У х в а л а

19 червня2023 року

м. Київ

справа № 201/5339/22

провадження № 61-8110ск23

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради, третя особа обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив № 87 «Університет» про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В с т а н о в и в:

30 травня 2023 року ОСОБА_1 (далі - заявник) засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 травня 2023 року у вказаній справі.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2023 року і постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 травня 2023 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Предметом позову у цій справі є майнові вимоги, а саме визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Відповідно до висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

Таким чином, позов про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю є майновим. Судовий збір за подання такого позову підлягає сплаті відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 1% ціни позову (в даному випадку від вартості відповідного майна, на яке визнається право власності), але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлюється статтею 7 Закону України «Про державний бюджет» на відповідний рік та для розрахунку судового збору береться в розмірі станом на 1 січня календарного року, в якому подається позов до суду.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову, оскільки неможливо встановити вартість спірного нерухомого майна, визнання права власності на яке за набувальною давністю є його предметом. Не зазначено про ціну позову і в оскаржуваних судових рішеннях.

Посилання ОСОБА_1 в касаційній скарзі на те, що ціна позову за її позовною заявою склала 200 000,00 грн суд до уваги не бере, оскільки воно не підтверджено належними та допустимими доказами.

Таким чином, особі, яка подала касаційну скаргу необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день її подання, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості нерухомого майна) та сплатити його у розмірі 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви та зустрічної позовної заяви з урахуванням вартості майна.

Ураховуючи викладене, оскільки заявником до касаційної скарги не додано доказів, які б дали можливість встановити розмір судового збору, касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 травня 2023 року слід залишити без руху.

Також суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перерахований або внесений до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 02 травня 2023 року і надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко