Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Маняк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгороді в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

28.11.2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Разом з нею проживають їх діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і знаходяться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає.

Виходячи з викладеного, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 27.01.2007 року між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №3; дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати разом з позивачкою; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення дітьми повнолітнього віку.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву не надав.

Пояснення сторін в судовому засіданні ,

У судове засідання сторони не з`явилися.

Позивачкою ОСОБА_1 23.08.2023 року через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачем ОСОБА_2 23.08.2023 року через канцелярію суду подано заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі, справу просить розглянути у його відсутності.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Інші процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2022 справу передано на розгляд на судді Сарай А.І.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.05.2023 року відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2023 року головуючим суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяну О.В. Повторний автоматизований розподіл судової справи здійснено відповідно до наказу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №146/02-07 від 13.07.2023 року, на підставі пунктів 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), 17.07.2023 року призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №308/5640/22 (провадження № 1-кп/308/468/22) з метою заміни головуючого судді Сарай А.І.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.07.2023 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання у справі.

Фактичні обставини, встановлені судом.

27.01.2007 року ОСОБА_1 до ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №3, що стверджується долученим до справи оригіналом свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 27.01.2007 року.

Від вказаного шлюбу у сторін є спільні діти:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією долученого до матеріалів справи свідоцтва про народження серії НОМЕР_2

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією долученого до матеріалів справи свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Оцінка Суду.

Щодо розірвання шлюбу.

Згідно із частиною першою статті 110 ОСОБА_5 (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим.

За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін.

Щодо стягнення аліментів на утримання дітей.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Право дитини на належне утримання передбачено низкою норм законодавства України.

Так, частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини визначено,що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У статті 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 2 272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років 2 833 гривні.

При цьому статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з вказаною статтею СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Оскільки на теперішній час діти постійно проживають разом з позивачем, суд вважає, що позивач має право на отримання аліментів від батька дитини, який повинен виконувати свій обов`язок щодо утримання дітей належним чином.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу для своїх вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не наведено якихось конкретних обставин, які б свідчили про його матеріальний стан, стан здоров`я, наявність у нього інших дітей. Отже, даних, які могли вказувати на неможливість або істотність обмеження відповідача сплачувати аліменти на утримання своїх дітей, судом не встановлено.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров`я відповідача, який є здоровим, молодим працездатним чоловіком /протилежного не доведено/, має можливість заробляти своєю працею на утримання у відповідній мірі своїх дітей, не позбавлений вживати активних заходів для постійного працевлаштування.

Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи. На переконання суду, з урахуванням фактичних обставин справи, розмір аліментів в розмірі 3 000 грн. щомісяця на кожну дитину буде узгоджуватися з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дітей, покриватимуть суттєву частину витрат на дітей і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Такий розмір аліментів забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини.

Необхідно також враховувати, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін., а також вирішувати питання про аліменти на дитину відповідно до положень ст.ст.189,190 СК України.

Щодо вимоги про залишення неповнолітніх дітей проживати з матір`ю.

Відповідно до частини другої статті 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

У справі, яка переглядається, встановлено, що дитина ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , і на час звернення до суду з позовом та розгляду справи у суді останнім виповнилося 14 років.

Отже, в силу вищенаведених норм чинного законодавства вони можуть вільно обирати собі місце проживання з кимось із батьків, які мають у власності/користуванні житлові приміщення, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами.

За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, згідно з квитанції «ПРИВАТБАНК» від 28.11.2022 року позивачкою було сплачено за позовну вимогу про розірвання шлюбу 992,40 грн. судового збору.

Відповідно до ч.1ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, суд вважає, що 50 відсотків сплаченого позивачкою судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету, а решту 50 відсотків стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст.ст.133,141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 992,40 грн. (за ставками 2022 року) за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись статтями 2,5,10-13,18,258-259,263 - 265 Цивільного процесуального кодексу, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27.01.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 3 000,00 (три тисячі) гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.11.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету сплачений судовий збір у розмірі 496,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 992,40 грн. судового збору.

Роз`яснити сторонам, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний текст рішення суду складено 23.08.2023 року.

Суддя Олена ГОЛЯНА