КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7430/2023
Справа № 758/4718/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 червня 2023 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» в особі відокремленого підрозділу Славутського району електричних мереж Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2022 року, ухвалене у складі судді Якимець О.І. в м. Київ у справі за позовом Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» в особі відокремленого підрозділу Славутського району електричних мереж Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У квітні 2021 року позивач АТ «Хмельницькобленерго» в особі Славутського РЕМ звернувся до суду із даним позовом, просив стягнути з відповідача на користь АТ «Хмельницькобленерго» в особі Славутського РЕМ суму боргу в розмірі 23544,50 грн. та судові витрати.

Позов мотивував тим, що 21 липня 2014 року сторонами укладено договір про користування електричною енергією № 0080957, згідно п. 1 якого енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 5,8 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Відповідно до п. 15 договору оплата за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладу обліку згідно діючого тарифу, затвердженого постановою НКРЕ, тариф, тариф для населення, що проживає в сільській місцевості. Розрахунок проводити протягом 10 днів з дня отримання рахунків. В період з лютого 2018 року по червень 2018 року виключно споживачем було спожито 20634 кВт/год електричної енергії на суму 25602,62 грн., за спожиту електричну енергію за цей період боржник оплатив 2058,12 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2022 року в позові відмовлено.

Позивач АТ «Хмельницькобленерго» в особі Славутського РЕМ, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, неправильне дослідження і оцінку доказів, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2022 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Посилався на ст. 110, ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України, вказував, що судом невірно оцінено належність, допустимість та достовірність висновку експерта КНДІСЕ від 06 квітня 2022 року № 29495/21-46 та безпідставно надано перевагу означеного доказу перед іншими доказами. Зокрема, експерт у висновку зазначає, що за допомогою програмного забезпечення з використанням оптоголовки було здійснено вичитку спожитої електричної енергії за період з 30 квітня 2018 року по 26 червня 2018 року. Водночас, перед експертом поставлено питання про те, чи був справним лічильник за період з лютого по червень 2018 року. Отже, експерт не врахував у дослідженні та висновку період з лютого по 30 квітня 2018 року, в той же час безпідставно не ставить під сумнів показники лічильника 30 квітня 2018 року, з 01 травня 2018 року по 31 травня 2018 року та не обґрунтовує, чому в період до 30 квітня 2018 року лічильник працював невірно.

Також експерт у висновку наводить розрахунок спожитої електроенергії відповідачем за березень 2018 року, однак цей розрахунок будується на припущеннях експерта, а саме: при встановленій дозволеній потужності 5,8 кВт за добу можливе споживання електричної енергії буде становити; максимальна можлива потужність споживання буде становити. Отже, таке формулювання дослідження є припущенням, не є достовірним та ставить під сумнів результат розрахунку споживання за березень 2018 року.

Вказував, що відповідно до долученого до матеріалів справи розрахунку по особовому рахунку, відповідачем в лютому 2017 року було спожито 8146 кВт/год та оплачено без жодних заперечень, тому також можна стверджувати, що й за період з лютого 2018 року по червень 2018 року включно споживачем було спожито 20634 кВт/год.

Відповідно до п. 2.4.1 Інструкції по експлуатації лічильника, виміряні значення, що зберігаються в пам`яті лічильника або обчислюються за результатами вимірювань, в залежності від виконання лічильника можуть бути зчитані наступним чином: візуально на електронному дисплеї, через будь-який встановлений у лічильнику інтерфейс (оптоголовка). Виробник вказує, що всі дані зчитуються з лічильника, як візуально так і при допомозі оптоголовки, що не було зроблено експертом. Вибіркове зчитування експертом спожитої електричної енергії за період з 30 квітня 2018 року по 26 червня 2018 року, а не за період з лютого по червень 2018 року ставить під сумнів об`єктивність висновку експерта.

Також, відповідно до п. 1.4.7 Інструкції, лічильники всіх виконань мають вбудований в мікроконтролер годинник реального часу (стабілізація кварцевим резонатором) з календарем. Дані годинника використовуються для роботи тарифної системи, формування періодів інтегрування середньої потужності та реєстрації подій з часовою міткою. Годинник має функцію переходу на зимовий і літній час. У лічильнику встановлений температурний датчик для зменшення залежності похибки годинника від навколишньої температури. Літієва батарейка живлення служить для забезпечення безперервності роботи вбудованого годинника при відключенні напруги мережі. Мікроконтролер лічильника перемикається на економний режим при відсутності напруги мережі, джерелом живлення є літієва батарея. У цьому режимі працює тільки внутрішній годинник лічильника. При включенні напруги мережі енергія літієвої батареї не використовується. Лічильник може працювати не менше 24 місяців в екстремальних умовах без напруги в мережі.

Наголошував, що судом в рішенні зазначено вказані норми інструкції, однак не звернуто увагу, що в мікроконтролер вбудований годинник реального часу. Літієва батарейка живлення служить для забезпечення безперервності роботи вбудованого годинника при відключенні напруги мережі, а не мікроконтролера. Тому розбіжність по даті та часу в досліджуваному лічильнику не можуть свідчити про несправну електронну пам`ять.

Зазначив, що експерт робить висновок про несправність електронної пам`яті по розбіжності у даті та часу в досліджуваному лічильнику та зразковому. Невірність показів годинника не може свідчити навіть про його несправність, а тим більше про всю електронну пам`ять.

Зауважував, що судом не взято до уваги акти № 3-2925 від 15 травня 2018 року та № 3-3041 від 26 червня 2018 року, складені працівниками РЕМ та підписані представниками відповідача. Даними актами зафіксовано показники лічильника за період з 15 червня 2018 року по 26 червня 2018 року всього 158 кВт/год., що повністю відповідає даним електронної таблиці і жодним чином не свідчить про невірність лічильника.

Вказував, що споживання електроенергії по закінченню опалювального періоду постійно змінюється в сторону зменшення, покази лічильника станом на березень 2018 року були сумарними показами лютого та березня 2018 року, що свідчить про використання електричного опалення для обігріву житла.

Від відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Вказував, що неодноразово звертався до представників позивача щодо здійснення перерахунку спожитої електричної енергії за березень 2018 року, а також здійснення перевірки правильності роботи встановленого лічильника електричної енергії, зокрема, щодо проведення відповідної експертизи, однак позивач відмовляв в цьому, посилаючись на те, що представники позивача неодноразово перевіряли прилад обліку і вважають, що він працює правильно.

Наголошував, що відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту засобів вимірювальної техніки покладається на позивача. Однак зазначених вище обов`язків позивач не виконував, що призвело до нарахування необґрунтованої кількості начебто спожитої відповідачем електричної енергії за період з лютого 2018 року по червень 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Відмовляючи в позові АТ «Хмельницькобленерго» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено розмір заборгованості, оскільки прилад обліку спожитої електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 , не перебував у справному стані; втручання у його роботу із сторони споживача не встановлено; через збій у роботі електронного компоненту (блоку пам`яті) помилково відбувся обрахунок спожитої електроенергії у розмір 20634 кВт/год, відтак суд прийшов до переконання про те, що позовні вимоги не обґрунтовані доказами у відповідності до ст. 76-80 ЦПК України.

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що 29 липня 2014 року між сторонами укладено договір про користування електричною енергією за адресою - АДРЕСА_1 . За цим договором АТ «Хмельницькобленерго» бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 5,8 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язується оплачувати електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Параметри приладу обліку: трьохфазний, тип НІК 2303АП2Т заводський № 0219141, дата держповірки 2013. Умови та порядок оплати наступні: оплати за електричну енергію здійснюється відповідно до показань приладу обліку згідно діючого тарифу, затвердженого постановою НКРЕ - тариф для населення, що проживає в сільській місцевості, розрахунок проводити протягом 10 днів з дня отримання рахунків.

Згідно п. 12 договору електропостачальник зобов`язується проводити не менше як один раз на шість місяців контрольне знімання показань приладів обліку у споживача відповідно до затверджених графіків, проводити планові повірку, ремонт і заміну приладів обліку в терміни, встановлені нормативно-технічними документами та договором, розглядати звернення споживача щодо надання послуг, пов`язаних з постачання електричної енергії, та приймати з цього приводу рішення у терміни, передбачені ПКЕЕН (а. с. 6 - 7).

На а. с. 8, 61 - 62 наявний розрахунок по особовому рахунку ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , згідно якого в лютому 2018 року спожито 2568 кВт електроенергії, нараховано 2058,12 грн., в травні 2018 року спожито 17908 кВт електроенергії, нараховано 23354,86 грн., в червні 2018 року нараховано 158 кВт електроенергії, нараховано 189,64 грн., всього спожито 20634 кВт, нараховано 25602,62 грн., сплачено в лютому 2018 року 2058,12 грн., залишок заборгованості 23544,50 грн.

На а. с. 50 - 51 знаходиться копія роздруківки з особистого кабінету ОСОБА_1 за період з травня 2015 року по березень 2018 року щодо спожитої електричної енергії, згідно якої за період з серпня 2015 року по січень 2018 року загальна кількість спожитої електричної енергії за цей період становить 13635 кВт/год., в січні 2018 року нараховано 2776 кВт/год., в лютому 2018 року - 2568 кВт/год., в березні 2018 року - 17192 кВт/год.

На а. с. 63 знаходиться копія акту № 3-2925, складеного Славутським РЕМ 15 травня 2018 року та підписаного представником споживача Кондратюк А.М., згідно якого знято показання електролічильника НІК 2303АП2Т заводський № 0219141, які складають: Т1 015729, Т2 020037, Т3 009397, дата повірки - 2013, дата проведення чергової повірки - 2019.

На а. с. 64 знаходиться копія акту № 3-3041, складеного Славутським РЕМ 26 червня 2018 року та підписаного представником споживача Кондратюк С.А., згідно якого знято показання електролічильника НІК 2303АП2Т заводський № 0219141, які складають: Т1 15758, Т2 20127, Т3 9436.

26 червня 2018 року Славутським РЕМ було здійснено відключення електроустановок споживача від енергоспоживання в зв`язку з наявною заборгованістю, про що складено відповідний акт (а. с. 139).

На а. с. 143 - 166 знаходиться копія інструкції по експлуатації лічильників електричної енергії НІК 2303. Згідно п. 1.4.7 інструкції, лічильники всіх виконань мають вбудований в мікроконтролер годинник реального часу, стабілізовані кварцевим резонатором, які відраховують роки, місяці, дні тижня, години, хвилини та секунди. Дані годинника використовуються для виконання програми тарифів, формування періодів інтегрування середньої потужності та реєстрації подій з часовою міткою. Годинник має функцію переходу на зимовий і літній час. У лічильнику встановлений температурний датчик для зменшення залежності похибки годинника від навколишньої температури. Літієва батарейка живлення служить для забезпечення безперервності роботи вбудованого годинника при відключенні напруги мережі. Мікроконтролер лічильника перемикається на економний режим при відсутності напруги мережі, джерелом живлення є літієва батарея. У цьому режимі працює тільки внутрішній годинник лічильника. При включенні напруги мережі енергія літієвої батареї не використовується. Лічильник може працювати не менше 24 місяців в екстремальних умовах без напруги в мережі.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Пунктом 42 ПКЕЕН, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1397 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) побутовий споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 19, 20 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Суд першої інстанції вірно визначився з правовідносинами, які виникли в даній справі, вказавши, що відповідач заперечував проти нарахування спірної кількості кВт/год за вказаний період, а відтак і розмір заборгованості, у зв`язку із чим не здійснив оплату спожитої електричної енергії, внаслідок чого між сторонами виникли спірні правовідносини.

Окрім цього, відповідач ОСОБА_1 наводив доводи про те, що прилад обліку електричної енергії, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 був у несправному стані, через що нарахування кількості спожитої електричної енергії не відповідає дійсності.

Натомість позивач стверджував, що прилад обліку спожитої електричної енергії, трифазний лічильник електричної енергії НІК 2303АП2Т заводський № 0219141, був у придатному стані, що підтверджено актами від 15 травня 21018 року № 3-2925 та від 26 червня 2018 року № 3-3041 технічної повірки збереження пломб вузла обліку та виявлено наступні показники: Т1-015729, Т2-020037, Т3-009397 (акт від 15 травня 2018 року); Т1-015758, Т2-020127, Т3-009436 (акт від 26 червня 2018 року) (а. с. 63, 64).

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 77 - 80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Підпунктом 12.2 пункту 12 розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08 жовтня 1998 року, визначено, що до основних завдань електротехнічної експертизи належать: встановлення причин виникнення аварійних режимів в електричних мережах та електрообладнанні, вплив цих режимів на роботу електроприладів та електробезпеку людини, аналіз роботи електроустановок та їх відповідність нормативним вимогам. Згідно п.п. 12.1 п. 12 розділу ІІ Інструкції, об`єктами електротехнічної експертизи є електрообладнання, електроприлади, їх частини, фрагменти електропроводів і кабелів, улаштування електрозахисту, електрокомутаційне влаштування, електричні схеми тощо.

У зв`язку із наявністю заперечень відповідача щодо справності приладу обліку спожитої електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 у справі було призначено судову електротехнічну експертизу.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової електротехнічної експертизи від 06 квітня 2022 року в справі № 29495/21-46, трифазний лічильник електричної енергії НІК 2303АТ2Т заводський № 021941, встановлений за адресою АДРЕСА_1 , зокрема за період з лютого 2018 року по червень 2018 року не перебував у справному стані. Причиною необ`єктивного відображення кількості спожитої електричної енергії є незахищеність мікроконтролера лічильника від електричних перешкод, які періодично з`являються в електричній мережі. Несправності трифазного лічильника сталися в процесі експлуатації даного лічильника внаслідок помилкового обрахунку спожитої електроенергії (у бік збільшення) через збій у роботі електронного компоненту, встановленого у згаданому лічильнику - блоку пам`яті, що може бути пов`язано з використанням заводом-виробником неякісного електронного компоненту - мікроконтролера при збиранні цього електролічильника. Зі сторони споживача втручання в роботу електролічильника не відбувалось (а. с. 105 - 113).

Заперечуючи проти вказаного висновку, позивачем подано заперечення до суду першої інстанції, згідно яких експерт здійснив вичитку спожитої електричної енергії за період з 30 квітня 2018 року по 26 червня 2018 року, хоч спірний період починається з лютого 2018 року і саме цей період був зазначений у питаннях поставлених перед експертом в ухвалі суду про призначення експертизи. Позивач наводив дані про те, що розбіжності у даті та часі, які висвітлювались на лічильнику, пов`язані не з його несправністю, а з тим, що такий лічильник був відключений від зовнішньої мережі 26 червня 2018 року, а без напруги може працювати не більше 24 місяці, тоді мікроконтролер лічильника переключається в режим економії, який підтримується літієвою батарейкою. Надалі, 24 жовтня 2021 року був знятий та переданий на дослідження експерту у межах цієї справи. Відтак, з 26 червня 2018 року по 23 лютого 2022 року (день проведення експертизи) минуло більше 43 місяці. Дані висновки зроблені позивачем на підставі Інструкції по експлуатації «Лічильник електричної енергії НІК 2303. Керівництво по експлуатації. Частина 2 ААШХ.411152.010.РЄІ. Києв.2009» (далі -Інструкція).

Вказаним доводам судом першої інстанції було надано належної оцінки з посиланням на інструкцію по експлуатацію лічильника, а також вірно зауважено, що у разі виникнення сумнівів щодо висновків експерта позивачем не було заявлено перед судом клопотань про виклик експерта для роз`яснення і доповнення висновку. Відтак, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що доводи наведені представником позивача щодо неналежності доказу - висновку експерта не знайшли свого підтвердження у суді, адже не містять посилань на докази.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з такою оцінкою, звертає увагу, що позивач, крім клопотань про виклик експерта, не заявляв клопотань про призначення повторної експертизи, якщо він вважав, що висновок електротехнічної експертизи від 06 квітня 2022 року є необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, та відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що експерт не врахував у дослідженні та висновку період з лютого 2018 року, зробивши вичитку за період з 30 квітня 2018 року по 26 червня 2018 року.

Крім того, такі доводи спростовуються самим змістом експертного дослідження, у висновку до якого експертом надано відповідь щодо несправності лічильника саме у спірний період з лютого по квітень 2018 року.

Є неспроможними доводи апеляційної скарги, що розрахунок експерта будується на припущеннях, оскільки в формулюванні дослідження використовуються словосполучення «можливе споживання», «можлива потужність», з огляду на те, що експертом в цій частині дослідження вивчалась саме об`єктивна можливість споживання відповідачем електричної енергії за березень 2018 року в нарахованому позивачем обсязі 17198 кВт/год, враховуючи дозволену за договором потужність кВт/год та період споживання.

Посилання позивача в апеляційній скарзі, що невірність показів годинника не може свідчити про його несправність, а тим більше про всю електронну пам'ять, відхиляються апеляційним судом, з огляду на те, що позивач не підтверджує ці обставини будь-яким іншим експертним висновком, а висловлює власні припущення, виходячи із тлумачення інструкції по експлуатації лічильника, не маючи при цьому спеціальних знань у відповідній сфері.

Зміст апеляційної скарги свідчить, що позивач не погоджувався із способом проведення експертизи (вибіркове зчитування, неможливість несправності одних складових лічильника впливати на несправність інших), що, на його переконання, свідчить про неналежність, недопустимість та недостовірність висновку в цілому, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до п. 1.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року № 53/5, визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта.

Враховуючи, що питання, які були предметом судової електротехнічної експертизи, є спеціальними, а визначення способу проведення експертизи належить до компетенції експерта, позивач не був позбавлений можливості спростувати зроблені висновки з використанням спеціальних знань, однак на свій розсуд не зробив цього.

Апеляційний суд враховує і погоджується з доводами відзиву на апеляційну скаргу, що висновок експерта є повним, ясним та обґрунтованим, а сама по собі незгода позивача з обраним експертом способом проведення експертизи не може бути підставою для відхилення такого висновку.

Всебічно та повно з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши доводи та заперечення сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено розмір заборгованості, оскільки прилад обліку спожитої електричної енергії НІК 2303АТ2Т заводський № 021941, встановлений за адресою АДРЕСА_1 , не перебував у справному стані; втручання у його роботу із сторони споживача не встановлено; через збій у роботі електронного компоненту (блоку пам`яті) помилково відбувся обрахунок спожитої електроенергії у розмір 20634 кВт/год.

Апеляційний суд погоджується з даними висновками, враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неналежного виконання зобов`язання відповідачем з оплати спожитої електричної енергії, наявності заборгованості по оплаті за електричну енергію з боку відповідача та її розміру. Оскільки висновком експертизи від 06 квітня 2022 року лічильник було визнано непридатним за спірний період з лютого по квітень 2022 року для обліку електричної енергії, відсутні підстави вважати, що його показання відповідали обсягу реально спожитої відповідачем електричної енергії, і наданий розрахунок заборгованості є дійсним. Інших розрахунків суду не надано.

Доводи апеляційної скарги, що відповідачем в лютому 2017 року було спожито 8146 кВт/год та сплачено без жодних заперечень, є безпідставними, оскільки сама по собі сплата споживачем вартості електричної енергії не покладає на нього беззаперечного обов`язку здійснювати таку сплату в подальшому без підтвердження обсягу спожитої електричної енергії належними та допустимими доказами.

Посилання позивача на акти № 3-2925 від 15 травня 2018 року та № 3-3041 від 26 червня 2018 року, складені працівниками РЕМ та підписаними представниками відповідача, в яких зафіксовані показними лічильника за період з 15 червня 2018 року по 26 червня 2018 року, висновків суду не спростовують, оскільки сама по собі фіксація показників несправного лічильника не є підставою для використання цих показників для оплати електричної енергії споживачем.

Доводи апеляційної скарги, що споживання електроенергії по закінченню опалювального періоду постійно змінюється в сторону зменшення, покази лічильника станом на березень 2018 року були сумарними показами лютого та березня 2018 року, що свідчить про використання електричного опалення для обігріву житла, є припущеннями позивача, не підтвердженими будь-якими доказами, не спростовують висновків електротехнічної експертизи про несправність лічильника та висновків суду про недоведеність і безпідставність позову та відхиляються апеляційним судом.

Інші доводи апеляційної скарги по суті спору не ґрунтуються на доказах та законі, зводяться до незгоди з висновком електротехнічної експертизи і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в рішенні суду першої інстанції, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних по суті висновків суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» в особі відокремленого підрозділу Славутського району електричних мереж Акціонерного товариства «Хмельницькобленерго» залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді : Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.