ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3406/23 Справа № 203/4189/22 Головуючий у першій інстанції: Католікян М. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2023 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Перший правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро), Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою, посилаючись на те, що у провадженні Першого правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах м.Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження №67201766 з примусового виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з боржника на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» (стягувач) заборгованості за кредитним договором у сумі 1988438,58 грн. У рамках виконавчого провадження державним виконавцем було ухвалено постанову про накладення арешту на майно боржника (у тому числі, на картковий рахунок, призначений для одержання ним заробітної плати). Боржник звернувся до суду зі скаргою, за результатами розгляду якої бездіяльність із незняття такого арешту була визнана неправомірною, а відповідна постанова скасована. Згодом, 19.10.2022 державний виконавець повторно наклав арешт на вказаний рахунок і в подальшому стягнув з нього 59945,91 грн. Боржник звернувся до державного виконавця із заявою про зняття накладеного арешту, проте останній проігнорував подану заяву. Тому, уточнивши вимоги, скаржник просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Черниш К.В. щодо незняття арешту з рахунку IBAN: НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» в рамках виконавчого провадження №67201766; скасувати постанову державного виконавця Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Черниш К.В. про арешт коштів боржника від 19 жовтня 2022 року №67201766 у частині зняттяарешту з рахунку IBAN: НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк»; визнати неправомірними дії державного виконавця Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Черниш К.В. по направленню платіжної вимоги в АТ КБ «ПриватБанк» на примусове списання грошових коштів у розмірі 59945,91 грн., що містяться як заробітна плата на рахунку IBAN: НОМЕР_1 ; зобов`язати Перший правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) повернути грошові кошти заробітної плати у розмірі 59945,91 грн. на рахунок IBAN: НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 ; заборонити державному виконавцю, на виконанні якого перебуває виконавче провадження №67201766, примусове списання грошових коштів, що перебувають на рахунку IBAN: НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», а також тих, що надходять на рахунок IBAN: НОМЕР_1 , як заробітна плата (а.с. 64-69).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2023 року поновлено ОСОБА_1 скаргу задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) Черниш К.В. в рамках виконавчого провадження №67201766 щодо незняття арешту з грошових коштів, що містяться як заробітна плата на рахунку IBAN: НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 . Скасовано постанову державного виконавця Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) Черниш К.В. про арешт коштів боржника від 19 жовтня 2022 року (виконавче провадження №67201766) у частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться як заробітна плата на рахунку IBAN: НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 . У решті скаргу залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали в частині залишених без задоволення вимог скарги з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення про задоволення скарги у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Перший правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Від АБ «Укргазбанк» надійшла заява 10.03.2023 року про проведення судових засідань за відсутності представника банку. Клопотання Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) від 14.03.2023 року про відкладення розгляду справи є необґрунтованим, адже проведення прийому громадян державним виконавцем не перешкоджає направленню до суду іншого представника юридичної особи.

Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу, які не з`явились.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та часткової зміни оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.10.2021 головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Добридніком С.А. відкрито виконавче провадження №67201766 з примусового виконання виконавчого листа №2-2024/11, виданого 10.05.2012 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості у сумі 1206441,54 грн. (а.с. 7).

Того ж дня державним виконавцем було ухвалено постанову про арешт коштів боржника.

Згідно з довідкою від 01.11.2022 АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 станом на 01.11.2022 має картку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ), на яку отримує зарплатні виплати; також, на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ) (а.с. 11).

Відповідно до виписок з банківського рахунку ( НОМЕР_1 ) за договором від 06.06.2013 №SAMDNFF97 за період з 03.05.2021 по 02.08.2021, з 02.08.2021 по 23.10.2021 на вказаний вище рахунок ОСОБА_1 отримував заробітну плату.

За змістом довідки КП «Транспортна інфраструктура міста» Дніпровської міської ради від 25.10.2021 №0_00-000061 боржник працює з 05.05.2021, усі виплати по заробітній платі отримує на зарплатну карту в АТ КБ «ПриватБанк».

25 жовтня 2021 року боржник звернувся до державного виконавця із заявою про скасування постанови про арешт коштів боржника в частині арешту рахунку IBAN: НОМЕР_1 , у якій зазначив, що заробітна плата та вихідна допомога, кошти за якими перебувають на вказаному рахунку, що арештований, є коштами, на які не може бути звернено стягнення.

28 жовтня 2021 року державний виконавець повідомив боржника про те, що надана виписка не свідчить про віднесення зазначеного рахунку до рахунків зі спеціальним режимом використання та/або про те, що звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у цивільній справі №203/4803/21, яка набрала законної сили, визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо незняття арешту, накладеного на вказаний вище рахунок боржника, скасовано постанову про накладення арешту від 21.10.2021 у частині обтяження цього рахунку і зобов`язано державного виконавця зняти з рахунку арешт (а.с. 35-42).

19 жовтня 2022 року державним виконавцем Першого правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Черниш К.В. у рамках виконавчого провадження №67201766 було винесено постанову про арешт коштів боржника, згідно з якою на все майно боржника накладено арешт (а.с. 30-31).

20 жовтня 2022 року боржник звернувся до державного виконавця із заявою про скасування постанови про зняття арешту з рахунку IBAN: НОМЕР_1 , у якій зазначив, що заробітна плата та вихідна допомога, кошти за якими перебувають на вказаному рахунку, що арештований, є коштами, на які не може бути звернено стягнення (а.с. 8).

Відповідно до листа Першого правобережного відділу ДВС у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 31 жовтня 2022 року №175-34/45845/14, ОСОБА_1 повідомлено, зокрема, про те, що банк, який виконує відповідну постанову про арешт коштів боржника, повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів (а.с. 9, 10).

ОСОБА_1 працює у КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради на посаді старшого юрисконсульта з 04.04.2022 року, що підтверджується копією довідки №01 від 31.10.2022 року (а.с. 12).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За положеннями частини 2 статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 3 статті 451 ЦПК України).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України cуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 7 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення, до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Подібні правові висновки викладені в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі №916/2290/18.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Також арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Таких же висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20).

Вимога скаржника про заборону державному виконавцю примусово списувати кошти, що перебувають на рахунку IBAN: НОМЕР_1 , задоволенню не підлягає, оскільки скасування постанови державного виконавця в частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться як заробітна плата на рахунку, та зобов`язання державного виконавця зняти арешт із вказаних грошових коштів, є достатнім та належним способом захисту порушеного права боржника.

Більше того, згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 01.11.2022, на картку (рахунок) № НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ), тобто не лише заробітна плата (а.с. 11).

Вимога скарги про заборону на майбутнє державному виконавцю примусово списувати кошти, що перебувають на рахунку IBAN: НОМЕР_1 , на думку колегії, є втручанням у здійснення примусового виконання рішення, що покладено на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених законом випадках на приватних виконавців.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вказаної вище вимоги щодо заборони державному виконавцю на майбуинє, на виконанні якого перебуває виконавче провадження №67201766, примусового списання грошових коштів, що перебувають на рахунку IBAN: НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», - підлягає залишенню без змін.

Разом з тим, колегія не погоджується з обґрунтуванням суду першої інстанції в частині відсутності підстав для задоволення вимог скарги, у зв`язку з пропуском строку, встановленого статтею 449 ЦПК України, до вимог уточненої скарги про визнання неправомірними дій державного виконавця по направленню платіжної вимоги в АТ КБ «ПриватБанк» на примусове списання грошових коштів у розмірі 59945,91 грн., що містяться як заробітна плата на рахунку IBAN: НОМЕР_1 та в частині відмови у зобов`язанні ВДВС повернути грошові кошти заробітної плати у розмірі 59945,91 грн. на вказаний рахунок.

За положеннями частини першої статті 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно копії виписки з рахунку №: НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , 28.11.2022 року було списано грошові кошти у розмірі 59945,91 грн. з призначенням платежу - списання згідно виконавчого документу №2-2024/11 від 10.05.2012 (а.с. 70).

Таким чином, про направлення державним виконавцем платіжної вимоги в АТ КБ «ПриватБанк» на примусове списання грошових коштів у розмірі 59945,91 грн. та сам факт списання цих коштів скаржник дізнався 28.11.2022 року, у зв`язку з відрахуванням 59945,91 грн. на рахунок державної виконавчої служби.

Уточнену скаргу ОСОБА_1 подав 30.11.2022 року, що стверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції місцевого суду за вхідним №19991 (а.с. 62).

Отже, ОСОБА_1 не пропущено десятиденний термін, встановлений п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України.

За приписами частин 1, 2 статті 68 Закону №1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плата як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату також визначається Законом №1404-VIII та розділом Х «Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника» Інструкції, відповідно до яких про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (частина третя статті 68 Закону №1404-VIII).

При цьому відповідно до пунктів 4, 8, 9 розділу Х Інструкції контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою (пункт 4 розділу Х Інструкції), а за кожною постановою про стягнення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, щомісяця та після закінчення строку відповідних виплат або у разі звільнення працівника подається окремий звіт про здійснені відрахування та виплати за встановленою формою встановленою у додатку 9 до Інструкції). Звіт про здійснені відрахування та виплати долучається до матеріалів виконавчого провадження. Зазначений додаток №9 передбачає період звіту, розмір нарахованої заробітної плати, розмір утриманих податків та інших обов`язкових платежів, відсоток стягнення та утриману суму на погашення боргу за виконавчим провадженням.

Таким чином, законодавство покладає зобов`язання з контролю за виконанням стягнення з доходів боржника як на підприємство, установу, організацію, фізичну особу-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати, та зобов`язано направляти виконавцю щомісячні звіти про відрахування з таких доходів, так і на виконавця, який здійснює контроль шляхом отримання таких звітів та їх перевірки з точки зору правильності нарахувань та розміру стягнення. Саме такий звіт надає виконавцю можливість контролю за сумами заробітної плати, які нараховані боржнику за місцем отримання доходів та сумами стягнення, які здійснюються з цього доходу.

Відрахування, зокрема із заробітної плати, насамперед здійснюють підприємства установи та організації тощо, які й здійснюють нарахування цих виплат і відповідно до частини 1 статті 70 Закону №1404-VIII розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з частинами 2, 3 статті 70 Закону №1404-VIII із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, 50%; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, 20%. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50% заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70%.

З наведених норм права вбачається, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20% за наявності одного виконавчого документа та 50% заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк, у свою чергу, в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунку клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат) та набули статус вкладу.

Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі №6-535цс15.

Статтею 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Отже, арешт, накладений на рахунок боржника не унеможливлює отримання заробітної плати ним, за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу).

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 01 вересня 2021 року року у справі №711/4732/16-ц.

З матеріалів справи вбачається, що скаржник та боржник за виконавчим листом знав про наявність відкритого виконавчого провадження №67201766, зокрема, у зв`язку з поданням скарги 09.11.2021 року у справі №203/4803/21 (а.с. 34).

Згідно виписки з особового рахунку №: НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , зокрема, за період з квітня 2022 року по жовтень 2022 року на цей рахунок було перераховано заробітної плати на загальну суму 231447,44 грн. (а.с. 13).

Виходячи з викладеного, встановивши, що на час списання 28.11.2022 грошових коштів у розмірі 59945,91 грн. виконавче провадження №67201766 було відкрите та постанова про арешт коштів боржника від 19.10.2022 року була чинною; приймаючи також до уваги, що скаржником не надано доказів відрахування з його заробітної плати, отриманої в КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпровської міської ради, частини доходу на погашення заборгованості у виконавчому провадженні №67201766; враховуючи, що кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю та втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат) і набули статус вкладу, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги в частині визнання неправомірними дій державного виконавця по направленню платіжної вимоги в АТ КБ «ПриватБанк» на примусове списання грошових коштів у розмірі 59945,91 грн. та в частині зобов`язання ВДВС повернути грошові кошти у розмірі 59945,91 грн.

Більше того, згідно копії розпорядження №67201766 від 01.03.2023 року та копії платіжної інструкції №2819 від 01.03.2023 року, стягнуті на рахунок ДВС грошові кошти у розмірі 59945,91 грн. були частково перераховані на користь стягувача АТ «УкргазБанк» в сумі 54496,29 грн. та частково перераховані на виконавчий збір у сумі 5449,62 грн.

Тобто, на час розгляду справи Перший правобережний ВДВС у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не є розпорядником грошових коштів, які були стягнуті з рахунку скаржника 28.11.2022 року на суму 59945,91 грн.

Оскільки висновок суду першої інстанції в частині вирішення вимог скарги щодо відмови у визнанні неправомірними дій державного виконавця по направленню платіжної вимоги в АТ КБ «ПриватБанк» на примусове списання грошових коштів у розмірі 59945,91 грн. та в частині відмови у зобов`язанні ВДВС повернути грошові кошти заробітної плати у розмірі 59945,91 грн. є правильним по суті, то оскаржувана ухвала підлягає зміні в частині правового обґрунтування вирішення вказаних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія звертає увагу, що ухвала місцевого суду, згідно змісту апеляційної скарги, оскаржена лише в частині залишених без задоволення вимог скарги. Тому суд апеляційної інстанції, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не переглядає справу в частині задоволення скарги про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо незняття арешту з грошових коштів, що містяться як заробітна плата на рахунку та скасування постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 19 жовтня 2022 року №67201766 у частині накладення арешту на грошові кошти, що містяться як заробітна плата на рахунку IBAN: НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає частковій зміні.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2023 року в частині відмови у забороні державному виконавцю, на виконанні якого перебуває виконавче провадження №67201766, примусового списання грошових коштів, що перебувають на рахунку IBAN: НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк», а також тих, що надходять на рахунок IBAN: НОМЕР_1 , як заробітна плата залишити без змін.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2023 року в частині відмови у визнанні неправомірними дій державного виконавця Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) по направленню платіжної вимоги в Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» на примусове списання грошових коштів у розмірі 59945,91 грн., що містяться як заробітна плата на рахунку IBAN: НОМЕР_1 ; в частині відмови у зобов`язанні Першого правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Дніпро) повернути грошові кошти заробітної плати у розмірі 59945,91 грн. на рахунок IBAN: НОМЕР_1 , відкритий у Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» змінити в частині правового обґрунтування.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова