КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/5465/2023 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

4 квітня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Ігнатченко Н.В., суддів: Мережко М.В., Савченка С.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 2 листопада 2022 року у справі за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 2 листопада 2022 року, повний текст якого виготовлено 7 листопада 2022 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Київського міського центру зайнятості грошові кошти у розмірі 7 065,70 грн та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 16 січня 2023 року відповідач звернулася засобами поштового зв`язку з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України, та без додержання вимог 356 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року клопотання відповідачазадоволено та поновлено їй строк на апеляційне оскарження рішення суду, втім апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк десять днів з моменту отримання копії даної ухвали для усунення її недоліків, а саме: надання документів, що підтверджують оплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

8 березня 2023 року до апеляційного суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Ющенко О.С. про усунення недоліків, до якої було додано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у справі № 756/19621/21.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 березня 2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено та продовжено відповідачу строк для усунення недоліків апеляційної скарги на десятьднів з моменту отримання копії даної ухвали.

28 березня 2023 року до апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, яке мотивоване тим, що майновий стан відповідача не дозволяє сплатити судовий збір у визначеному судом розмірі, оскільки її місячний дохід є незначним, а у неї на утриманні перебувають малолітні діти, повнолітня дитина, яка навчається, та хвора мати, як потребує постійного догляду. Відповідач є членом багатодітної та малозабезпеченої сім`ї та як одинока мати отримує лише державну соціальну допомогу, тому не має змоги сплатити судовий збір.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов:

1) якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

2) або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

3) або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особу може бути звільнено від сплати судового збору, є вичерпним.

Отже, положення статті 136 ЦПК, як загальної норми, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізовані конкретизуючими нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону України «Про судовий збір», що свідчить про необхідність при застосуванні положень статті 136 ЦПК та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 0940/2276/18.

У статті 1 Закону України «Про охорону дитинства вказано, що багатодітна сім`я - сім`я, в якій подружжя (чоловік та жінка) перебуває у зареєстрованому шлюбі, разом проживає та виховує трьох і більше дітей, у тому числі кожного з подружжя, або один батько (одна мати), який (яка) проживає разом з трьома і більше дітьми та самостійно їх виховує. До складу багатодітної сім`ї включаються також діти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років.

Таким чином, диспозиція статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає застосування вказаного процесуального інструменту за наявності перелічених трьох умов.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового забору, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тобто, у клопотанні про звільнення від сплати судового збору скаржник повинен не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Та обставина, що відповідач є членом багатодітної сім`ї, маючи на утриманні двох малолітніх дітей та одну повнолітню дитину, на переконання апеляційного суду не може бути єдиною та безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки суду апеляційної інстанції не надано належних доказів, які підлягають оцінці щодо реального майнового стану відповідача, зокрема, довідок: про доходи чи відсутність їх у 2022 році з податкового органу, про перелік розрахункових та інших рахунків,про склад сім`ї чи про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунках коштів або депозитів, документи про відсутність придбання рухомого чи нерухомого майна тощо, що можуть свідчити про існування об`єктивних перешкод виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої апеляційної скарги судовим збором.

В матеріалах справи відсутні докази того, що місячний дохід відповідача складається виключно у вигляді державної допомоги на утримання дітей, тоді як з наданих доказів вбачається, що повнолітня дочка відповідача отримує щомісячно стипендію у розмірі 2 000,00 грн, а сама ОСОБА_1 - державну соціальну допомогу в сумах 543,24 грн, 5 501,77 грн та 7 045,01 грн щомісячно.

Необхідно також врахувати, що при розгляді клопотання про звільнення від сплати судового збору відповідачу слід було надати докази того, що батько малолітньої дитини ухиляється від сплати аліментів, а вона має статус одинокої матері.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9, одинокою матір`ю вважають жінку, яка не перебуває у шлюбі та у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено у встановленому порядку за вказівкою матері; вдову; іншу жінку, яка виховує і утримує дитину сама.

Крім того, основним критерієм для визначення статусу одинокої матері є: виховання та утримування дитини без участі батька. Одержання жінкою аліментів від батька дитини, ведення з ним спільного господарства позбавляє статусу одинокої матері.

Отже, сам по собі факт того, що відповідач є членом багатодітної сім`ї та отримує державну соціальну допомогу, за відсутності належних і допустимих доказів скрутного матеріального її становища, сімейного та фінансового стану, не дає апеляційному суду достатніх підстав звільнити останню від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Наведене вище відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

За таких обставин, обгрунтованих підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 2 листопада 2022 рокуу вказаній справі немає.

Разом з тим, зазначене не означає, що ОСОБА_1 позбавлена права порушити питання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли фізична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

При вирішенні питання щодо сплати судового збору майновий стан сторони має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору.

З огляду на те, що предметом судового розгляду є захист соціальних прав, а також доведену належними доказами обставину перебування відповідача у статуті члена багатодітної сім`ї та отримання державної соціальної допомоги, наявні підстави для відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Ураховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у відповідача пільг, передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір», щодо його сплати за оскарження задоволених позовних вимог про стягнення грошових коштів, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами відповідача стосовно можливості звернення до суду апеляційної інстанції у даній справі дотримано.

Отже, апеляційну скаргу подано до належного суду у встановлені законом строки, особою, яка має право на апеляційне оскарження. За формою і змістом відповідає статті 356 ЦПК України. Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для, повернення апеляційної скарги, а так само відмови у відкритті апеляційного провадження відповідно до вимог статті 358 ЦПК України.

За змістом положень частини першої, третьої статті 359 ЦПК України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, в якій зазначає строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 127, 136, 354, 359 - 361 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 2 листопада 2022 рокудо ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції у справі № 756/19621/21.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 2 листопада 2022 рокуу справі № 756/19621/21.

Надіслати учасникам справи разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснивши їх право подати відзив на апеляційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України, у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Н.В. Ігнатченко

М.В. Мережко

С.І. Савченко