Справа № 698/418/23
Провадження № 2/698/147/23
УХВАЛА

19 червня 2023 р. суддя Катеринопільського районного суду Баранов О.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба освітнього омбудсмена України до Катеринопільської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

14.06.2023 року Катеринопільським районним судом отримано повну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба освітнього омбудсмена України до Катеринопільської селищної ради.

Предметом вказаного вище позову є вимога позивачів про визнання протиправним та скасування рішення Катеринопільської селищної ради від 30.05.2023 № 30-3/VIII «Про реорганізацію Катеринопільського ліцею шляхом приєднання до Катеринопільського ліцею №1».

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя враховує суть спору, суб`єктний склад спірних правовідносин та виходить з наступного.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 08.06.2023 року у справі № 580/4354/23 вказаним вище позивачам було відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом про визнання протиправним та скасування рішення Катеринопільської селищної ради від 30.05.2023 №30-3/VIII «Про реорганізацію Катеринопільського ліцею шляхом приєднання до Катеринопільського ліцею №1». Відмовляючи у відкритті провадження адміністративний суд зазначив, що вирішення вказаного спору належить до юрисдикції місцевого загального суду, який повинен розглянути справу в порядку цивільного судочинства.

З огляду на наведене нижче, суд вважає, що висновок адміністративного суду щодо віднесення справи за вказаним вище позовом до юрисдикції місцевого загального суду є помилковим.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 18 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

За змістом статті 55 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Відповідно до ч . 2 ст. 53 ГК України порядок створення, державної реєстрації, діяльності, реорганізації та ліквідації суб`єктів господарювання окремих організаційних форм некомерційної господарської діяльності визначається цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа ліквідується за рішенням її учасників, суб`єкта управління державної або комунальної власності або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами (ч. 1 ст. 110 ЦК України); дані про рішення щодо припинення юридичної особи належать до відомостей, які вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі відповідних заяв (пункт 27 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Відповідно до ч. 5 статті 104 ЦК України. юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За ч. 4 ст. 140 Конституції України органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

Відповідно до статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.Обласні та районні ради затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку відповідних областей і районів та контролюють їх виконання; затверджують районні і обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних і культурних програм, та контролюють їх виконання; вирішують інші питання, віднесені законом до їхньої компетенції.

Частиною третьою статті 16 Закону № 280/97-ВР встановлено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно з пунктом 30 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання прийняття рішень щодо відчуження комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого в процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання в концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності територіальної громади.

Таким чином, засновником та власником корпоративних прав підприємства комунальної форми власності є територіальна громада, інтереси якої представляє відповідна рада.

Відповідно до частин першої - третьої статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Отже, до компетенції міської ради належить здійснення розпорядчих функцій та прийняття рішень, зокрема, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Також за частиною другою статті 10 Закону № 280/97-ВР обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулися до суду з позовом про визнання протиправним та нечинним рішення Катеринопільської селищної ради від 30.05.2023 № 30-3/VIII «Про реорганізацію Катеринопільського ліцею шляхом приєднання до Катеринопільського ліцею №1», прийнятим у відповідності до статей 104-107 ЦК України

Згідно з пунктами 1.1,1.3,1.4 Статуту Катеринопільського ліцею останній є об`єктом комунальної власності Катеринопільської територіальної громади, юридичною особою засновником якої є Катеринопільська селищна рада.

Згідно з пунктом 9.1 Статуту Катеринопільського ліцею Катеринопільська селищна рада як засновник відповідно до законодавства приймає рішення про: створення, реорганізацію, ліквідацію, перепрофілювання (змину типу) Ліцею (у тому числі шляхом реорганізації закладів освіти, що належить до сфери його управління).

Отже, у спірних правовідносинах Катеринопільська селищна рада діє як засновник юридичної особи (Катеринопільський ліцей), а тому оспорюване рішення є рішенням власника корпоративних прав (засновника), комунальної установи, необхідним для здійснення відповідних дій щодо реорганізації Закладу.

Аналогічні висновки у подібних правовідносинах викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 260/91/19. Визначаючи юрисдикцію спору у цій справі Велика Палата Верховного Суду, зазначила, зокрема, що, розпоряджаючись майном територіальної громади, орган місцевого самоврядування реалізовує організаційно-господарську діяльність, а тому оспорювані рішення в цьому є рішеннями власника (засновника), якими такий власник (засновник) реалізує своє право на припинення діяльності комунальної установи.

Також, у постанові від 09.09. 2020 року у справі № 260/91/19 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спори, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності юридичної особи, є корпоративними у розумінні пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України незалежно від того, чи є позивач акціонером (учасником) юридичної особи, і мають розглядатися за правилами ГПК України.

Таким чином, оскаржуване рішення прийнято в межах повноважень Катеринопільської селищної ради та є розпорядчим документом щодо власності територіальної громади, який передбачає індивідуалізовані приписи щодо реорганізації конкретної юридичної особи.

Отже, враховуючи суть спору та суб`єктний склад спірних правовідносин у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба освітнього омбудсмена України до Катеринопільської селищної радисуд суд дійшов висновку, що цей спір має вирішуватися судами за правилами господарського судочинства, шляхом подання вказаного вище позову до Господарського суду Черкаської області.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 186 ЦПК України суддя роз`яснює, що розгляд вказаного вище спору здійснюється Господарським судом Черкаської області за правилами господарського судочинства.

Враховуючи неможливість вчинення будь-яких процесуальних дій у зв`язку із відмовою у відкритті провадження у справі, заява про забезпечення позову подана позивачами у справі 14.06.2023 року підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, п. 7 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба освітнього омбудсмена України до Катеринопільської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, оскільки вказана позовназаява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заяву про забезпечення позову шляхом встановлення заборони Катеринопільській селищній ради вчиняти будь-які дії стосовно ліквідації Катеринопільського ліцею на виконання рішення від 30.05.2023 року № 30-3/VIII «Про реорганізацію Катеринопільського ліцею шляхом приєднання до Катеринопільського ліцею №1» від 14.06.2023 року - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачам, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства Господарським судом Черкаської області.

Копію ухвали надіслати позивачам, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Баранов О.І.