Справа № 754/5574/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Лісовська О.В., розглянувши клопотання представника відповідача про надання судового доручення із збирання доказів по цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про виключення запису з актового запису про народження, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 про виключення запису з актового запису про народження.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва призначено судову генетичну експертизу.

У подальшому експертною установою було надіслано на адресу суду повідомлення про необхідність явки сторін та дитини до експертної установи для відібрання зразків на 25.08.2023 року.

24.08.2023 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про надання судового доручення із збирання доказів у цивільній справі. Клопотання мотивовано тим, що для проведення судово-генетичної експертизи необхідним є відібрання зразків ДНК батька та дитини, які останні повинні надати особисто. Але представник повідомляє про неможливість забезпечення явки відповідача та дитини до експертної установи, оскільки тривалий час дитина проживає на території держави Ізраїль і має ізраїльське громадянство, що підтверджується відповідними письмовими доказами. Враховуючи діючий в Україні воєнний стан та загрозу, яка існує для дитини під час війни, мати дитини вважає за доцільне, щоб дитина перебувала у безпечному місці, внаслідок чого вона не зможе прибути до України для надання біологічних зразків, що може унеможливити проведення експертного дослідження на підставі рішення суду. На підставі викладеного представник відповідача просить скласти судове доручення компетентному суду держави Ізраїль про надання міжнародної правової допомоги в цивільній справі щодо отримання доказів - об`єктів біологічних зразків ДНК дитини ОСОБА_3 для порівняльного дослідження та проведення судово-генетичної експертизи на території України.

Зваживши доводи клопотання, вивчивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 про виключення запису з актового запису про народження.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва призначено судову генетичну експертизу.

У подальшому експертною установою було надіслано на адресу суду повідомлення про необхідність явки сторін та дитини до експертної установи для відібрання зразків на 25.08.2023 року.

01.09.2023 року до суду надійшло повідомлення експертної установи про необхідність явки сторін та дитини до експертної установи 06.10.2023 року для відібрання зразків для проведення судової експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Частиною 2 статті 116 ЦПК України визначено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Як визначено ст.. 87 ЦПК України, суд, який розглядає справу або заяву про забезпечення доказів, в разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії. В ухвалі про судове доручення коротко викладається суть справи, що розглядається, зазначаються особи, які беруть участь, обставини, що підлягають з`ясуванню, докази, які повинен зібрати суд, що виконує доручення, зокрема перелік питань, поставлених учасниками справи та судом.

З наданих суду письмових доказів вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_3 проживають на території держави Ізраїль.

Частиною 1 статті 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що у разі, якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Держава Ізраїль та Україна є учасниками багатосторонніх договорів, які забезпечують можливість зібрання доказів, зокрема: Конвенція про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах, 1970 р.; Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, 1965 р.; Конвенція з питань цивільного процесу, 1954 р.

Відповідно до ст.. 1 Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах у цивільних або комерційних справах судовий орган Договірної Держави може відповідно до положень законодавства цієї Держави шляхом надіслання судового доручення звернутися до компетентного органу другої Договірної Держави з проханням отримати докази або провести інші процесуальні дії.

Пунктом 1.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень визначено, що суди України з питань надання міжнародної правової допомоги в цивільних справах взаємодіють з іноземними компетентними органами через міжрегіональні управління та Міністерство юстиції України.

Згідно із п. 2.1 вказаної Інструкції у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном. Доручення складається судом України, який розглядає цивільну справу, і повинно містити інформацію та документи, передбачені міжнародним договором України. Доручення адресується компетентному суду запитуваної держави.

Відповідно до п. 2.5 Інструкції Суд України направляє доручення через міжрегіональне управління до Мін`юсту, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Але при цьому слід зазначити, що відповідно до встановленого порядку відібрання зразків біологічного матеріалу для проведення судово-генетичних експертиз у справах про спірне батьківство здійснюється з дотриманням порядку, визначеного нормативними документами експертної установи, що забезпечує достовірність отримуваних результатів досліджень та їх доказову надійність у суді.

Таким чином, відібрання зразків для проведення судової експертизи здійснюється виключно працівником центру - судовим експертом, якому доручено проведення експертизи. Відбір проводиться за умови одночасної явки ймовірного батька, матері та дитини із пред`явленням оригіналів документів, що посвідчують особу.

З аналізу діючого законодавства вбачається, що на даний час залишається неврегульованим питання транспортування зразків, відібраних за кордоном, тобто механізм передачі вказаних зразків до України, що може у подальшому поставити під сумнів результати проведеної за цими зразками судової експертизи.

Одночасно суд зазначає, що жодна із сторін не позбавлена можливості подати до суду експертний висновок, зроблений поза межами судового засідання, як це передбачено ч. 1 ст. 106 ЦПК України.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, неврегульованість деяких питань, що може вплинути на результати проведеної судової експертизи, суддя приходить до висновку, що підстав для задоволення клопотання представника відповідача немає, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 87, 116, 117 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про надання судового доручення із збирання доказів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Лісовська