ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3907/23 Справа № 187/953/22 Суддя у 1-й інстанції - Іщенко І.М. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
УХВАЛА

04 квітня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Петешенкової М.Ю., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення будинку та об`єктів самочинного будівництва,

В С Т А Н О В И В:

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказана цивільна справа розподілена колегії суддів Дніпровського апеляційного суду у складі головуючого судді: Лаченкової О.В., суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

Разом з тим, при ознайомлені з матеріалами справи було встановлено, що суддями апеляційного суду Лаченковою О.В., Городничою В.С., Петешенковою М.Ю. не одноразово переглядались справи між тими ж самими сторонами та щодо того ж самого предмету спору ( № 187/127/15-ц; № 200/631/16-ц; № 187/363/14).

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, передбачено що при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто, вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з роз`ясненнями ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

Отже, в разі переконання судді в наявності обставин, які унеможливлюють винесення ним об`єктивного рішення або обґрунтовано викликають сумнів у стороннього спостерігача в його упередженості, він зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За таких обставин, оскільки суддя Петешенкова М.Ю. брала участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції між тими ж самими сторонами ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) та щодо того ж самого предмету спору (нерухоме майно та земельна ділянка), які є предметом спору у даній справі та вже була висловлена позиція з приводу спірного майна, а тому з метою запобігання виникнення в учасників справи сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення будинку та об`єктів самочинного будівництва, вважаю за доцільне взяти самовідвід.

Керуючись ст. ст. 33, 36-41 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Взяти самовідвід по справі № 187/953/22, апеляційне провадження №22-ц/803/3907/23, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення будинку та об`єктів самочинного будівництва.

Справу передати до канцелярії Дніпровського апеляційного суду для виконання вимог, передбачених статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ю.Петешенкова