Справа № 156/799/22
Провадження № 2/156/26/23
Рядок статзвіту № 68
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2023 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

з секретарем судового засідання Кицею Л.Ф.,

за участі:

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 в смт. Іваничі Волинської області цивільну справу (в порядку спрощеного позовного провадження) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в грудні 2022 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що з 03.09.2014 перебуває в шлюбі з відповідачем, від шлюбу подружжя має малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Позивачка повідомляє, що їхня родина розпалася у липні 2021 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного, між подружжям стали виникати часті сварки, були втрачені почуття взаємної любові та поваги, тому подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім`ї ОСОБА_1 вважає неможливим. Однак відповідач не погоджується на розірвання шлюбу, отже, між сторонами виник спір з цього приводу. З огляду на це, позивачка просить розірвати шлюб, зареєстрований в установленому законом порядку між нею та ОСОБА_2 , стягнути з відповідача на її користь понесені витрати щодо сплати судового збору

Позивачка ОСОБА_1 під час судового розгляду справи свої вимоги підтримала, наголошувала на необхідності їх задоволення, навела аргументи, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 під час судового розгляду справи заперечував проти задоволення позову, додатково зазначив, що перебуває у шлюбі з позивачкою вже майже 10 років, має гарну родину, виховували разом спільну дитину, просив надати строк подружжю для примирення, вказував на тимчасовий характер непорозумінь, які виникають між сторонами.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог ОСОБА_1 з таких підстав.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їхньої переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Позивачка ОСОБА_1 є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 2011 року, внесена до Державного реєстру фізичних осіб платників податків (а. с. 6-8).

Відповідач ОСОБА_2 є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 2003 року (а.с.9-12), внесений до Державного реєстру фізичних осіб платників податків (а. с. 21-22).

Між позивачкою та відповідачем 03.09.2014 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 03.09.2014 відділом ДРАЦС РС Іваничівського РУЮ Волинської області (а. с. 13). Від шлюбу подружжя має малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), спору щодо визначення місця проживання дитини, щодо участі обох батьків у вихованні дитини у подружжя немає, що не заперечується сторонами.

За клопотанням відповідача ухвалою суду від 17.01.2023 подружжю було визначено строк для примирення тривалістю два місяці. Однак за цей час нормальні сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не були відновлені, сторони визнали, що ОСОБА_1 на теперішній час не проживає однією родиною з ОСОБА_2 , фактично мешкає у своїх батьків. Позивачка в судовому засіданні 04.04.2023 категорично відмовилась від примирення з відповідачем, вказала, що у сторін продовжують існувати спори з приводу різних поглядів на влаштування сімейного життя.

Відповідно до ст. 32 Основного Закону ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст. 104, 105 Сімейного кодексу (СК) України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Нормами ч.1 ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин забороняється законом.

Згідно з правовою позицією, висловленою у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Таким чином, суд убачає, що заходи, вжиті задля налагодження нормальних подружніх стосунків між позивачкою і відповідачем, не дали позитивних результатів, подружжя фактично припинило спільне проживання, подальше спільне проживання фактично порушує інтереси позивачки. За таких обставин суд вважає за необхідне шлюб, зареєстрований між сторонами, розірвати.

Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що при реєстрації шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », вона має право після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем « ОСОБА_5 ».

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд зазначає таке. Згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Позивачка ОСОБА_1 у грудні 2022 року звернулась до суду з вимогами до відповідача. За подання позовної заяви немайнового характеру позивачкою сплачено судовий збір (за чинною на той час ставкою) в розмірі 992,40 грн.(квитанція АТ КБ «ПриватБанк» від 07.12.2022 № 0.0..1 а.с.1). Відповідно до ст. 141ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, суд стягує ці витрати з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст. 3,7,24,110-114 Сімейного кодексу України, ст. 3,4,5,10,12,13,19,133,141,258,259,264,265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянином України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , народжений у смт. Іваничі Волинської області) та громадянкою України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , народжена в смт. Іваничі Волинської області), який було зареєстровано 03.09.2014 відділом ДРАЦС РС Іваничівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 47.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачкою витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із п.3 розд. XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст цього рішення суду виготовлено 04.04.2023.

Учасники справи:

1) позивачка ОСОБА_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

2) відповідач ОСОБА_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя А. Є. Бєлоусов