Справа №:755/4206/23
Провадження №: 2/755/2951/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів Департаменту патрульної поліції, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення моральної шкоди.

31 березня 2023 року вказану позовну заяву, у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було передано в провадження судді Савлук Т.В.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. (ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України )

Кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. ( ч. 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України )

Відповідно до прохальної частини позовної заяви, ОСОБА_1 пред`явив позов до відповідачів Департаменту патрульної поліції, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області з вимогами: «Стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України 60000,00 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями посадової особи Департаменту патрульної поліції з залученням Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області для здійснення казначейського обслуговування»

В обґрунтування позову посилається на те, що 10 липня 2021 року старшим інспектором УПП в м. Києві ДПП Патокою О.Д., було складено постанову БАА №209720 про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, 10 липня 2021 року водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив проїзд перехрестя на забороняючий (жовтий) сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3ю (в) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП. 19 листопада 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено рішення про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у місті Києві про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Скасувано постанову від 10 липня 2021 року серії БАА № 579649, винесену старшим інспектором Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Патокою Олександром Дмитровичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною другою статті 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП, закрито. Внаслідок незаконного рішення інспектора позивачеві була заподіяна моральна шкода, в зв`язку з чим він звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини першої ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 Цивільного процесуального кодексу України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26 - 30 Цивільного процесуального кодексу України).

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч. 15 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача Департаменту патрульної поліції є: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, що територіально відноситься до Солом`янського району м. Києва, а місцезнаходження відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області є: м. Київ, пл. Л. Українки, 1, що територіально відноситься до Печерського району міста Києва.

Щодо можливості застосування до спірних правовідносин положень ч. 4 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, згідно з якою позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» оперативно-розшукова діяльність - це система гласних і негласних пошукових, розвідувальних та контррозвідувальних заходів, що здійснюються із застосуванням оперативних та оперативно-технічних засобів.

Оперативно-розшукова діяльність здійснюється оперативними підрозділами:

Національної поліції - підрозділами кримінальної та спеціальної поліції;

Державного бюро розслідувань - оперативними, оперативно-технічними, внутрішнього контролю, забезпечення особистої безпеки;

Служби безпеки України - контррозвідкою, військовою контррозвідкою, захисту національної державності, спеціальними підрозділами по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю, оперативно-технічними, внутрішньої безпеки, оперативного документування, боротьби з тероризмом і захисту учасників кримінального судочинства та працівників правоохоронних органів;

Служби зовнішньої розвідки України - агентурної розвідки, оперативно-технічними, власної безпеки;

Державної прикордонної служби України - розвідувальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (агентурної розвідки, оперативно-технічним, власної безпеки), підрозділами забезпечення внутрішньої безпеки та власної безпеки, оперативного документування, оперативно-розшуковими та оперативно-технічними;

управління державної охорони - підрозділом оперативного забезпечення охорони виключно з метою забезпечення безпеки осіб та об`єктів, щодо яких здійснюється державна охорона;

органів доходів і зборів - оперативними підрозділами податкової міліції та підрозділами, які ведуть боротьбу з контрабандою;

органів і установ виконання покарань та слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України;

розвідувального органу Міністерства оборони України - оперативними, оперативно-технічними, власної безпеки;

Національного антикорупційного бюро України - детективів, оперативно-технічними, внутрішнього контролю (ст. 5 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність»).

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б)органів безпеки; в) органів,що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (ч. 1 ст. 38 Кримінального процесуального кодексу України).

Оскільки інспектор Управління патрульної поліції не визначений законом як орган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, він не є працівником прокуратури або суду, то до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення ч. 4 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.378 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення моральної шкоди, не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва, оскільки місцезнаходження відповідачів територіально не відноситься до Дніпровського району м. Києва, тому виходячи з предмету позову цивільна справа підлягає розгляду за місцезнаходження відповідача, а саме: Департамента патрульної поліції, тобто в межах юрисдикції Солом`янського районного суду міста Києва.

Керуючись статтями 2, 4, 27, 28, 31, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 755/4206/23 (провадження № 2/755/2951/23) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення моральної шкоди, передати за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва, для подальшого розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: