяви про прийняття додаткового рішення.
24 травня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшла заява адвоката Бігдана О.А., представника ОСОБА_1 , про ухвалення у справі додаткового рішення, яким вирішити питання судових витрат за наслідками розгляду справи в суді апеляційної інстанції та стягнути з Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на користь ОСОБА_1 7000 грн.
В обґрунтування заяви вказує, що 04.05.2023 року представником ОСОБА_1 було подано до суду заяву про розподіл судових витрат понесених відповідачем у зв`язку з розглядом справи апеляційним судом, однак під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не вирішено питання судових витрат понесених в апеляційній інстанції.
Звертав увагу, що у додатковій угоді №1 від 20.01.2022 до договору про надання правничої допомоги від 06.10.2022, визначено гонорар у розмірі 7000 грн, який є фіксованим та не залежить від переліку наданих Бюро послуг, зазначеному в Акті виконаних робіт.
Частинами першою та третьою статті 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Як вбачається з матеріалів справи 09.05.2023 адвокат Бігдан О.А., представник ОСОБА_1 подав до Полтавського апеляційного суду клопотання про розподіл судових витрат по справі, просив стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.(т.2 а.с.111-113)
Надано додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги від 06.10.2021 (т.2 а.с.114) та копію акту виконаних робіт від 28.04.2023 за договором про надання правової допомоги б/н від 06.10.2021(т.2 а.с.115).
Як вбачається зі змісту постанови Полтавського апеляційного суду від 10 травня 2023 року, колегією суддів не вирішено питання судових витрат понесених відповідачем в суді апеляційної інстанції.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Згідно із висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у додатковій постанові від 17 січня 2022 року у справі № 756/8241/20 (провадження № 61-9789св21).
На підтвердження витрат на правничу допомогу матеріали справи містять:
копію договору про надання правової допомоги від 06.10.2021 (т.1 а.с.220);
копію Ордеру про надання правничої правової допомоги Серії АХ № 1071137 (т.2 а.с.23);
копію додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 06.10.2021 з зазначенням розміру гонорару який складає 7000 грн. (т.2 а.с.114);
копію акту виконаних робіт від 28.04.2023 за договором про надання правової допомоги б/н від 06.10.2021(т.2 а.с.115).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до роз`яснення в п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Верховний Суд в Постанові від 12.06.2018 року по справі №462/9002/14-ц (провадження №61-9880св18), прийшов до наступних висновків: «свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом і суттю договірних правовідносин, якою за договором про надання юридичних послуг у формі представництва у суді є забезпечення балансу приватних і публічних інтересів - права особи на кваліфіковану юридичну допомогу при розгляді її справи у суді (приватний інтерес) і незалежність та безсторонність судової влади при розгляді цивільних справ (публічний інтерес).
Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів колегія суддів враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.
Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн не є розумним та співмірним із складністю справи; виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Так, спір у цій справі не належить до категорій справ значної складності, обсяг матеріалів справи не є значним, до вступу адвоката Бігдана О.А. та укладання договору з адвокатським бюро вже була висловлена думка Верховного Суду в аналогічних справах даної категорії справ, тобто фактично сформована судова практика за спорами такої категорії, а тому:
«складання, подання апеляційної скарги на додаткову ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.01.2022 по справі №641/4342/20 (кількість витраченого часу - 3 години);
складання, подання відзиву на апеляційну скаргу Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на додаткову ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.01.2022р. по справі №641/4342/20 кількість витраченого часу - 2 години);
складання, подання відзиву на апеляційну скаргу Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на ухвалу фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.12.2021р. по справі №641/4342/20 (кількість витраченого часу - 3 години);
для професійного досвідченого адвоката не становить надмірної складності та не потребує розробок стратегій, тому визначений бюро час 8 годин є завищеним і підлягає зменшенню до 3 годин.
Окрім того слід звернути увагу, що постановою Полтавського апеляційного суду від 10 травня 2023 року апеляційну скаргу адвоката Бігдана О.А., представника ОСОБА_1 , задоволено частково та відмовлено за недоведеністю у стягненні витрат на правову допомогу на користь ОСОБА_1 , апеляційні скарги КНП Харківської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» залишено без задоволення.
Таким чином, враховуючи подачу двох відзивів на апеляційні скарги КНП Харківської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» та часткове задоволення апеляційної скарги адвоката Бігдана О.А., представника ОСОБА_1 , заява адвоката Бігдана О.А., представника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскільки заявлена сума витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн, є не розумною та підлягає зменшенню до 3 000 грн.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд
Заяву адвоката Бігдана Олексія Антоновича, представника ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Ухвалити додаткову постанову у справі № 641/4342/20 за позовом Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, треті особи: Моторне (транспортне) страхове бюро України, Акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування».
Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на користь ОСОБА_1 , витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного її тексту шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Додаткова постанова складена 21 червня 2023 року.
Головуючий О.А.Лобов
Судді: А.І.Дорош