Номер провадження: 22-ц/813/5115/23
Справа № 523/2207/23
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України) цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , від імені якої діє представник ОСОБА_4 ,

на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2023 року,

за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_4 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що фактично шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо, подальше суспільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони втратили почуття любові та поваги до один одного.

Суворовський районного суду м. Одеси ухвалою від 07 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернув позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_4 , просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2023 року та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_4 , посилається на те що, до позовної заяви долучено договір про надання правової допомоги, згідно п. 5 якого представник ОСОБА_4 має право складати, подавати та підписувати, зокрема і позовну заяву про розірвання шлюбу. Однак, суд першої інстанції вказані обставини не врахував та дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року роз`яснювалося ОСОБА_2 право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі, проте відзиву не надходило.

Враховуючи те, що місцем реєстрації відповідача є м. Нова Каховка, яке згідно відомостей Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України входить до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), також, згідно листа Міністерства соціальної політики України від 14.03.2023 року № 3079/0/2-23/19, наданого на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 01 березня 2023 року щодо інформації про реєстрацію ОСОБА_2 як тимчасово переміщеної особи, то станом на 13 березня 2023 року в ЄІБД ВПО інформація щодо запитуваної особи відсутня, останній повідомлявся про постановлення Одеським апеляційним судом ухвали про відкриття провадження у справі від 28.02.2023 року, шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 березня 2023 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Постановляючи ухвалу від 07 лютого 2023 року про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту ст. 110 СК України, вбачається право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу лише одним з подружжя та волевиявлення особи, щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі, зокрема подання позову про розірвання шлюбу. Тому суд першої інстанції дійшов висновку про те, що право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він суперечить нормам процесуального права.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Системний аналіз наведеної норми свідчить, що реалізація особою права на подання позову (заяви) до суду здійснюється шляхом подання такої заяви (позову) особою, яка має процесуальну дієздатність, має бути підписана особою, яка має права її підписувати та має бути вказано посадове становище особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив не з недоведеності обсягу повноважень представника Милаш Г.А. діяти від імені ОСОБА_1 , зокрема права на підписання позовної заяви про розірвання шлюбу, а з неможливості подання представником заяви про розірвання шлюбу, виходячи з того, що право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Частиною першою статті 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представництво за своєю природою - це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше - відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом частини четвертої статті 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до частини першої статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (ч. 2 ст. 64 ЦПК України).

У ч. 2 ст. 175 ЦПК України зазначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

З матеріалів справи, які надійшли від суду першої інстанції вбачається, що 01.02.2023 року ОСОБА_1 подана заява про розірвання шлюбу, яка підписана представником позивача адвокатом Милаш Г.А.

На підтвердження повноважень діяти від імені позивача до позовної заяви додані копія договору про надання правової допомоги № 4 від 17.01.2023 року, оригінал ордеру СА № 1044476 від 25.01.2023 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ЧК № 001301 від 15.07.2020 року, копія посвідчення № 1282 від 15.07.2020 року, про що зазначено у додатках до позовної заяви.

Однак, надати оцінку зазначеним документам апеляційний суд позбавлений можливості у зв`язку з відсутністю цих додатків в матеріалах справи.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що повноваження адвоката Милаш Галини Анатоліївни підтверджуються ордером серії СА №1044476 від 25 січня 2023 року. Висновків щодо недостатності доказів на підтвердження повноважень Милаш Г.А. діяти від імені ОСОБА_1 оскаржувана ухвала не містить.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції зазначивши, що до позовної заяви додано документи, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги дійшов помилкового висновку про те, що заяву від імені позивача про розірвання шлюбу підписано особою, яка не має право її підписувати.

Ураховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та в порушення вимог закону необґрунтовано повернув позовну заяву позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що питання про відкриття провадження у справі вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , від імені якої діє представник ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

В.В. Кострицький