Справа № 347/663/23
Провадження № 2-о/347/32/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі :

головуючої - судді : Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

присяжних: Ковалюк М.І., Слижук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки і піклування Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області, відділ ДРАЦС у Косівському районі Івано-Франківської області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про усиновлення малолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , орган опіки і піклування Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області, відділ ДРАЦС у Косівському районі Івано-Франківської області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) звернувся до суду із заявою про усиновлення малолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , яка являється матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Малолітній ОСОБА_3 , згідно медичного висновку №76/17 від 30.06.2017р. є дитиною-інвалідом підгрупи «А» за захворюванням: «наслідки перенесеної нейроінфекції (менінгіт 2014 р.), набута внутрішня гідроцефація, стан після оперативного лікування (02.10.2014 р.), дистонічний тетрапарез зі стійкими важкими руховими порушеннями». Така дитина потребує особливої уваги оточуючих, а особливо - батька і матері. Однак, біологічний батько дитини, ОСОБА_4 , ніколи не цікавиться та не цікавився станом дитини, дитина з його сторони не відчувала батьківської опіки, любові і опори. ОСОБА_4 свідомо уникає виконання батьківських обов`язків, які покладено на нього законом. Тому, дитина немає до нього родинних почуттів, не знає його як свого батька. У зв`язку з цим рішенням Косівського районного суду від 03.11.2022 у справі №347/1072/22 ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час мати ОСОБА_3 - ОСОБА_2 не працює, веде догляд за дитиною-інвалідом. Заявник являється єдиним годувальником сім`ї - і дружина, і дитина перебувають виключно на його утриманні. Він відчуває спорідненість з дитиною та займається його доглядом, вихованням та матеріально його забезпечує. ОСОБА_5 , як особлива дитина, потребує батьківської турботи та не повинен бути обділений увагою з його боку. Для уникнення цього він повинен відчувати його своїм повноцінним батьком, що може бути досягнуто шляхом його усиновлення. Вважає, що він може забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя ОСОБА_6 , оскільки сам є матеріально забезпечений та має усі можливості для усиновлення ОСОБА_3 . На даний час вони всі разом проживають у будинку, який належить батькам його дружини в с. Шешори Косівського району Івано-Франківської області, де є всі необхідні та достатні умови та зручності для життя дитини. Мати дитини ОСОБА_2 не заперечує стосовно усиновлення ним неповнолітнього сина ОСОБА_6 . Просить заяву задоволити.

Заявник ОСОБА_1 у поданій до суду заяві просить розгляд справи провести у його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить заяву задоволити.

Заінтересовані особи просять заяву розглядати у їх відсутності та не заперечують щодо її задоволення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України зазначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ст.207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Частинами 1,3 ст.211 СК України передбачено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті.

Як встановлено в судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.08.2022р., що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 28.02.2023р., ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 звернувся до служби у справах дітей Косівської міської ради із заявою бажаючи усиновити дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно висновку Косівської міської ради від 06.03.2023р. №4, останні вважають доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини усиновлення ОСОБА_1 малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Косівського районного суду від 03.11.2022р. ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно медичного висновку №76/17 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною -інвалідом підгрупи «А».

Частинами 1,3,5 статті 217 СК України передбачено, що усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом.

Як встановлено в судовому засіданні мати дитини ОСОБА_2 , згідно заяви засвідченої приватним нотаріусом Тонюк М.М. від 01.03.2023р. надала згоду на усиновлення свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -її чоловіком ОСОБА_1 .

Згідно ч.1ст.208 СК України усиновленою може бути дитина. В статті 6 цього Кодексу зазначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття . Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років . Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ч.1,3 ст.218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення.

Відповідно до матеріалів справи видно, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається малолітньою дитиною, оскільки йому ще не виповнилося 9 років.

Згідно ст.224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину;3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення;4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною;5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину.

Як стверджується висновком про стан здоров`я особи від 01.03.2023р. ОСОБА_1 може бути усиновлювачем.

Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягався, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Відповідно до характеристики виданої Шешорським старостинським округом від 06.03.2023р. ОСОБА_1 по місцю проживання характеризується виключно з позитивної сторони.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в ЗСУ, бере активну участь у догляді за ОСОБА_7 , приділяє достатньо уваги щодо його виховання та забезпечення сім`ї всім необхідним.

Обов`язок держави забезпечити дитині захист і піклування, необхідні для її благополуччя, узгоджується з позиціями, викладеними у визнаних в Україні міжнародно-правових актах, зокрема, у Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року (пункт 3 статті 10), Конвенції про права дитини 1989 року (стаття 3).

Європейський суд з прав людини також надає особливого значення при вирішенні справ про усиновлення принципу пріоритету інтересів дитини (Рішення у справі «Піні і Бертані та Манера і Атрипальді проти Румунії» від 22 червня 2004 року).

Відповідно до статті 20 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року), дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною. Такий догляд може включати, зокрема, усиновлення.

15 лютого 2011 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про ратифікацію Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої)».

Вказана Конвенція запроваджує сучасні правові стандарти у сфері усиновлення з метою максимального врахуванням найвищих інтересів дитини.

Відповідно до статті 4 Європейської Конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини. У кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами.

Частиною п`ятою статті 24 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що усиновлення допускається виключно в інтересах дитини України відповідно до закону.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що основною і визначальною засадою усиновлення дитини ОСОБА_3 є забезпечення його найвищих інтересів.

Під інтересами дитини суд розуміє необхідність створення для неї сприятливих умов (як матеріального, так і морального характеру) для виховання і всебічного розвитку (у фізичному, психічному, духовному та іншому відношенні), максимально наближених, якщо це можливо, до обстановки, звичної для дитини у втраченій нею сім`ї.

Усиновлення (удочеріння) є оформлена спеціальним юридичним актом (рішенням суду) передача на виховання в сім`ю неповнолітньої дитини на правах сина чи дочки (частина шоста статті 24 Закону України «Про охорону дитинства»).

Судом також встановлено, що заявник має достатній дохід для забезпечення нормального розвитку і виховання дитини, задовільні житлові умови, фізично здоровий, не має фізичних недоліків та психічних захворювань, які б перешкоджали усиновленню. Перешкод для усиновлення, зазначених у статті 212 Сімейного Кодексу України, не встановлено, мати дитини надала письмову згоду, засвідчену нотаріально, на усиновлення заявником її малолітнього сина, усиновлення повністю відповідатиме інтересам дитини і дасть можливість забезпечити дитині стабільні та гармонійні умови життя, усиновлення є доцільним і здійснюється в інтересах дитини.

Таким чином, враховуючи вище наведене та виходячи з найвищих інтересів малолітньої дитини, з метою забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, суд вважає за можливе дозволити ОСОБА_1 усиновити малолітню дитину ОСОБА_3 .

Згідно ст.225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

Статтями 229-231 СК України передбачено, що усиновлювачі мають право бути записаним матір`ю, батьком дитини, змінити відомості про місце народження та дату народження дитини, змінити прізвище, ім`я та по батькові особи, яка усиновлена.

Відповідно до ст. 233 даного Кодексу на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.

А тому, враховуючи зазначене, слід зобов"язати Косівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Косівському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де в графі прізвище змінити « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », в графі по батькові змінити з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 », а в графі батько змінити з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_1 ».

На підставі наведеного ст.51 Конституції України, ст.20 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року), ст. ст. 6, 207-209, 211, 218-219, 223-224, 230, 233 Сімейного Кодексу України, п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення і поновлення батьківських прав" , ст. 24 Закону України «Про охорону дитинства» , керуючись ст. ст. ст.ст. 263-265 ЦПК України , суд ,

в и р і ш и в :

Заяву задоволити.

Усиновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , жителем с.Шешори Косівського району Івано-Франківської області малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов"язати Косівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Косівському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де в графі прізвище змінити з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », в графі по батькові змінити з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 », а в графі батько змінити з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_1 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Крилюк М.І.

Присяжні: Ковалюк М.І.

Слижук І.В.