КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 520/9293/15-ц
Провадження № 2-п/947/40/23
УХВАЛА

03.04.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 17.12.2015 року по цивільній справі №947/9293/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

22.03.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 17.12.2015 року по цивільній справі №947/9293/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви, заявник посилається на те, що під час розгляду справи відповідач не був повідомлений належним чином, про дату, час і місце проведення розгляду справи, за наслідком чого останній був позбавлений можливості надати відзив на позовну заяву з доказами до нього. Також, заявник зазначав, що надані до справи докази не відповідають вимогам закону та не є належними доказами на підтвердження заявлених позовних вимог.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою суду від 23.03.2023 року вказану заяву прийнято до розгляду та призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

У судове засідання призначене на 03.04.2023 року заявник не з`явився, однак до суду надійшла від нього заява про підтримання заяви та розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача по справі АТ КБ «Приватбанк» та заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

На підставі вказаної норми закону, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі в судовому засіданні 03.04.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №520/9293/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За наслідком розгляду вказаної справи, 17 грудня 2015 року Київським районним судом міста Одеси було ухвалено рішення яким позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», заборгованість за кредитно-заставним договором №OD41AN12156853 від 24 квітня 2008 року, станом на 15.05.2015 року, у розмірі 16848 доларів 56 центів США, що за курсом НБУ станом на 15.05.2015 року еквівалентно 346406 гривень 40 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1732 гривні 03 копійки. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1732 гривні 03 копійки.

Вказане рішення суду набрало законної сили 29 грудня 2015 року.

21 квітня 2016 року Київським районним судом міста Одеси було видано виконавчий лист №520/9293/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитно-заставним договором у розмірі 346406 гривень 40 копійок.

10 серпня 2018 року державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Касумовим Ельміном Ельчіном Огли винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56974340 з примусового виконання вказаного виконавчого листа №520/9293/15-ц, виданого 21 квітня 2016 року Київським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитно-заставним договором у розмірі 346406 гривень 40 копійок, копія якої була направлено боржникові, що підтверджується відповідним супровідним листом від 10.08.2018 року за вих. №22256 на ім`я ОСОБА_1

22.03.2023 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд вказаного заочного рішення суду, з одночасним клопотанням про поновлення пропущеного строку.

Статтею 284 ЦПК України передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У відповідності до ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Статтею 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Одночасно, судом приймається, що процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України. Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16 (провадження № 14-74цс21).

Оглянувши матеріали цивільної справи №520/9293/15-ц, судом встановлено, що ОСОБА_1 під час розгляду справи участі не приймав, заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 17.12.2015 року по цивільній справі №947/9293/15-ц не отримував, а його представник ознайомився з матеріалами справи лише 06.03.2023 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи відповідною заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 від 01.03.2023 року.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, вчасне неотримання відповідачем копії судового рішення, відсутності належних доказів на спростування цих обставин, з метою забезпечення особи права на доступ до суду в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає наявними підстави для поновлення заявникові процесуальний строк на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 17.12.2015 року по цивільній справі №947/9293/15-ц.

Щодо перегляду заочного рішення суду.

Скасування та перегляд заочного рішення суду передбачено статтею 288 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для скасування заочного рішення суду необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання та не надання відзиву, а й те, що аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише при встановленні цих двох умов у суду є підстави для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме: доведеність обставин, що:

- відповідач не з`явився в судове засідання,

- не повідомив про причини неявки,

- не подав відзив з поважних причин,

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи №520/9293/15-ц, судом встановлено, що під час розгляду справи відповідач ОСОБА_4 про дату, час і місце проведення розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки поштовим відправленням разом з рекомендованим повідомленням про вручення, за адресою встановленого у відповідності до відповіді з відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Однак, як вбачається, усі поштові повідомлення скеровані на ім`я ОСОБА_1 були повернуті до суду без вручення, з підстав за закінченням терміну зберігання (а.с.36-37; 51-52; 55-56; 70-71; 74-75).

Так, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами права на суд необхідно розглядати, зокрема, такі вимоги: вимога змагальності процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на публічне слухання, що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (справа «Екбатані проти Швеції» (Ekbatani v. Sweden, 26 травня 1988 року, пункти24-33); право на ефективну участь («T. та V. проти Сполученого Королівства», 16 грудня 1999 року, пункти 83-89).

Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані заявнику достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними, а не для того, щоб оцінювати правильність або неправильність рішення, прийнятого національними судами (справа «Каралевічус проти Литви» (Karaleviиius v. Lithuania), 06 червня 2002 року).

Враховуючи вищезазначене, під «повідомленням про процес» необхідно розуміти саме сповіщення судом сторін про місце та час розгляду справи, що свідчитиме про ефективне забезпечення сторін «правом на суд».

Однак, повернення повістки про виклик до суду з відмуткою про припини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування учасника справи про час і місце розгляду справи.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 18 січня 2023 року по справі №947/15524/20.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеними доводи заявника, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомленим про дату, час і місце проведення розгляду справи №520/9293/15-ц.

З урахуванням того, що відповідач не був обізнаний про наявне судове провадження відносно нього, суд погоджується з доводами заявника, що останній був позбавлений можливості надати відзив на позовну заяву, докази на підтвердження заперечень проти позову, можливості довести свої заперечення, а тому вище зазначені обставини не були враховані судом під час ухвалення рішення суду, які в свою чергу мають істотне значення для правильного вирішення спору в цій справі.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11. 1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Також відповідно до положень ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Беручи до уваги конкретні обставини справи та доводи заявника, а також з точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, проголошеного ст.55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, також враховуючи, що під час винесення заочного рішення не були перевірені з урахуванням думки відповідача усі обставини справи та не були вивчені його докази, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 17.12.2015 року по цивільній справі №520/9293/15-ц, є обґрунтованою та підлягає до задоволення, а рішення суду - скасуванню.

Частиною 3 статті 287 ЦПК України передбачено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Дослідивши матеріали позовної заяви, з огляду на предмет спору та ціну позову, значення справи для сторін по справі, суд вважає доцільним здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначивши дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 187, 284-288 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 17.12.2015 року по цивільній справі №947/9293/15-ц.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду задовольнити.

Скасувати заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 17.12.2015 року по цивільній справі №947/9293/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Розгляд справи призначити в порядку загального позовного провадження.

Призначити підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи у залі № 226 Київського районного суду м. Одеси на 16 травня 2023 року о 14 годині 00 хвилин.

Визначити відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідач, у відповідності до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, має право у строк для подання відзиву пред`явити зустрічний позов.

Роз`яснити позивачеві, що у разі отримання відзиву на позову заяву, позивач має право у відповідності до ст.179 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення відзиву на позову заяву, надати відповідь на відзив, з дотриманням правил встановлених ч.3-5 ст. 178 ЦПК України. Копія відповіді на відзив та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив до суду.

Роз`яснити відповідачеві, що у разі отримання відповіді на відзив, відповідач має право у відповідності до ст.180 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення відповіді на відзив, надати заперечення на відповідь на відзив, з дотриманням правил встановлених ч.3-5 ст. 178 ЦПК України. Копія заперечень та доданих до неї документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) заперечень до суду.

Копію ухвали суду надіслати учасникам справи.

Повідомити учасників справи про можливість отримання інформації щодо справи на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України за адресою: https://court.gov.ua/sud1512/.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали суду складено 04.04.2023 року.

Головуючий Калініченко Л. В.