Провадження № 2-зз/643/8/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2023

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Олійника О.О.,

за участю секретаря судового засідання Новакової Т.С.

представника позивача - адвоката Жарової-Титарьової Л.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Харківської міської ради про встановлення постійного та безоплатного сервітуту на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 -

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшла заява представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Сластнікової Г.О. про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 643/13797/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Харківської міської ради про встановлення постійного та безоплатного сервітуту на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 .

Заява обгрунтована тим, що ухвалою від 09.09.2020 року Московського районного суду м. Харкова вирішено: заборонити будь-яким органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Центру надання адміністративних послуг, Департаменту земельних відносин Харківської міської ради, відділу Держгеокадастру в м. Харкові вчиняти будь-які дії по оформленню та реєстрації права власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , - до розгляду справи по суті.

Звертає увагу суду на той факт, що зміст позовних вимог складений наступним чином: «Зобов`язати ОСОБА_2 демонтувати ворота та паркан, що розташовані на межі суміжних земельних ділянок за адресою АДРЕСА_2 і відновити моє порушене право шляхом встановлення відстані 1,0 м від стіни належного мені будинку літ. А-1, вбиральні літ.П та сараю літ.О, які розташовані на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_3 до межі суміжної земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .»

В процесі судового розгляду предмет та підстави позову неодноразово змінювались. На теперішній час зміст позовних вимог заявлений в останній редакції: «Вставити для ОСОБА_1 постійний, безстроковий та безоплатний сервітут у вигляді користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 з можливістю проходу через неї згідно другого варіанту висновку судової земельно-технічної експертизи від 09.12.2022...».

Суд дане уточнення позовних вимог прийняв та розглядає позов саме в зазначеній редакції від 13.02.2023.

Вважає, змінені позовні вимоги не стосуються предмету забезпечення.

Просить суд визнати, що позовні вимоги у редакції від 13.02.2023 не стосуються оспорювання права власності на будинок, який належить позивачу, а стосуються усунення перешкод у користуванні відповідачем своїм будинком. Саме тому вимога у заяві про забезпечення позову про накладання арешту на житловий будинок позивача та ухвала суду від 09.09.2020 року, якою забезпечено позов, не пов`язані з позовною вимогою редакції позову від 13.02.2023 року про усунення перешкод відповідачу у користуванні своєю власністю, садибою.

Заходи вжиття забезпечення позову не пов`язані з позовною вимогою у редакції позову від 13.02.2023 про усунення перешкод відповідача у користуванні своєю власністю, садибою.

Більш того, ухвалою про скасування заходів забезпечення позову може вирішитися спірне питання по суті у випадку, якщо відповідач вирішить відчужити свою власність, яка створює перешкоди позивачу у користуванні ним своїм будинком. Зміна сусідства теоретично може благодійно вплинути на вирішення спірного питання, оскільки нові власники можуть не заперечувати проти укладення сервітуту та задовольнити вимоги позивача без судового процесу.

Крім того, заходи вжиття забезпечення позову, викладені в ухвалі від 09.09.2020 року взагалі не конкретизовані, не вказано які саме дії заборонити, у який спосіб та яким особам, що може призвести до порушення прав та обов`язків інших осіб.

Вимога про зобов`язання вчинення будь-яких дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав на житловий будинок відповідача та земельної ділянки на якій розташований даний будинок теж не стосується позовних вимог, заявлених у редакції позову від 13.02.2023 року, а стосуються права власності на будинок, які не оспорюються позивачем та не ставляться ним під сумнів.

Також позивачем не доведено яким чином продаж будинку відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за позовом в редакції від 13.02.2023 року.

По-перше, не підтверджено намір власників продавати цей будинок, а по-друге, не доведено позивачем як саме продаж будинку може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, якщо предмет позову стосується прав користування вказаним майном, а не прав його розпорядження.

За таких обставин, на думку сторони відповідача, суд не має достатніх обґрунтованих законних підстав продовжувати дію заходів забезпечення позову.

У судове засідання не з`явилась представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Сластнікова Г.О., яка подала клопотання про скасування заходів забезпечення позову, подала заяву про відкладення розгляду справи до ухвалення судом апеляційної інстанції по її скарзі на ухвалу суду про повернення їй зустрічної позовної заяви у даній справі.

Представник позивача адвокат Жаркова- Титарьова Л.М. вважала за можливе провести судове засідання без участі представника відповідача адвоката Сластнікова Г.О., оскільки її причини неявки вважає необгрунтованими, а також з огляду на те, що суд повинен розглянути клопотання про скасування заходів забезпечення позову у скорочені строки. Проти задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову заперечувала та подала письмові пояснення, в яких навела обґрунтування своїх доводів, виходячи з наступного.

Зазначена ухвала суду відповідачем не оскаржувалася.

Представник відповідача ОСОБА_2 подала до суду клопотання від 17.03.2023 року про скасування зазначеної ухвали. При цьому посилалася на ту обставину, «що позовні вимоги у редакції від 13.02.2023 не стосуються оспорювання права власності на будинок, який належить позивачу, а стосуються усунення перешкод у користуванні відповідачем своїм будинком. Саме тому вимога у заяві про забезпечення позову про накладання арешту на житловий будинок позивача та ухвала суду від 09.09.2020, якою забезпечено позов, не пов`язані з позовною вимогою редакції позову від 13.02.2023 про усунення перешкод відповідачу у користуванні своєю власністю, садибою. Також позивачем не доведено яким чином продаж будинку відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за позовом в редакції від 13.02.2023. По-перше, не підтверджено намір власників продавати цей будинок, а по-друге, не доведено позивачем як саме продаж будинку може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, якщо предмет позову стосується прав користування вказаним майном, а не прав його розпорядження».

Вважає, що представник відповідача ОСОБА_2 вводить суд в оману стосовно обставин справи, а також документів, які були подані позивачем і містяться в матеріалах справи, а саме.

По-перше, на а.с.18 в т.1 міститься заява позивача ОСОБА_1 , в якій він просив забезпечити його вимоги шляхом заборони оформлення права власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 до вирішення спору по суті. Із цієї заяви убачається, що позивач ніколи не просив і суд ніколи не виносив ухвали про заборону вчиняти будь-які дії по оформленню та реєстрації права власності на будинок за адресою АДРЕСА_1 . А тому відповідач ОСОБА_2 не позбавлена можливості продати належний їй будинок, оскільки жодної заборони стосовно будинку відповідача ОСОБА_4 судом не виносилося.

Тому твердження представника відповідача ОСОБА_2 про начебто накладення заборони на будинок ОСОБА_4 і порушення у зв`язку з цим її прав є хибним та не відповідає документам, які містяться в матеріалах цивільної справи.

По-друге, предметом спору по справі № 643/13797/20 є земельна ділянка, якою користується відповідач ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 та відновлення прав позивача шляхом встановлення сервітуту на зазначеній земельній ділянці. Предмет спору не змінювався згідно редакції позовних вимог від 13.02.2023 року, а був уточнений відповідно до висновку судової земельно- технічної експертизи від 09.12.2022 року № 20028/28601-28611.

Ухвала Московського районного суду м.Харкова від 09.09.2020 року також стосується саме земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .

А тому твердження представника відповідача ОСОБА_2 , що заходи вжиття забезпечення позову не пов`язані з позовною вимогою у редакції позову від 13.02.2023 року є хибним та не відповідає документам, які містяться в матеріалах цивільної справи.

По-третє, твердження представника відповідача ОСОБА_2 про те, що у заяві позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову від 09.09.2020 року була заявлена вимога про забезпечення позову про накладання арешту на житловий будинок позивача не відповідає дійсності, оскільки позивач ОСОБА_1 ніколи не просив про накладення арешту на належний йому будинок і така ухвала судом ніколи не виносилася.

Суд, проаналізувавши клопотання адвоката Сластнікової Г.О. про відкладення розгляду справи на іншу дату зазначає наступне.

У клопотанні адвоката Сластнікової Г.О. було вказано, що вона додає до нього докази скерування апеляційної скарги до суду другої інстанції, однак жодного доказу до цього клопотання на момент розгляду даного клопотання у судовому засіданні 31.03.2023 року надано не було, про що свідчить акт Московського районного суду м. Харкова від 29 березня 2023 року, у якому зазначено, що при отриманні електронного листа, який надійшов від представника відповідача адвоката Сластнікової Г.О. не виявилося вказаних у додатку документів, а саме: доказів скерування апеляційної скарги до суду другої інстанції.

Крім того, у самому клопотанні про відкладення розгляду справи, адвокат Сластнікова Г.О. не зазначає жодної норми ЦПК України на підставі якої вона просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, лише зазначає, що просить суд продовжити розгляд справи після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по суті порушеного в апеляційній скарзі питання.

Суд вважає дане клопотання необґрунтоване та таким, що не підлягає задоволенню і визнає неявку у судове засідання без поважних причин представника відповідача - адвоката Сластінкової Г.О. з наступних підстав.

Адвокат Сластнікова Г.О. подала до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, яке призначене до розгляду у судове засідання на 21 березня 2023 року, в яке сторони та їх представники не з`явились, адвокат Жарова-Титарьова Л.М. надала до суду заяву про неможливість прибуття у судове засідання, будь-яких заяв від адвоката Сластнікової Г.О. до суду не надходило, а тому суд на підставі п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України відклав розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову на 31.03.2023 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

З огляду на скорочений строк розгляду даного клопотання, його розгляд був призначений на 31.03.2023 року про що сторони були належним чином повідомлені.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У зазначеному клопотанні адвоката Сластнікової Г.О. жодної обставини про причини її неявки у судове засідання, яке призначене на 31.03.2023 року стосовно розгляду її клопотання про скасування заходів забезпечення позову, не зазначене.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що неявка адвоката Сластнікової Г.О. відбулась без поважних причин, а тому вирішив розглянути її клопотання про скасування заходів забезпечення позову за її відсутності на підставі п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України.

Суд, дослідивши доводи клопотання та матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.09.2020 року під головуванням судді Горбунової Я.М. заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Харківської міської ради про встановлення постійного та безоплатного сервітуту на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 , задоволено. Заборонено будь-яким органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Центру надання адміністративних послуг, Департаменту земельних відносин Харківської міської ради, відділу Держгеокадастру в м. Харкові вчиняти будь-які дії по оформленню та реєстрації права власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , до розгляду справи по суті.

17.03.2023 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Сластнікової Г.О. звернулась до Московського районного суду м. Харкова з заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просить скасувати ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 09.09.2020 року у справі 643/13797/20 про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Центру надання адміністративних послуг, Департаменту земельних відносин Харківської міської ради, відділу Держгеокадастру в м. Харкові вчиняти будь-які дії по оформленню та реєстрації права власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову, в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Судом встановлено, що позивач звернулася до суду із позовними вимогами, відповідно до яких просила суд зобов`язати ОСОБА_2 демонтувати ворота та паркан, що розташовані на межі суміжних земельних ділянок за адресою АДРЕСА_2 і відновити моє порушене право шляхом встановлення відстані 1,0 м від стіни належного мені будинку літ. А-1, вбиральні літ.П та сараю літ.О, які розташовані на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_3 до межі суміжної земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої позовної заяви позивачка посилалася на той факт, що відповідачка фактично самовільно захватила належній їй 1 метр земельної ділянки від стіни її будинку. Саме такі обставини позову від 04.09.2020 року та позовні вимоги, які були в ньому викладені досліджувались судом під час ухвалення рішення про задоволення заяви про забезпечення позову. Станом на 09.09.2020 року тобто на день прийняття ухвали про застосування заходів забезпечення позову предмет на підстави позовних вимог не змінювались.

Однак, представником позивача 11 березня 2021 року була подана заява в порядку ст. 49 ЦПК України про зміну предмету позову в якій вона просила суд встановити постійний та безоплатний сервітут на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 шляхом надання можливості проходу та проїзду через ворота літ. №5 по території вказаної земельної ділянки до зовнішньої стіни будинку літ. А-1 домоволодіння АДРЕСА_3 його власнику для обслуговування та здійснення ремонту.

Згодом, 13.02.2023 року представник позивача уточнила вказані позовні вимоги з урахуванням висновків проведеної судової земельно-технічної експертизи від 09.12.2022 року.

Зміна предмету позову змінили обставини, що зумовлювали застосування заходів забезпечення позову, які були встановлені ухвалою суду від 09.09.2020 року, а тому суд вважає, що потреба у забезпеченні позову відпала з наступних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 403 Цивільного кодексу України сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном.

Сервітут зберігає чинність у разі переходу до інших осіб права власності на майно, щодо якого він встановлений.

За таких обставин суд вважає, що оформлення земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 у власність відповідачем, у разі задоволення позову, ніяким чином не може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Доводи представника позивача не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, а заходи забезпечення позову, які були застосовані ухвалою суду від 09.09.2020 року підлягають скасуванню.

Керуючись ст. 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Сластнікової Г.О. про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони будь-яким органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Центру надання адміністративних послуг, Департаменту земельних відносин Харківської міської ради, відділу Держгеокадастру в м. Харкові вчиняти будь-які дії по оформленню та реєстрації права власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складений 04.04.2023 року.

Суддя Олійник О.О.