Справа № 476/407/22
Провадження № 2/476/29/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2023 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Козаченко Л.М.

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "АГРО-ФЛАГМАН" про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками та скасування державної реєстрації прав оренди

В С Т А Н О В И В :

12.09.2022 року представник позивача Котенко І.О. звернулася в суд в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ "СГВП "АГРО-ФЛАГМАН" про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками та скасування державної реєстрації прав оренди.

В обґрунтування заявленого позову вказує, що позивач є власником двох земельних ділянок площею 6,0717 га, кадастровий номер :01:000:0711 та площею 6,0262 га, кадастровий номер :01:000:0712, які розташовані на території Калинівської сільської ради Миколаївської області. 10 вересня 2014 року між позивачем та ТОВ "СГВП "АГРО-ФЛАГМАН" укладено два договори оренди вищевказаних земельних ділянок, строк дії яких становив 7 років. Право оренди на вказані земельні ділянки зареєстровано 25.03.2015 року. Термін дії вказаних договорів закінчився 25.03.2022 року. Ще до закінчення терміну оренди земельних ділянок, не маючи наміру в подальшому продовжувати договори оренди земельних ділянок із ТОВ "СГВП "АГРО-ФЛАГМАН" 14.07.2021 року звернувся до відповідача з заявою не обробляти його земельні ділянки у зв`язку з тим, що він не бажає продовжувати строк дії договорів оренди, а виявив бажання обробляти свої земельні ділянки самостійно. Проте, відповідач, діючи всупереч вимогам закону, відмовився в усній формі повертати спірні земельні ділянки в його користування, а 19.08.22 року позивач отримав відповідь, що відповідно до підпункту 1 пункту 27 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України, вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зокрема договори оренди строк користування земельними ділянками щодо них закінчився після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення приватної власності.

Посилаючись на викладене, просив суд усунути перешкоди в користуванні земельними ділянками площею 6,0717 га (кадастровий номер :01:000:0711) та 6,0262 га (кадастровий номер :01:000:0712), які розташовані на території Калинівської сільської ради Миколаївської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "АГРО-ФЛАГМАН" повернути їх власнику ОСОБА_1 , скасувати державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі.

Ухвалою судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Єланецького районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2022 року в задоволенні заяви про забезпечення позову у межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "АГРО-ФЛАГМАН" про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками та скасування державної реєстрації прав оренди відмовлено.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про слухання справи.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, до суду направила заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ТОВ "СГВП "АГРО-ФЛАГМАН" в судове засідання не з`явився, 11.10.2022 року направив до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вважає, що відповідно до підпункту 1 пункту 27 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України, вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зокрема договори оренди строк користування земельними ділянками щодо них закінчився після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення приватної власності. Таким чином Законом № 2145-ІХ передбачено автоматичне поновлення договорів на користування землею, які закінчилися після введення воєнного стану, починаючи з 24.02.2022 року до скасування (припинення) воєнного стану. Договори оренди земельних ділянок не припинили свою дію до 07 квітня 2022 року і на них поширюється дія Закону № 2145-ІХ. Також просив відмовити в задоволенні вимог про стягнення судових витрат, зазначаючи, що заявлені витрати не є дійсними, обґрунтованими, розумними, реальними, але є непропорційними та не співмірними із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Так, за Конституцією України, ст.ст. 4, 49 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок загальною площею 6,0717 га, кадастровий номер :01:000:0711 та площею 6,0262 га, кадастровий номер :01:000:0712, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Калинівської сільської ради Миколаївської області (а. с. 12-15).

10.09.2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ "СГВП "АГРО-ФЛАГМАН", в особі генерального директора Жданової І.П., укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки загальною площею 6,0717 га, кадастровий номер :01:000:0711 (а. с. 16-19).

Згідно п.п. 1, 2, 8 вказаного договору у строкове платне користування строком на 7 років передалася земельна ділянка площею 6,0717 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Калинівської сільської ради Миколаївської області.

Пунктом 42 вказаного договору передбачено, що він набирає чинності після підписання сторонами.

За актом приймання-передачі земельної ділянки в користування на умовах оренди від 10.09.2014 року вищевказана земельна ділянка передана ТОВ "СГВП "АГРО-ФЛАГМАН", в особі генерального директора ОСОБА_2 (а. с. 18).

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, на підставі договору оренди землі № б/н від 10.09.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "СГВП "АГРО-ФЛАГМАН", державним реєстратором реєстраційної служби Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області Хмурінською Д.Ю. винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20264881 від 23.03.2025 року, згідно якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис про реєстрацію іншого речового права: права оренди земельної ділянки загальною площею 6,0717 га з кадастровим номером :01:000:0711 та строком дії до 25.03.2022 року (а.с. 19).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 10.09.2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ "СГВП "АГРО-ФЛАГМАН", в особі генерального директора Жданової І.П., укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки загальною площею 6,0262 га, кадастровий номер :01:000:0712 (а. с. 20-21).

Згідно п.п. 1, 2, 8 вказаного договору у строкове платне користування строком на 7 років передалася земельна ділянка площею 6,0262 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Калинівської сільської ради Миколаївської області.

Пунктом 42 вказаного договору передбачено, що він набирає чинності після підписання сторонами.

За актом приймання-передачі земельної ділянки в користування на умовах оренди від 10.09.2014 року вищевказана земельна ділянка передана ТОВ "СГВП "АГРО-ФЛАГМАН", в особі генерального директора ОСОБА_2 (а. с. 22).

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, на підставі договору оренди землі № б/н від 10.09.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "СГВП "АГРО-ФЛАГМАН", державним реєстратором реєстраційної служби Єланецького районного управління юстиції Миколаївської області Хмурінською Д.Ю. винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20269010 від 23.03.2025 року, згідно якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис про реєстрацію іншого речового права: права оренди земельної ділянки загальною площею 6,0262 га з кадастровим номером :01:000:0712 та строком дії до 25.03.2022 року (а.с. 23).

Відповідно до розділу «Умови повернення земельної ділянки» вищевказаних договорів оренди від 10.09.2014 року, орендар взяв на себе зобов`язання, серед іншого повернути орендодавцю земельну ділянку після припинення дії договору.

Розділом «Зміна умов договору і припинення його дії» вищевказаних договорів оренди від 10.09.2014 року передбачено, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до заяви від 14 липня 2021 року позивач звертався до директора ТОВ "СГВП "АГРО-ФЛАГМАН" Бондарчука А.П. з проханням не обробляти земельні ділянки, площею 6,0717 га, кадастровий номер :01:000:0711 та площею 6,0262 га, кадастровий номер :01:000:0712, оскільки буде обробляти їх самостійно (а.с. 24).

Як вбачається із заяви від 21 липня 2022 року, позивач звертався до ТОВ "СГВП "АГРО-ФЛАГМАН", в якій просив повернути йому вищевказані земельні ділянки, оскільки строк дії договорів закінчився 25.03.2023 року (а.с. 25).

Оскільки вирішити питання про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками не видається можливим, нині захист прав позивача можливий лише у судовому порядку.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 3 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами першою-другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом частини першої статті 78 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Частиною першою статті 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

Як вбачається зі змісту пункту 8 Розділу «Строк дії договору» вищевказаних договорів оренди землі, такі були укладені на строк 7 років. Цим же пунктом договорів оренди землі передбачено наступне: якщо протягом 60 денного строку до закінчення договору жодна із сторін не заявила про його припинення договір вважається продовжений на той же строк, на тих же умовах.

Судом встановлено, що відповідач ТОВ "СГВП "АГРО-ФЛАГМАН" набув право оренди земельних ділянок з моменту державної реєстрації договорів оренди, які були укладені у 2014 році, а саме з 25.03.2015 року сторони погодилися, що строк договору оренди закінчився 25.03.2022 року.

Представник відповідача, посилаючись на положення підпункту 1 пункту 27 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України, вважає поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зокрема договори оренди строк користування земельними ділянками щодо них закінчився після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення приватної власності.

Так, відповідно до п.1 розділу І зазначеного закону, Розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2002 р., № 3-4, ст. 27) доповнено пунктами 27 і 28 такого змісту: "27. Під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: 1) вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану, щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення: а) державної, комунальної власності, невитребуваних, нерозподілених земельних ділянок, а також земельних ділянок, що залишилися у колективній власності і були передані в оренду органами місцевого самоврядування; б) приватної власності;"

Згідно із пп. 10 п.27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, книга реєстрації землеволодінь і землекористувань в умовах воєнного стану ведеться районною військовою адміністрацією у паперовій та електронній формах. У Книзі реєстрації землеволодінь і землекористувань в умовах воєнного стану здійснюється державна реєстрація , зокрема, договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, переданих в оренду органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування; договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, переданих в оренду постійними користувачами, емфітевзису, договорів про передачу права землекористування; договорів про внесення змін до зазначених у цьому підпункті договорів, договорів про розірвання зазначених договорів.

Отже, чинним законодавством України передбачається в умовах воєнного стану ведення Книги реєстрації землеволодінь і землекористувачів, здійснення державної реєстрації договорів про розірвання договорів оренди земельних ділянок.

Системне телеологічне тлумачення зазначених приписів дозволяє зробити висновок про те, що законодавець під час дії воєнного стану дозволив вважати поновленими на один рік без волевиявлення сторін договори оренди земельних ділянок саме для спрощення оформлення відповідних змін для тих сторін, які бажають продовжити дані правовідносини. Однак, заборона припиняти такі правовідносини із наведених відповідачем правових норм не вбачається.

До того ж, на момент набрання чинності змін до "Перехідних положень" Земельного кодексу України дія договорів оренди земельних ділянок належних позивачу припинена, а тому не може застосовуватись до даних правовідносин.

Із матеріалів справи слідує, що сторони не заперечували, що відповідач продовжує користуватися земельними ділянками. Інших доказів, які б свідчили про відсутність перешкод в користуванні земельними ділянками суду не надано.

Враховуючи підстави позову наведені позивачем у позовній заяві, а також заперечення відповідача, позивач у цій справі наполягає на поверненні йому земельних ділянок, вважаючи, що ці ділянки знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на ці ділянки. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельної ділянки, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, зокрема шляхом пред`явлення вимоги про повернення таких ділянок.

Представником позивача також заявлено вимоги про скасування державної реєстрації за відповідачем права оренди земельних ділянок, належних позивачеві, на підставі договорів оренди землі від 10.09.2014 року.

Відповідно до положень Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про оренду землі», об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до cт. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні це гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Таким чином, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні записи про право оренди земельних ділянок за відповідачем, які не ґрунтуються на укладених договорах оренди землі, порушують права та законні інтереси позивача на користування та розпорядження земельними ділянками, то ефективним способом захисту порушених прав позивача є скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію прав оренди на земельні ділянки за відповідачем, що забезпечить реальне відновлення порушених прав.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 30.06.2020 року в справі № 922/3130/19.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведені обставини, дослідивши надані сторонами докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також представник позивача просила стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі.

Так, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору за чотири вимоги немайнового характеру у розмірі 3969,60 грн. (992,40 грн. х 4).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження фактично понесених витрат представником позивача надано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (а.с. 27). Проте, стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу, а саме документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Тому суд вважає, що підстав для задоволення вимог в частині стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "АГРО-ФЛАГМАН" про усунення перешкод в користуванні земельними ділянками та скасування державної реєстрації прав оренди задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 6,0717 га (кадастровий номер :01:000:0711) та земельною ділянкою 6,0262 га (кадастровий номер :01:000:0712), які розташовані на території Калинівської сільської ради Миколаївської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "АГРО-ФЛАГМАН" повернути їх власнику - ОСОБА_1 .

Скасувати державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "АГРО-ФЛАГМАН" () щодо земельної ділянки площею 6,0717 га з кадастровим номером :01:000:0711, що зареєстроване 25.03.2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 9170454 та припинити право оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "АГРО-ФЛАГМАН" () на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0711, за договором оренди земельної ділянки від 10.09.2014 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "АГРО-ФЛАГМАН".

Скасувати державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "АГРО-ФЛАГМАН" () щодо земельної ділянки площею 6,0262 га з кадастровим номером :01:000:0712, що зареєстроване 25.03.2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 9172350 та припинити право оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "АГРО-ФЛАГМАН" () на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0712, за договором оренди земельної ділянки від 10.09.2014 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "АГРО-ФЛАГМАН".

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське виробниче підприємство "АГРО-ФЛАГМАН" () на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 3969 (три тисячі дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 60 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 23.03.2023 року.

Суддя Н.В.Чернякова