Дата документу 29.03.2023
Справа № 334/2417/23
Провадження № 2-н/334/508/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Добрєв М.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ,-

встановив:

29 березня 2023 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» за підписом представника Заєзжай А.Ю., в якій заявник просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 3670,52 гривень за поставлений природний газ та судовий збір.

Завдання наказного провадження зводяться до прискорення вирішення справ, предметом яких є вимоги, пов`язані зі стягненням з боржника грошових коштів.

До характерних ознак наказного провадження належать: документальність, тобто наявність письмових доказів, що підтверджують вимоги заявника, які є безспірними, спрощеність та відсутність цивільної процесуальної форми (без виклику та участі сторін).

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 п.9 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З заяви вбачається, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1 .

У справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду розглянула питання про те, чи поширюються правила територіальної підсудності спорів, що виникають з приводу нерухомого майна, на спори, предметом яких є грошові кошти в межах розрахунку за таке майно, чи їх предметом має бути нерухоме майно безпосередньо.

Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Тому на спори, предметом яких є стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми стосовно виключної підсудності.

Оскільки місцезнаходження майна та надання послуг є АДРЕСА_2 , що не є територією Дніпровського району м. Запоріжжя, суддя вважає, що при подачі заяви про видачу судового наказу були порушені загальні правила підсудності, встановленими цим Кодексом, а тому у задоволені заяви у видачі судового наказу слід відмовити.

Одночасно заявнику слід роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст.ст. 160-163, 165, 166, 167, 186, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за поставлений природний газ відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Добрєв М. В.