Справа № 490/6966/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Шолох Л.М.,

при секретарі Хіль А.Ю.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на майно у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до Миколаївської міської ради, у якому просив визнати за ним право власності у порядку спадкування після смерті вітчима ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

квартиру АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку для ведення садівництва № 271 площею 400 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 жовтня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача.

За такого, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, які не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

Відповідно до свідоцтва про народження батьками ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У квітні 1992 року мати позивача ОСОБА_4 уклала шлюб із ОСОБА_2 , після шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

30 грудня 1994 року позивач у справі змінив своє прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища, копія якого наявна в матеріалах справи.

ОСОБА_2 (вітчим позивача) ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після його смерті за заявою ОСОБА_1 заведено спадкову справу № 422/2012.

Постановою державного нотаріуса Першої миколаївської державної нотаріальної контори Каленик Ю.М. від 04 жовтня 2012 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою для такої відмови є: відсутність документів, які підтверджують родинні зв`язки; наявність майна, неохопленого заповітом, зокрема, земельної ділянки 0,04 га для ведення колективного садівництва, яка розташована в с. Коларівка Жовтневого району Миколаївської області.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд зазначає таке.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Стаття 1233 ЦК України визначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (1264 ЦК України).

З матеріалів справи слідує, що позивач у цій справі та ОСОБА_2 починаючи з 1995 року до час смерті останнього ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживали за адресою АДРЕСА_3 . Зазначене підтверджується відповідним штампом у паспорті позивача та довідкою ТОВ «Центральний 1».

Відтак, матеріалами справи підтверджується, що позивач у справі більше п`яти років проживав разом із ОСОБА_2 однією сімє`ю на час його смерті та відповідно є спадкоємцем четвертої черги після його смерті.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане Міською службою державного житлового фонду ОСОБА_2 на праві власності за життя належала квартира АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується і інформацією, наявної в КП «ММБТІ» (лист від 08 березня 2023 року б/н).

З матеріалів спадкової справи слідує, що 19 вересня 1995 року ОСОБА_2 складено заповіт, відповідно до якого належну йому квартиру АДРЕСА_1 , а також належні йому речі домашнього обіходу та вжитку, що знаходяться у його квартиру за цією адресою, він заповів сину ОСОБА_1 . Цей заповіт посвідчено державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Павловою Г.Е. та зареєстрованого в реєстрі за № 5-4347. Відповідно до Інформаційної довідки із Спадкового реєстру є чинним.

З державного акту про право приватної власності на землю серії МК № 09285, виданого 27 серпня 1993 року, слідує, що ОСОБА_2 за життя на праві власності належала земельна ділянка площею 0,04 га, розташована на території АДРЕСА_4 . Цей акт видано на підставі рішення виконавчого комітету Коларівської сільської ради № 56 від 26 серпня 1993 року, цільове призначення для ведення колективного садівництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів направо приватної власності на землю за № 347.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність його задоволення.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України судовий збір сплачено під час подачі позову до суду.

Керуючись статтями 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку, призначену для ведення колективного садівництва, площею 0,04 га, розташовану по АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Миколаївського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Л.М. Шолох