ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5285/23 Справа № 185/9498/22 Суддя у 1-й інстанції - Перекопський М.М. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні у м. Дніпро апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2023 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування страхових виплат в порядку регресу ( суддя першої інстанції Перекопський М.М.),

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» звернулась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування страхових виплат в порядку регресу, в якому просило стягнуто з відповідача на свою користь в порядку регресу суму у розмірі 9809,15 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від18 квітня 2023 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування страхових виплат в порядку регресу відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодилась представник позивача Бабіч Н.А. та подала апеляційну скаргу, вважає, що при ухваленні рішення судом були порушені норми матеріального та процесуального права.

Обґрунтовує скаргу тим, що суд помилково вирішив, що, якщо ОСОБА_1 є пенсіонером за загальним захворюванням довічно починаючи з 01.10.2019 року, то пільга на 50% страхового платежу поширюється саме на нього. По- перше, судом не зазначено, яка група інвалідності набута відповідачем, втім це має значення для правильного вирішення справи, по друге- до пільгової категорії належить особа, яка має відповідати таким критеріям :1.бути пенсіонером, 2.забезпечений транспортний засіб належить їй на праві власності. Тільки при відповідності особи цим двом критеріям особа є такою, що має право на пільгу.

Відповідач не має права власності на забезпечений ТЗ, тому він не є особою, яка визначена у ст.13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Бабіч Н.А. , просила рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

Згідно частини 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено,що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами,якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В даній справі ціна позову становить, 9809,15 гривень. тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (2684*100=268400), а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 вересня 2019 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, цивільно-правової відповідальності від нещасного випадку на транспорті "КАСКО", відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб "Renault Megane", реєстраційний номер НОМЕР_1 , строком дії до 13 вересня 2020 року включно на страхову суму за шкоду, заподіяну майну потерпілого, 100000,00 грн, життю та здоров`ю - 200000,00 грн, з франшизою 2000,00 грн. Вказане підтверджується копією відповідного страхового полісу №АО/6588247.

Відповідно копії постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року у справі № 185/963/20, 25.01.2020 року о 23.55 годині, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Рено Меган», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Соборній, в м.Павлограді, та наближаючись до перехрестя вул.Соборна та вул.Центральна, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Надати дорогу», не пропустив автобус марки «Івека», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого автобус «Івеко» зіткнувся з автомобілем марки «Рено меган», державний номерний знак НОМЕР_1 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, чим порушив додаток 1 дорожні знаки 2.1 ПДР України. При ц цьому ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 25.01.2020 року за участю автомобілів марки "Renault Megane", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та "Iveco Pegas 5237", реєстраційний номер НОМЕР_2 , є відповідач.

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки "Renault Megane", реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження, що підтверджується вищевказаною постановою суду.

Відповідно копіям страхового акта №ОЦВ-20-04-21169/1 від 28.02.2020 року та розрахунку страхового відшкодування від 28 лютого 2020 року, сума страхового відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля марки "Renault Megane", реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 19618,30 грн.

Згідно копії платіжного доручення від 18 березня 2020 року, позивачем було перераховано на рахунок потерпілої ОСОБА_4 страхові кошти у розмірі 19618,30 грн.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є пенсіонером, що виключає задоволення позову з огляду на приписи ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, оскільки до таких висновків суд прийшов з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 06 вересня 2019 року №АО/6588247.

При укладенні цього договору ОСОБА_5 скористався пенсійним посвідченням від 27.01.2003 року серія 83/25879 та отримав пільгу, передбачену пунктом 13.2 статті 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, згідно з яким розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, інвалід II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2 500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.

Відповідно до ст. ст. 993, 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 05 липня 2012 року, який набрав чинності 04 лютого 2013 року, п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" викладено в новій редакції, а саме передбачено, що у разі, якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 ст.13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

Зважаючи на вищевикладене та враховуючи, що договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів було укладено між ПАТ «НАСК «ОРАНТА» та ОСОБА_3 , який отримав пільгу, передбачену пунктом 13.2 статті 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", колегія суддів приходить до висновку, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, в тому числі й у разі, якщо останній керував забезпеченим транспортним засобом всупереч умовам договору.

Оскільки ОСОБА_1 відповідальний за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, яка мала місце 25.01.2020 року, отже із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від суми виплаченого страхового відшкодування, що становить 9809,15 грн.

Вина відповідача ОСОБА_1 була встановлена постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року у справі № 185/963/20, 25.01.2020 року о 23.55 годині, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Рено Меган», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Соборній, в м. Павлограді, та наближаючись до перехрестя вул. Соборна та вул. Центральна, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Надати дорогу», не пропустив автобус марки «Івека», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого автобус «Івеко» зіткнувся з автомобілем марки «Рено меган», державний номерний знак НОМЕР_1 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, чим порушив додаток 1 дорожні знаки 2.1 ПДР України. При цьому ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд першої інстанції всупереч вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України не перевірили викладених в позовній заяві доводів та не спростували їх належним чином, не застосував положення статті 993, 1191 ЦК України п. 38-1.1 ст. 38-1, п. 13.2 ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", які регулюють спірні правовідносини, що призвело до неправильного вирішення справи.

Отже, висновки суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача та користь позивача в порядку регресу 50 % завданої шкоди у розмірі 9809,15 грн. є помилковими.

Висновок суду першої інстанції, що відповідач є пенсіонером, що виключає задоволення позову, є безпідставним, оскільки відповідач не є власником транспортного засобу та не укладав договір страхування транспортного засобу, а тому не є особою, яка визначена у ст.13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що місцевий суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а позовні вимоги страхової компанії задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги Страхової компанії задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2481 грн ( а.с.74), та апеляційної скарги у розмірі 3721,50 грн (а.с.116), а всього 6202,50 грн.

Керуючись статтями 141,367,374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2023 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування страхових виплат в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» () шкоду в порядку регресу у розмірі 9809 (дев`ять тисяч вісімсот дев`ять) гривень 15 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» () судовий збір у розмірі 6202,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: О. В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська