ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3466/23 Справа № 201/6079/22 Суддя у 1-й інстанції - Батманова В.В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Паромової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Федорець Євгенія Євгенійовича на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ПЛК Груп про розірвання договору про надання послуг, стягнення коштів та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ ПЛК Груп про розірвання договору про надання послуг, стягнення коштів та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 18 травня 2022 року між ним та відповідачем було укладено договір №825Д180522 про надання послуг з підбору та доставки автомобіля. Відповідно до листа замовлення додаток №1 до договору про надання послуг підбору, оформлення та доставки автомобіля № 825Д180522 позивач, як замовник замовив автомобіль марки Citroen. Renault моделі С4, Scenic; рік випуску: 2006, тип кузова: седан, хетчбек; вид палива: дизель, вартість автомобіля за цим договором встановлено в доларах по курсу НБУ і орієнтовно складає (включає стандартні послуги, які містяться в п.3): до 4000 доларів США, що відповідає сумі 117 020 грн. за офіційним курсом НБУ, встановленим на дату підписання договору. З метою виконання покладених на себе зобов`язань після підписання договору позивач, як замовник, сплатив ТОВ ПЛК Груп 400 доларів США за умовами 5.1 та 5.2 договору. На виконання вимог договору 08 червня 2022 року позивачем було сплачено на розрахунковий рахунок товариства 93 495 грн. 79 коп. (еквівалент 2664 Євро) у зв`язку з повідомленням від представника відповідача про наявність у продажу автомобіля, що відповідав вимогам Листа-замовлення (Додатку №1 до Договору) та необхідності оплатити грошові кошти у вказаній сумі для його придбання. Станом на день укладання Договору в Україні, відповідно до чинного законодавства, діяли податкові пільги для розмитнення автомобілів, ввезених із-за кордону. Під час укладення договору, між позивачем та виконавцем було узгоджено виконання послуг з доставки автомобілю, який підлягав митному оформленню у пільговий період. Після підписання договору, 30 травня 2022 року у Верховній Раді Україні під № 7418 було зареєстровано Проект Закону про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування, який передбачав скасування пільгового розмитнення з 01 липня 2022 року, про що було достеменно відомо відповідачу, про що свідчить переписка між сторонами у Вайбері. Вказаний законопроект був прийнятий 21 липня 2022 року. Проте вказаний автомобіль не був доставлений позивачу у цей період. Внаслідок чого позивач зазнав матеріальних збитків на суму 105195 грн. 79 коп., а також моральних збитків, які він оцінює у розмірі 50 000 грн. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд розірвати договір №825Д180522 про надання послуг з підбору та доставки автомобіля, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ ПЛК Групвід 18 травня 2022 року; стягнути з ТОВ ПЛК Груп на його користь збитки спричинені невиконанням умов договору про надання послуг у сумі 105 195 грн. 79 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. понесені судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ ПЛК Груп про розірвання договору про надання послуг, стягнення коштів та моральної шкоди.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Федорець Є.Є. просить рішення суду від 26 грудня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , яким розірвати договір №825Д180522 про надання послуг з підбору та доставки автомобіля, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ ПЛК Груп, укладений 18 травня 2022 року; стягнути з ТОВ ПЛК Груп на його користь збитки спричинені невиконанням умов договору про надання послуг у сумі 4400,00 доларів США, що еквівалентно 128721 грн. 56 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. та понесені судові витрати, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1ст. 628 ЦК України).

Договір набирає чинності з моменту його укладення (ч.2 ст. 631 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст. 638 ЦК України).

Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ч.1 ст. 14 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 907 ЦК України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про захист прав споживачів споживачі послуг мають право на державний захист своїх прав; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Відповідно до ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України визначена можливість зміни або розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частина друга цієї статті визначає одну підставу для розірвання та зміну договору, а саме "істотне порушення договору другою стороною". Водночас цією нормою визначено, що названа підстава не є єдиною. Апелюючи до інших підстав розірвання та зміни договору, законодавець не виключає їх існування у передбачених положеннях договору або закону. Істотність порушення договору є загальною підставою, яка може бути встановлена лише шляхом оцінки істотності у порушенні договору. У разі існування загальної підстави у вигляді істотності порушення договору суб`єктом оцінки, відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті, має бути лише суд. Відповідно визначається, що договір, у разі істотності його порушення може бути розірвано лише за рішенням суду.

Визначення істотності порушення договору у ч. 2 зазначеної статті надано через іншу оціночну категорію значна міра позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору. Значна міра позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору має визначатися посилаючись на об`єктивні обставини. Так, зміст договору може допомогти визначити очікування особи на які вона розраховувала при укладенні договору і які вона визначила об`єктивно погоджуючи його умови. Ч. 2 вказаної статті передбачає лише загальну підставу - "істотність порушення договору" без можливості вказівки на об`єктивні ознаки такого порушення. Можливість зазначення об`єктивних ознак істотності порушення договору може існувати лише у поіменованих договорах, коли у абстрактній формі можна визначити його зміст та правову мету.

З огляду на те, що істотність порушення договору визначається за об`єктивними ознаками та обставинами, що вказують на значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, вина сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення для оцінки порушення договору в межах питання визначення його істотності та відповідно розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України.

Частина 2 зазначеної статті також, у питанні розірвання або зміни договору, визначає можливість розірвання договору за рішенням суду, на вимогу однієї із його сторін, у разі коли підстави такого розірвання передбачені у договорі та законі. Законодавець не вказує у ч. 2 зазначеної статті, що інші підстави розірвання та зміни договору, мають обов`язково ґрунтуватися на істотності порушення договору. Навпаки, за змістом ч. 2 ст. 651 ЦК України, можна зробити висновок, що у визначенні інших договірних підстав розірвання або зміни договору, сторони можуть відійти від істотності порушення договору, як загальної підстави його розірвання у судовому порядку, і передбачати ознаки неістотного порушення договору, що за волею сторін, будуть підставою для розірвання або зміни договору. Якщо ж спеціальним законом або договором сторін не визначено інше, порушення договору, що не є істотним, не може бути підставою для розірвання договору у судовому порядку. Спеціальні норми про розірвання того чи іншого, врегульованого положеннями ЦК України договору, можуть передбачати випадки, коли договір може бути розірваний без факту істотності його порушення, вказуючи на інші обставини розірвання та зміни договорів.

Оціночна категорія істотність, що міститься у ч. 2 ст. 651 ЦК України, має функцію отримання таких оціночних результатів як істотність порушення або навпаки неістотність порушення. У свою чергу оціночні результати істотність порушення або неістотність порушення має функцію встановлення наявності або відсутності підстави для зміни або розірвання договору. Через поміщення у ч. 2 ст. 651 оціночної категорії істотність порушення договору, суб`єкту правозастосування надається можливість у спосіб оцінки визначитися з наявністю або відсутністю оціночного факту - факту порушення договору, наявність якого і є підставою для розірвання договору. Виходячи із об`єкту оцінки суб`єкт оцінки має визначити міру позбавлення того, на що розраховувала сторона договору при укладенні договору. У даному випадку результат оцінки, зокрема істотність порушення не є об`єктивно існуючим даним, як наприклад юридичний факт, а залежить від оцінки міри позбавлення можливості отримання очікуваних результатів виконання договору. Оціночний факт на відміну від інших підстав розірвання договору необхідно отримувати шляхом оцінки та не встановлюється шляхом доказування. Шляхом доказування встановлюються факти (обставини), що на момент їх встановлення є існуючими. Оціночний факт доказуванню не підлягає так як його виникнення залежить лише від оцінки та об`єктивації його існування, зокрема у спосіб встановлення його рішенням суду. При об`єктивації оціночного факту, зокрема істотності порушення договору звичайно необхідно визначати, у спосіб оцінки, ті об`єктивні ознаки, що слугують свідченням його існування. Першою об`єктивною ознакою, що має бути встановлена у спосіб оцінки і яка свідчить про істотність порушення договору є значна міра позбавлення того на що особа розраховувала при укладенні договору.

Отже, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У справі встановлено, 18 травня 2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ ПЛК Груп, було укладено Договір про надання послуг з підбору та доставки автомобіля №825Д180522 (а.с.13-20).

Відповідно до умов договору його сторони підписали Додаток № 1 до цього - Лист-замовлення, у якому позивач виклав свої вимоги до автомобілю, що має бути підібраний за цим договором та доставлений йому.

Згідно з п. 2.1. договору, виконавець зобов`язується відповідно до листа-замовлення Замовника забезпечити надання комплексу послуг по підбору, оформленню (в тому числі митному) та доставці автомобіля в пункт призначення, зазначений в Листі-замовлення, і видати його, а також супутні документи Замовнику за Актом Приймання-передачі автомобіля (Додаток 2 до цього Договору), а Замовник зобов`язується на умовах даного Договору прийняти та оплатити вартість автомобіля, а також вартість комплексу послуг, наданих Виконавцем та супутніх послуг.

Відповідно до п. 5.1 Договору, під час заповнення Листа замовлення, Замовник видає Виконавцю завдаток в розрахунок платежів за комплекс послуг на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Згідно з 5.2. Договору розмір завдатку становить 400 доларів США у еквіваленті до гривні за офіційним курсом на день розрахунку. В разі якщо ставка на аукціоні становитиме більше, ніж 4000 чотири тисячі доларів США у еквіваленті до гривні за офіційним курсом НБУ на день розрахунку, то завдаток складає 10% від вартості максимальної ставки на аукціоні.

Пунктом 6.1 Договору № 825Д180522 передбачено право замовника відмовитись від виконання даного договору. Заява про відмову замовника від надання послуг в письмовій формі приймається виконавцем до виконання з дня отримання такої заяви.

Відповідно до п. 8.1 договору сторони звільняються від майнової відповідальності за невиконання зобов`язань, передбачених Договором, при виникненні форс-мажорних обставин, а саме: повінь, землетрус, цунамі, епідемії й інші стихійні явища природи, що віднесені в даній місцевості до розряду стихійних; лісові пожежі, вибухи, страйк, саботаж; локаут, оголошена чи неоголошена війна, революція, масові безладдя, терористичні акти, аварії, інші непередбачені ситуації, що безпосередньо вплинули на виконання умов даного Договору; несприятливі погодні умови, що не є стихійними явищами, але які призводять до неможливості надання послуг в повному обсязі та належної якості, прийняття державними органами нормативних актів, що призвели до неможливості належного виконання сторонами зобов`язань, які вони взяли на себе відповідно до умов даного Договору.

Відповідно до п. 9.2 укладеного між сторонами договору, такий може бути розірваний достроково, з ініціативи однієї із сторін, але не раніше дати проведення усіх взаєморозрахунків.

Відповідно до листа замовлення додаток № 1 до договору про надання послуг з підбору, оформлення та доставки автомобіля № 825Д 180522 ОСОБА_1 , як Замовник, замовив автомобіль марки: Citroen, Renault; роки випуску: 2006, тип кузова: седан, хатчбек; модель: С4, Scenic; вид палива: дизель; вартість автомобіля за цим договором встановлено в доларах по курсу НБУ і орієнтовно складає (включає стандартні послуги, які містяться в п.З): 4 000 доларів США, що відповідає сумі 117 020 грн. за офіційним курсом НБ України, встановленим на дату підписання договору (а.с.21).

З метою виконання покладених на себе зобов`язань після підписання договору ОСОБА_1 , як замовник, сплатив ТОВ ПЛК Груп 93 495 грн. 79 коп. на користь продавця для придбання автомобіля, що підтверджується відповідною випискою по картці АТ КБПриватБанк (а.с.22).

Також позивач сплатив відповідачу 11 702 грн, за умовами 5.1 та 5.2 Договору, що визнається сторонами (а.с.85-89).

Як вбачається з позовної заяви та відзиву на позовну заяву, подану відповідачем, спілкування позивача з представником відповідача після укладення договору, відбувалося через електронні засоби, а саме через додаток VIBER.

Після придбання автомобіля, він був підготований до перевезення на митну територію України.

Станом на день укладання оскаржуваного позивачем договору в Україні, відповідно до чинного законодавства, діяли податкові пільги для розмитнення автомобілів, ввезених із-за кордону.

30 травня 2022 року у Верховній Раді Україні під № 7418 було зареєстровано Проект Закону про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування, який передбачав скасування пільгового розмитнення з 01 липня 2022 року.

Вказаний законопроект був прийнятий 21 липня 2022 року.

Після 01 липня 2022 року та скасування митних пільг щодо розмитнення транспортних засобів позивач ОСОБА_1 відмовився від подальшого транспортування автомобілю, оскільки відповідач почав вимагати кошти за розмитнення автомобіля, а позивач відмовився, мотивуючи це коштовним розмитненням автомобіля.

Звернувшись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 зазначив, що йому відповідачем не був доставлений автомобіль у період пільгового розмитнення, і вважає це порушенням умов договору про надання послуг з підбору та доставки автомобілю №825Д180522 від 18 травня 2022 року, укладеним між ним та ТОВ ПЛК Груп. Позивач вказував на те, що підставою укладення оскаржуваного договору була саме наявність пільг на розмитнення автомобіля, що сторонами було погоджено, та у протилежному випадку вказаний договір ним би не укладався.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слід зазначити, умовами оскаржуваного договору передбачено, що виконавець зобов`язується відповідно до листа-замовлення Замовника забезпечити надання комплексу послуг по підбору, оформленню (в тому числі митному) та доставці автомобіля в пункт призначення, зазначений в Листі-замовлення, і видати його, а також супутні документи Замовнику за Актом Приймання-передачі автомобіля (Додаток 2 до цього Договору), а Замовник зобов`язується на умовах даного Договору прийняти та оплатити вартість автомобіля, а також вартість комплексу послуг, наданих Виконавцем та супутніх послуг (п. 2.1. договору).

Комплекс послуг, передбачений п.3 вказаного договору, включає оформлення в країні продажу, митне оформлення на кордоні, митне оформлення на митниці призначення, державна реєстрація, сторони погодили, що до комплексу послуг включено доставка автомобіля до України по окремим тарифам, вартість якої буде входити в кінцеві вартість автомобіля за цим договором.

Умовами оскаржуваного договору не було передбачено строки його виконання саме у період пільгового розмитнення.

ТОВ ПЛК Груп взяті на себе зобов`язання за договором про надання послуг з підбору та доставки автомобілю №825Д180522 від 18 травня 2022 року, укладеному із ОСОБА_1 , виконало та надало позивачеві послугу, направлену на підбір та подальшу купівлю транспортного засобу із визначеними параметрами, з розрахунком на покриття витрат, пов`язаних із вказаною послугою за рахунок позивача.

Таким чином, відсутні правові підстави для розірвання договору про надання послуг з підбору та доставки автомобіля №825Д180522 від 18 травня 2022 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ ПЛК Груп, тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання договору та стягнення збитків, пославшись на недоведеність позивачем вини відповідача щодо невиконання або неналежного виконання умов договору, ухилення відповідача від виконання зобов`язань за договором про надання послуг.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди слід зазначити, відповідно до ст. ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При вирішенні даного спору про стягнення моральної шкоди слід встановити: факт заподіяння позивачу шкоди; протиправність діяння відповідача (відповідачів); наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача (відповідачів).

При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Обов`язковими підставами відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що діями відповідачів йому спричинена моральна шкода, яка виразилася у позбавленні можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які він би міг реалізувати не витрачаючи час на підготовку позову, щоб добитися належного захисту своїх порушених прав. Також позивач зазначає, що зазнав постійного хвилювання за ситуацію, що склалася, стресу та нервування, опасіння того, що не зможе відновити свої порушені права та повернути витрачені кошти. Моральну шкоду оцінює у розмірі 50000 грн. (а.с.1-10).

Враховуючи, що позивачем не доведено факт порушення відповідачем його прав та охоронюваних законом інтересів, не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, які є похідними від позовних вимог про про розірвання договору про надання послуг та стягнення коштів.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ ПЛК Груп про розірвання договору про надання послуг, стягнення коштів та моральної шкоди, за недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги стосовно доведеності позовних вимог позивача є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду є необгрунтованими.

Посилання в апеляційній скарзі на неповне з`ясування судом обставин у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права є необґрунтованими.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Федорець Євгенія Євгенійовича залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова