Справа № 135/126/23
Провадження № 2/135/97/23
РІШЕННЯ

іменем України

03.04.2023 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого - судді Нікандрової С.О., секретар судових засідань Гончарова К.Ю., за участю представника позивача - адвоката Бодачевської М.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_1 , законного представника малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2023 року позивач ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Ладижинського міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 , яка є законним представником малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 10 000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди, завданої малолітній ОСОБА_3 , а також стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Позов обґрунтований тим, що 15 грудня 2022 року об 11 годині 30 хвилин малолітній ОСОБА_4 , 2014 року народження, знаходячись на території стадіону ліцею №3 по АДРЕСА_1 , кинув сніжкою по обличчю ОСОБА_3 , 2013 року народження, унаслідок чого утворилася забійна рана верхньої губи.

Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 22 грудня 2022 року встановлено, що 15 грудня 2022 року о 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 неналежно виконала свої батьківські обов`язки відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 15.12.2022 о 11 год. 30 хв. на території стадіону ліцею №3 по АДРЕСА_1 , кинув по обличчю сніжкою ОСОБА_3 , 2013 року народження, унаслідок чого утворилася забійна рана верхньої губи.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №408850 від 15.12.2022 підтверджуються рапортом працівника поліції ВП №3 Гайсинського РУП; заявою ОСОБА_2 ; довідкою від 15.12.2022, виданої КП «Ладижинська міська лікарня»; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Зазначеною постановою ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.184 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

У зв`язку з отриманими внаслідок протиправних дій малолітнього ОСОБА_4 , 2013 року народження, тілесними ушкодженнями, неповнолітня ОСОБА_3 , 2014 року народження, зверталася за медичною допомогою у відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги КП «Ладижинська міська лікарня», де був встановлений діагноз: забійна рана верхньої губи, гематома, і рекомендовано: обробка рани, огляд стоматолога.

Після отримання тілесних ушкоджень малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відчувала надзвичайний фізичний біль, отриманий від удару сніжкою, певний час не відвідувала школу, адже рана загоювалася тривалий час, і їй було соромно з`являтися із тілесними ушкодженнями до школи.

Тривале лікування, період реабілітації та інші заходи невідкладної допомоги позначили негативні зміни у житті дитини: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події продовжують її турбувати. У неї виник страх можливого повторення ситуації, насторога, стривоженість, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, переживання психологічного дискомфорту, знижений та нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, реакції замикання та почуття приниженої гідності. Наслідки перенесеної травми призвели до появи стійкого безсоння та сильної депресії, замкнутості в собі, сором за те, що сталося перед однолітками.

З огляду на глибину душевних і моральних страждань малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач оцінює розмір завданої моральної шкоди в 10 000 гривень.

Враховуючи те, що шкода завдана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є малолітньою особою, відповідальність за завдану ним шкоду повинна нести його мати ОСОБА_1 ., яка є відповідачему справі.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 14 березня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач ОСОБА_1 ухвалу про відкриття провадження з матеріалами справи отримала особисто в приміщенні суду 22.03.2023 року, відзив на позовну заяву не подала.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Бодачевська М.В. позов підтримала в повному обсязі з наведених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, мотивуючи тим, що відповідальність за шкоду завдану малолітній ОСОБА_3 повинен нести навчальний заклад Ліцей №3, оскільки завдання тілесних ушкоджень сталося на території навчального закладу після закінчення уроків. Крім того, її малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинив шкоду малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ненавмисно, тому вважає завищеною суму визначеної позивачем моральної шкоди.

Суд, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної цивільної справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 грудня 2022 року об 11 годині 30 хвилин малолітній ОСОБА_4 , 2014 року народження, знаходячись на території стадіону Ліцею №3 по вул. П.Кравчика, 53 , кинув сніжкою по обличчю ОСОБА_3 , 2013 року народження, унаслідок чого утворилася забійна рана верхньої губи.

Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 22 грудня 2022 року у справі №135/1374/22 ОСОБА_1 на підставі ст.22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.184 КУпАП України та, оголошено усне зауваження. Постанова не оскаржена та набрала законної сили 03.01.2023.

Згідно вказаної постанови, 15 грудня 2022 року о 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 неналежно виконала свої батьківські обов`язки відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 15.12.2022 о 11 год. 30 хв. на території стадіону ліцею №3 по АДРЕСА_1 . Кинув по обличчю сніжкою ОСОБА_3 , 2013 року народження, унаслідок чого утворилася забійна рана верхньої губи.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №408850 від 15.12.2022 підтверджуються рапортом працівника поліції ВП №3 Гайсинського РУП; заявою ОСОБА_2 ; довідкою від 15.12.2022, виданої КП «Ладижинська міська лікарня»; письмовими поясненнями малолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4

15 грудня 2022 року неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зверталася за медичною допомогою у відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги КП «Ладижинська міська лікарня», де був встановлений діагноз: забійна рана верхньої губи, гематома, і рекомендовано: обробка рани, огляд стоматолога.

Згідно з ч.1 ст.1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам суд, виходячи з вище встановлених обставин доходить висновку про причинно-наслідковий зв`язок між винними та протиправними діями малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та заподіянням ним шкоди - завдання тілесного ушкодження малолітній ОСОБА_3 , 2013 року народження.

Нормами чинного законодавства, зокрема цивільного та кримінального, передбачено, що за дії дитини, яка не досягла 14 років усю відповідальність несуть батьки.

Підставою притягнення батьків до цивільно-правової відповідальності за правопорушення, вчинені неповнолітніми дітьми, виступає їх власне правопорушення, під яким слід розуміти винне, протиправне невиконання покладених на них обов`язків щодо належного виховання дітей.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст.150 СК України на батьків покладається обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки, або особи, які їх змінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 є рідною матір`ю малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому має відшкодувати спричинену шкоду її сином.

Виходячи з вищевикладеного, застосуванню у даній справі підлягають положення ч.4 ст.1178 ЦК України, оскільки в судовому засіданні доведено, що малолітня особа завдала шкоди з вини матері, яка полягає у недостатньому здійсненні виховання щодо поваги прав інших осіб, духовного та морального розвитку.

Судом встановлено, що шкода заподіяна здоров`ю малолітньої ОСОБА_3 була спричинена саме внаслідок нездійснення відповідачем ОСОБА_1 належного догляду і контролю за малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 15 грудня 2022 року під час перебування останнього на території стадіону ліцею №3. Відповідачем не спростовано, що шкода завдана позивачу є наслідком несумлінного здійснення нагляду за малолітнім сином.

Крім того, стаття 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

В даному випадку відповідачем не було здійснено належного нагляду за неповнолітнім сином, що встановлено відповідною постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 22 грудня 2022 року у справі №135/1374/22, якою ОСОБА_1 на підставі ст.22 КУпАП звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.184 КУпАП України та оголошено усне зауваження, що має наслідком необхідність відшкодування завданої шкоди відповідно до ч.1 ст.1178 ЦК України.

Доводи відповідача ОСОБА_1 щодо того, що відповідальним за завдану шкоду повинен бути навчальний заклад ліцей №3, судом до уваги не приймаються, оскільки відповідачем не доведено, що шкода малолітній ОСОБА_3 завдана внаслідок нездійснення навчальним закладом належного контролю за неповнолітнім ОСОБА_4 у час знаходження його під їхнім наглядом.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною другою ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі №635/6868/16-ц.

При розгляді справи суд з`ясовує: наявність самої моральної шкоди та її вплив на життя позивача; факт вчинення протиправних дій відповідачем та його вину; зв`язок між дією (бездіяльністю) відповідача та моральною шкодою, яку поніс позивач; обґрунтованість суми компенсації моральної шкоди.

Тобто, відшкодування моральної шкоди передбачають необхідність встановлення певних обставин, а саме протиправних дій чи бездіяльності заподіювача шкоди та зв`язок цих протиправних дій чи бездіяльності заподіювача шкоди із самою шкодою, майновою чи моральною.

Вказані висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 травня 2022 року у справі №761/28949/17.

Суд виходить з того, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її необґрунтованого збагачення.

При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, враховує глибину душевних страждань малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка через дії малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження, зверталася для надання медичної допомоги, а отже, очевидним є те, що вона зазнала негативних переживань та емоцій, порушився звичний устрій її життя, що із врахуванням принципу розумності та справедливості, та враховуючи той факт, що на утриманні відповідача перебувають двоє неповнолітніх дітей, на думку суду є підставою для визначення моральної шкоди у розмірі 5 000,00 гривень.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час завдання ним тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_3 був малолітньою особою, відповідальність за завдану ним шкоду несе його мати ОСОБА_1 , як законний представник.

Відповідно до положень частин 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

За таких обставин позивач ОСОБА_2 у даній справі звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди задоволені частково, розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, (розмір заявлених вимог 10 000 грн. (100%), розмір вимог, що підлягають задоволенню 5 000 грн. (50%), розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 536 грн. 80 коп.

Крім того, позивачем ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу у даній цивільній справі, які він просить стягнути з відповідача.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених судових витрат на професійну правову допомогу до позовної заяви долучено: договір б/н про надання правової допомоги від 12.01.2023 року, ордер на надання правової допомоги від 02.02.2023 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, акт приймання-передачі виконаних робіт за Договором про надання правничої допомоги від 12.01.2023 року, квитанцію б/н від 01.02.2023 року про оплату на підставі договору про надання правової допомоги в сумі 5 000 грн.

Вищенаведені документи суд оцінює як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки вони підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі 5000 грн. Вказаний розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат та підлягає розподілу за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 279, 280- 282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_1 , законного представника малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення адміністративного правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 (п`ять тисяч) гривень, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, а всього стягнути 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень.

В іншій частині позову ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 ) на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 05 квітня 2023 року.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О.Нікандрова