Справа № 342/1293/22
Провадження № 2/342/130/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Матієк І.П.

з участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 , в якому просив позбавити батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 21 січня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що доводиться свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 22.03.2013 року. Однак, сімейне життя між нами поступово погіршувалося, кожен з них мав діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, у них почастішали сварки, відповідач був схильним до сімейного насилля. В кінцевому результаті це призвело до припинення шлюбних відносин. За рішенням Городенківського районного суду від 17.04.2015, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірваний, доньку ОСОБА_3 залишено проживати з позивачем. 04.11.2016 позивач змінила прізвище « ОСОБА_1 » на своє дошлюбне « ОСОБА_1 ». Після реєстрації другого шлюбу, позивач взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_1 », що доводиться рішенням Городенківського районного суду про розірвання шлюбу від 28.06.2022. Після припинення спільного проживання відповідач перестав приймати участь у житті доньки. Він не надавав кошти на її утримання, не цікавився її розвитком та вихованням. В 2016 році позивач подала до суду заяву про стягнення аліментів, 03.03.2017 Городенківським відділом ДВС відкрито виконавче провадження. Відповідач сплачував аліменти нерегулярно та не в повному обсязі. Коли ОСОБА_3 захворіла, позивач звернулася до відповідача з проханням про матеріальну допомогу на лікування, проте він їй відмовив, дівчинку не навідав. З березня 2022 року взагалі припинив виплату аліментів та будь яке інше матеріальне утримання доньки. З того часу, коли сторони почали проживати роздільно, заінтересованість відповідача в подальшій долі доньки стала зменшуватися. На даний час він зовсім перестав опікуватися їх дитиною - не приймає участі у вихованні, не провідує, не телефонує, не цікавиться життям дитини. Така поведінка відповідача є безвідповідальною, так як на батьків покладається забезпечення основних життєвих потреб неповнолітніх дітей, які повністю залежать від батьків та не можуть забезпечувати себе самостійно. Востаннє відповідач бачив доньку у травні 2017 року. Він випадково зайшав до позивача на роботу, а ОСОБА_3 цього дня була з нею. Коли відповідач пішов, донька запитала мене, що це за дядя. Внаслідок протиправної поведінки відповідача дівчинка забула його, не сприймає як батька, не згадує про нього. Відповідач не намагається змінити ситуацію, він усвідомлено нехтує своєю дитиною. Відсутність сталого спілкування між батьком та донькою стала причиною відстності будь якого емоційного зв`язку між ними. Після припинення сімейних стосунків між сторонами, відповідач запевнив позивача, що буде опікуватися їх донькою та утримувати її. В перший рік після розлучення він двічі навідав дитину та кілька разів телефонував. Однак, в подальшому його контакт з донькою припинився. Всупереч вимогам сімейного законодавства відповідач цілковито самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, та протягом останніх років не несе жодної відповідальності за майбутнє дитини. У свою чергу позивач не хоче, щоб її дівчинка почувалася покинутою, непотрібною власному батькові, так як такі відчуття формують у дитини комплекси неповноцінності. З поведінки відповідача позивач зрозуміла, що матеріальне утримання дитини є для нього непосильним тягарем, будь якої зацікавленості донькою він не проявляє. 30.11.2022 ОСОБА_2 добровільно оформив нотаріально засвідчену заяву, якою підтвердив свою згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно доньки. Він ствердив, що значний період часу не проживає з дитиною, не бере участі у її вихованні та утриманні та не має змоги здісйнювати батьківські права щодо дівчиники. Відповідач висловив своє небажання спілкуватися і приймати участь у вихованні доньки. Позивач з донькою постійно проживають у житловому будинку її мами, в якому донька має окрему, комфортну для її проживання кімнату. Позивач має матеріальну можливість утримувати доньку. З довідки Городенківського ліцею №2 вбачається, що учениця 4А класу ліцею ОСОБА_3 добре ставиться до навчання, дотримується дисципліни, старанна та вихована. Вихованням дитини займається мати, батько за чотири навчальні роки жодного разу дитиною не цікавився. Таким чином, позивач зможе самостійно забезпечити виховання та утримання дитини відповідно до вимог законодавства та моральних засад суспільства. За таких обставин, позивач вважає, що викладені обставини суперечать законним інтересам її неповнолітньої дитини, викликають у неї хибну уяву про батька, формують у неї комплекс неповноцінності, як покинутої дитини. Таким чином є всі підстави, передбачені п. 2 ст. 164 СК України, для позбавлення відповідача батьківських прав. В результаті вжитих позивачем заходів досудового врегулювання спору відповідач подав заяву про відмову від батьківських прав щодо дитини.

14 грудня 2022 року відкрито провадження у даній цивільній справі та залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради (м. Городенка вул. Шевченка, 77).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 28.03.2023 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явивсяз невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки). Відповідач причин неявки суду не повідомив, відзив не подав.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської радидо суду поступив висновок органу опіки та піклування Городенківської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та клопотання про розгляд справи без участі представника служби у справах дітей. Висновок органу опіки та піклування Служба у справах дітей підтримує в повному обсязі.

Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено.

Вислухавши в судовому засіданні позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 164 Сімейного кодексу України визначений виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22 березня 2013 року виконкомом Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідний актовий запис № 5 від 22 березня 2013 року.

Рішенням Городенківського районного суду від 17 квітня 2015 року по справі № 342/253/15-ц (провадження № 2/342/216/2015) розірвано шлюб між гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрований 21.01.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 3; доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на проживанні з матір`ю ОСОБА_1 ; після розірвання шлюбу залишено позивачці прізвище « ОСОБА_1 ». Дане рішення суду 28 квітня 2015 року набрало законної сили.

ОСОБА_2 винесено офіційне застереження про недопущення вчинення насильства у сім`ї за повідомленням ОСОБА_1 , що слідує із копії листа-повідомлення Городенківського РВ УМВС в Івано-Франківській області Вих. № 4/3517 від 19.09.2014.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 04 листопада 2016 року змінила прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (відповідний актовий запис № 43), що доводиться копією свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_2 , виданого 04 листопада 2016 року Городенківським районним відділом державної реєстрації атків цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

03 березня 2017 року головним державним виконавцем Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 342/1198/16-ц, виданого 23.01.2017 Городенківським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки.

Рішенням Городенківського районного суду від 28 червня 2022 року по справі № 342/424/22 (провадження № 2/342/347/2022) розірвано шлюб між гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрований 04 серпня 2021 року Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 452; після розірвання шлюбу залишено відповідачці прізвище « ОСОБА_1 ». Дане рішення суду 29 липня 2022 року набрало законної сили.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та її дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані та проживають по АДРЕСА_1 , що стверджується копіями: довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої ЦНАП Городенківської міської ради та довідки Котиківського старостинського округу Городенківської міської ради № 6-181 від 02.12.2022. Житловий будинок з господарськими прибудовами по АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_13 на підставі договору дарування будинку від 24.04.1997.

Довідкою, виданою 01.12.2022 Городенківським ліцеєм № 2 Городенківської міської ради доводиться, що дочка сторін ОСОБА_3 навчається в 4-А класі Городенківського ліцею № 2. Учениця старання, вихована. ОСОБА_3 добре відноситься до навчання. На шкільних перервах поводить себе гарно. Дотримується правил шкільного розпорядку. Вихованням дочки займається мама - ОСОБА_1 . Батько участі у вихованні дочки не бере. За чотири роки перебування дитини в школі, батько жодного разу не поцікавився дитиною.

Із розрахунку із сплати аліментів згідно виконавчого листа № 342/1198/16-ц від 23.01.2017, виданого Городенківським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вбачається, що станом на 01.03.2023 сума заборгованості по сплаті аліментів становить 31926,06 грн.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показала, що вона та позивач є подругами, знайомі вони дуже давно, їх діти разом відвідували садок і на даний час разом відвідують школу. Час від часу ОСОБА_15 буває у позивача вдома. Батько ОСОБА_3 ОСОБА_2 з 2016 року не проживає з сім`єю, і з того часу його не бачила. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини з 2016 року, не передає дитині кошти, подарунки та взагалі не цікавиться дитиною.

Свідок ОСОБА_17 , яка є класним керівником 4 «А» класу Городенківського ліцею № 2, в якому навчається ОСОБА_3 в судовому засіданні суду показала, що вже майже 4 роки дитина навчається в школі і її вихованням і навчанням займається тільки мама ОСОБА_1 . Про батька дитини свідку нічого не відомо. Дитина про батька взагалі не говорить. Батько жодного разу не приходив і не цікавився дочкою.

Висновком органу опіки та піклування Городенківської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради від 27 січня 2023 року № 558, стверджено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Городенківської міської ради 13.10.2022 розглядалось питання доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , та з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини вирішено доцільним позбавити його батьківських прав стосовно його малолітньої дочкиОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 . Підстав не приймати до уваги згаданий висновок у суду немає, оскільки він ґрунтується на доказах, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Із заяви відповідача ОСОБА_2 від 30.11.2022, засвідченої приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я., зареєстрованої в реєстрі за № 2393 вбачається, щоОСОБА_2 дає згоду на позбавлення його батьківських права на його малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим відмовляється від її виховання та утримання, так як не має змоги надалі це здійснювати. Він значний період часу не проживає з нею і не бере участі у її вихованні та утриманні. Дає згоду на розгляд Городенківським районним судом Івано-Франківської області справи про позбавлення його батьківських прав на його дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та на задоволення позову на користь позивачки, матері дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проти позову не заперечує і просить розглядати дану справу без його участі.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Мати чи батько вважаються такими, що ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, якщо вони за станом свого психічного здоров`я усвідомлюють значення своїх дій та можуть керувати ними, а також якщо вони мають юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов`язку.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р., дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За приписами ст.7 Сімейного кодексу України, яка встановлює загальні засади регулювання сімейних відносин, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідач, маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки, завідомо, навмисно ухиляється від їх виконання у відношенні малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : не піклується про здоров`я дитини, її фізичний і духовний розвиток, навчання, виховання, не дбає про харчування, медичний догляд, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її повноцінного розвитку. Вищевказані факти відповідачем не спростовані. ОСОБА_2 нехтує своїми батьківськими обов`язками відносно дочки ОСОБА_3 . За таких обставин, позов, заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів малолітньої дитини, судом визнається таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Водночас суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

На підставі викладеного, ст.ст. 150, 155, 164-166 СК України, керуючись ст.ст. 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Олієво-Королівка Коломийського району Івано-Франківської областістосовно його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача -Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської міської ради (м. Городенка вул. Шевченка, 77).

Повне судове рішення складене 31.03.2023.

Суддя: Федів Л. М.