Справа № 274/7960/22 Провадження № 2/0274/123/23 РІШЕННЯ
21.03.2023 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. за участю секретаря судового засідання Василюк А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,
І. Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить:
- звільнити позивача від сплати на користь ОСОБА_2 аліментів в частині аліментів, стягнутих на утримання доньки ОСОБА_3 2008 р.н., які були стягнуті з позивача на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду від 19.12.2017 у справі № 274/2817/17;
- змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 2010 р.н., які були стягнуті з позивача на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду від 19.12.2017 року у справі № 274/2817/17 та стягнути з позивача аліменти у розмірі 1/4 усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку;
- стягнути з відповідача судові витрати.
В обґрунтування позову вказує, що відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду від 19.12.2017 у справі № 274/2817/17 з ОСОБА_1 було стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 2010 року народження та доньки ОСОБА_3 2008 року народження аліменти у розмірі 1/3 усіх доходів але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
В подальшому рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 30.05.2022 у справі № 274/1760/22 виключено запис про ОСОБА_1 як батька з актового запису про народження ОСОБА_5 №180 від 29.02.2008.
Враховуючи, що змінилися обставини, що впливають на визначенння розміру аліментів позивач просить задовольнити позов.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою суду від 17.01.2023 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.
Відповідач на електронну адресу суду повідомила суд, що перебуває за межами України, не може бути присутня на розгляді справи.
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, національне законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка та мотиви суду
Судом встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 19.12.2017 у справі 274/2817/17 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Вирішено стягувати з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.07.2017 і до досягнення дітьми повноліття.
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 30.05.2022 у справі 274/1760/22 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено. Вирішено виключити запис про ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , як батька з актового запису № 180 від 29.02.2008 про народження ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного Міським відділом реєстрації актів цивільного Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області.

Згідно із частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступних норм чинного законодавства.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).

Відповідно до змісту статті 180 СК України зобов`язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття мають саме батьки.

Стаття 121 СК України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими: права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Отже, факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком.

Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає.

Вищевказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №511/219/18, відповідно до якої виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько.

Так, за правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З аналізу наведених норм чинного законодавства, а також складеної на її основі практики Верховного Суду вбачається, що виключення запису про батьківство позивача має своїм наслідком саме припинення обов`язку утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько, з моменту винесення судом відповідного рішення.

Враховуючи, що аліментний обов`язок позивача по відношенню до ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , був заснований на факті батьківства, то виключення відомостей про батька з актових записів про народження доньки у зв`язку з тим, що позивач не є її біологічним батьком вказує на відсутність обставин, за яких позивач повинен нести обов`язок по утриманню такої дитини.

Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача обов`язку утримання сина, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року в справі № 477/1165/20.

Відтак, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, а також те, що судовим рішенням виключено з актового запису про народження дитини відомості про позивача як батька дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про звільнення від стягнення аліментів на дитину - ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а припинення стягнення аліментів, з урахуванням також п.23 постанови пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відбувається за загальними правилами, а саме: з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Щодо позовних вимог позивача про зменшення розміру аліментів суд виходить із наступного.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181 , 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач звільнений від сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вважає, що надані позивачем докази є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, а позов в цій частині обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

V. Розподіл судових витрат

На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені понесені ним судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись ст. ст. 259,263-265,268,272,273,352,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.12.2017.

Змінити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.12.2017 з 1/3 частини всіх видів його заробітку на 1/4 частину з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складенняповного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складенняповного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 24.03.2023.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА