судді Щорського районного суду Чернігівської області Кравчук Марії Вікторівни від 04 квітня 2023 року у справі № 749/392/22
У провадженні Щорського районного суду Чернігівської області (склад суду: головуючий суддя: Кравчук М. В., присяжні: Россол Л. А., Кромський С. В.) перебуває справа за заявою ОСОБА_1 про визнання недієздатною ОСОБА_2 , встановлення над нею опіки та призначення опікуна, заінтересовані особи: опікунська рада з питань забезпечення прав та інтересів повнолітніх осіб, які потребують опіки або піклування в особі Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
У цій справі судом було призначено судово - психіатричну експертизу, проведення якої доручено Чернігівській філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України». На вирішення експертизи поставлено наступні питання:
1. Чи хворіє ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на психічне захворювання? Якщо хворіє, то на яке саме?
2. Чи здатна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?
3. Чи може ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з`явитися в судове засідання, особисто дати пояснення по суті справи?
Згідно висновку судово-психіатричного експерта від 15.12.2022 р. № 520 за результатами амбулаторної судово-психіатричної експертизи встановлено, що (у хронології до поставлених запитань):
1. ОСОБА_2 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (F70.0 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду).
2. Наявний психічний розлад цілком не виключає здатність ОСОБА_2 усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, але суттєво обмежує цю здатність.
Заявник через свого представника подав до суду клопотання про призначення додаткової судово-психіатричної експертизи, на вирішення якої просив поставити питання про те, чи потребує ОСОБА_2 , 30.01.1986 р., встановлення над нею опіки?
Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 04.04.2023 р. клопотання задоволено.
Відтак вважаю за необхідне висловити окрему думку щодо незгоди з ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 04.04.2023 р. про призначення додаткової експертизи з огляду на таке.
1. У відповідності до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Відтак предметом доказування у даній справі є здатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Доказом цієї обставини виступає висновок судово-психіатричного експерта.
Згідно ч. 1 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).
Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта від 15.12.2022 р. № 520, діагноз особи та оцінка здатності усвідомлювати нею значення своїх дій та (або) керувати ними є повними та ясними.
За таких обставин, у суду були відсутні правові підстави для призначення додаткової експертизи.
2. Обґрунтовуючи необхідність у проведенні додаткової експертизи заявник вбачає неповноту та неясність висновку у тому, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю І «Б» групи. З посиланням на нормативно-правову базу заявник зауважує, що особи з такою групою інвалідності мають значне обмеження життєдіяльності, неспроможні до самообслуговування і мають потребу у постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі.
В свою чергу, з висновку судово-психіатричного експерта від 15.12.2022 р. № 520 вбачається, що «Підекспертна є особою з інвалідністю І «Б» групи з дитинства безстроково згідно довідки МСЕК серія 12ААГ № 141049 від 05.07.2022. Даний висновок підтверджується і результатами даного психічного огляду, який виявив у підекспертної ознаки легкого інтелектуально-мнестичного та емоційно-вольового недорозвинення. Вищезазначені риси психіки підекспертної сягають такого ступеню та глибини, що можуть істотно впливати на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.».
Таким чином, вважаю, що при проведенні експертизи експертом була врахована та обставина, що підекспертна є особою з інвалідністю І «Б» групи.
При цьому, питання постійного стороннього догляду не тотожне питанню встановлення неможливості особою усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. А відтак у цій справі питання потреби стороннього догляду (в тому числі через психічний стан) виходить за предмет доказування у даній справі.
За таких обставин, у суду були відсутні правові підстави для призначення додаткової експертизи.
3. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Відтак механізм встановлення опіки та підстава для її встановлення визначені законодавцем у правовій нормі, та така воля законодавця не може підмінятися будь-якими висновками експертизи.
За положеннями ст. 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. № 1402-VIII правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Особи, які привласнили функції суду, несуть відповідальність, установлену законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ч. 1 ст. 73 ЦПК України як експерт з питань права може залучатися особа, яка має науковий ступінь та є визнаним фахівцем у галузі права.
З положень вищепроцитованих норм випливає, що обставиною, яку має встановити в межах даної справи виключно суд, є обставина потреби особи у встановленні над нею опіки.
В межах даної справи експерт з питань права до її розгляду не залучався, оскільки суд на даному етапі розгляду справи не дійшов висновку про потребу у роз`ясненні застосування правових норм, зокрема статті 60 ЦК України.
Натомість, відповідно до п. 10 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом МОЗ України від 08.05.2018 р. № 865, предметом СПЕ є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.
З вказаного вбачається, що на вирішення судово-психіатричної експертизи може бути поставлено питання виключно щодо психічного стану фізичної особи, натомість питання про необхідність встановлення опіки є безальтернативною судовою компетенцією та в силу положень вищезазначених норм виходить за межі предмету дослідження судово-психіатричного експерта.
За таких обставин, у суду були відсутні правові підстави для призначення додаткової експертизи.
4. В силу положень ст. 113 ЦПК України додаткова експертиза може бути призначена лише у випадку неповноти чи неясності попереднього висновку.
Відповідно, на моє переконання, питання додаткової експертизи повинні відображати невирішені попередньою експертизою питання або ті питання, відповіді на які підлягають довільному тлумаченню, та не виходити за предмет попереднього дослідження.
Натомість, заявник, фактично, поставив для дослідження питання (чи потребує особа встановлення над нею опіки), що не було предметом попереднього дослідження.
За таких обставин, у суду були відсутні правові підстави для призначення додаткової експертизи.
Відтак клопотання про проведення додаткової експертизи у даній справі задоволенню не підлягало.
Суддя М. В. Кравчук