ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5333/23 Справа № 174/32/23 Суддя у 1-й інстанції - Борцова А.А. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів (суддя першої інстанції Борцова А.А.),

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2023 року позивачка ОСОБА_2 звернулась до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 21.11.2014 у справі №414/1875/14-ц в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів задоволено.

Змінено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Кремінського районного суду Луганської області від 21.11.2014 у справі № 414/1875/14-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн., щомісячно, шляхом зміни способу їх стягнення.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює в Приватному підприємстві «Західний Буг», слюсарем з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування, РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Із вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_1 , та подав апеляційну скаргу, вважає, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно та однобічно з`ясовано усі фактичні обставини справи, неналежно досліджено і не надано належної правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам і фактам.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що на його утриманні перебуває донька ІНФОРМАЦІЯ_5 від спільного шлюбу з ОСОБА_4 . На даний час дружина перебуває у відпустці за доглядом за дитиною до досягнення нею трьох років, ніяких доходів не отримує.

Також наголошує на тому, що утримує свої похилих батьків які залишились на окупованій території в смт. Мілове Луганської області.

ОСОБА_1 просив рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з нього аліменти у розмірі 1/8 всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу. в якому вона вказує, що скарга відповідача є безпідставною, оскільки твердження відповідача, що він сплачує аліменти на утримання доньки у значному більшому розмірі, ніж це було визначено рішенням не відповідає дійсності.

Твердження відповідача про те, що він самостійно утримує не тільки свою дитину, але й дружину теж не підтверджено наданими доказами як те що він утримує своїх батьків.

ОСОБА_2 просила рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року залишити без змін.

Згідно п.1 ч.4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянути справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексації аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

Згідно частини 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В даній справі позовні вимоги про стягнення аліментів, а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що факт наявності у сторін неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , згідно якого остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 і її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . (а.с.4)

Факт перебування сторін у зареєстрованому шлюбі та факт розірвання між ними шлюбу підтверджується копією рішення Кремінського районного суду Луганської області від 09.12.2014, яке набрало законної сили 30.12.2014. (а.с.5)

Згідно копії рішення Кремінського районного суду Луганської області від 21.11.2014, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини - доньки ОСОБА_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн., щомісячно. (а.с.6,7)

Позивачка та неповнолітня дитина є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується копіями довідок, виданими УСЗН ДСГП Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, відповідно до яких вони проживають за адресою: АДРЕСА_4 . (а.с.11,12)

Факт перебування відповідача у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Буським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області. (а.с.45)

Факт наявності у відповідача другої неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 , згідно якого остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 і її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.45 зворот)

Відповідач, його дружина ОСОБА_4 та їхня дочка ОСОБА_5 проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої виконавчим комітетом Буської міської ради Золочівського району Львівської області (а.с.44) та копією акту обстеження від 01.03.2023, складеного посадовою особою виконавчого комітету Буської міської ради (а.с.44 зворот)

Дружина відповідача ОСОБА_4 працює у ТОВ «Бусол», займає посаду закрійника, на даний час перебуває у відпустці без збереження заробітної плати на період дії воєнного стану, що підтверджується копією довідки наданої роботодавцем (а.с.46 зворот) та не отримує жодних видів допомоги, що підтверджується копією довідки виданої УСЗН Золочівської районної державної адміністрації Львівської області №274 від 01.03.2023. (а.с.47)

Мати відповідача ОСОБА_6 є пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 . (а.с.49)

На підтвердження незадовільного стану здоров`я матері, відповідачем надана копія виписки з медичної карти (а.с.51 зворот -52) та копією висновку ВКК (а.с.52 зворот).

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, щобудь - яких доказів щодо розміру його доходів, надання ним матеріальної допомоги батькам та перебування на його утриманні дитини від другого шлюбу ним не надано, та і наявність у відповідача ще однієї дитини не звільняє його від обов`язку надавати матеріальне утримання дитині від першого шлюбу у розмірі, що є необхідним та достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Згідно ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.ст. 187,189-192,194-197цьогоКодексу.

Відповідно дост.141СК України,мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.ч.1,2 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Згідно з ст.27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР №789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_4 у позивачки і відповідача є спільна дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач знаходиться у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Буським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Львівській області. (а.с.45)

Факт наявності у відповідача другої неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 , згідно якого остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 і її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.45 зворот)

Дружина відповідача ОСОБА_4 працює у ТОВ «Бусол», займає посаду закрійника, на даний час перебуває у відпустці без збереження заробітної плати на період дії воєнного стану, що підтверджується копією довідки наданої роботодавцем (а.с.46 зворот) та не отримує жодних видів допомоги, що підтверджується копією довідки виданої УСЗН Золочівської районної державної адміністрації Львівської області №274 від 01.03.2023. (а.с.47)

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимоги, суд в оскаржуваному рішення зазначив, що відповідач не підтвердив факт перебування на його утриманні дитини від другого шлюбу, проте з даним твердженням апеляційний суд не погоджується та вважає його безпідставним, оскільки саме на батьків покладається обов`язок забезпечувати дітей. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази того, що дружина відповідача на даний час не працює, дитини не досягла трьох років, апеляційний суд вважає, що суд місцевий суд необгрунтовано не звернув увагу на дані обставини та задовольнив позовну в повному обсязі.

Посилання позивачки у відзиві на апеляційну скаргу, що на її утримання перебувають батьки та їй довелось облаштовувати побут не підтверджено жодним доказам.

Надані позивачкою довідки про знаходження її батьків на обліку як ВПО також не можуть підтверджувати, що вони перебувають на її утриманні, оскільки відповідно до урядової постанови №332, яку прийняли 20 березня 2022 року минулого року, внутрішньо переміщеним особам з державного бюджету щомісячно виплачується допомога на проживання.

Також апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не надано оцінку тім обставинам, що дочка позивачки також є ВПО і згідно постанови КМУ № 332 отримує щомісячно грошову допомогу у розмірі 3000 грн.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

З урахуванням вищевказаного та обов`язку утримання доньки обома батьками, а також враховуючи наявність іншої неповнолітньої дитини, апеляційний суд вважає за необхідне зменшити визначений судом першої інстанції розмір стягнутих аліментів з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача до 1/6 частини всіх його доходів, оскільки такий розмір відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статями 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 21 березня 2023 року в частині стягнення аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює в Приватному підприємстві «Західний Буг», слюсарем з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування, РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 805,20 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: О.В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська