Справа №: 343/2389/21
Провадження №: 2/0343/83/23
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді Керніцького І. І.,

з участю: секретаря судового засідання Оленюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 343/2389/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

представник позивачів - адвокат Юхименко Р.І. звернулася в інтересах позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь: ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 15 000 грн 00 коп., ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 30 000 грн 00 коп, ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 5 382 грн 83 коп., а також судові витрати, які складаються з судового збору, оплати на правову допомогу та витрат на виконання експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу.

Свої вимоги мотивує тим, що 30 грудня 2019 року близько 18 год 00 хв. ОСОБА_1 спільно зі своєю мамою ОСОБА_2 на автомобілі марки Volkswagen, моделі Transporter T4, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , перебуваючи в селі Витвиця Долинського району Івано-Франківської області, припаркував транспортний засіб у центрі села. Коли ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, перед автомобілем зупинився автобус, з якого вийшло багато людей, зокрема ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Відповідачі почали конфлікт з ОСОБА_1 з приводу неналежного виконання останнім своїх службових обов`язків, в ході якого ображали його нецензурною лайкою та образливо чіплялись, принижуючи його честь та гідність.

В подальшому відповідачі пошкодили автомобіль, а саме: розгойдували його, стукали у нього та виламували дверні ручки, намагаючись силоміць його відкрити, в якому в цей момент знаходилась ОСОБА_2 , в неї погіршилося самопочуття, внаслідок поведінки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_2 одразу було викликано швидку медичну допомогу. 02.01.202 ОСОБА_2 була оглянута сімейним лікарем. З 02.01.2020 по 10.02.2020 перебувала на стаціонарному лікуванні.

Постановами Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2020 року та 06 лютого 2020 року ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 визнано винними у вчиненні адміністративних правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Зазначає, що розмір заподіяної протиправними діями відповідачів матеріальної шкоди ОСОБА_3 становить 5 382 грн 83 коп.

Також казує, що моральних страждань зазнав і позивач ОСОБА_1 , який був наляканий

неадекватними діями відповідачів, які розхитували та пошкоджували автомобіль, в якому перебували ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Останній змушений був прикладати зусилля, щоб припинити дії відповідачів та захистити себе та свою матір від них.

Таким чином протиправними діями відповідачів заподіяно моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 та позивачці ОСОБА_2 , яку позивач оцінює в розмірі 15 000 грн 00 коп., позивачка оцінює в розмірі 30 000 грн 00 коп.

Представник відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвокат Ільницька С.В. подала відзив на позовну заяву в якому вказала, що 30 грудня 2019 року відповідачі їхали автобусом Долина-Гошів-Витвиця-Розточки-Кальна з м.Долина Долинського (Калуського) району Івано-Франківської області. Зважаючи на те, що через ожеледицю на дорозі мало двічі не злетіли з дороги у річку. Водій автобуса сказав пасажирам, яких було близько 15 чоловік, що це питання належить до компетенції Витвицького сільського голови ОТГ ОСОБА_1 , останній сидів у своєму автомобілі, який знаходився біля автобуса. Пасажири підійшли до транспортного засобу, в якому знаходився голова Витвицької ОТГ ОСОБА_1 , щоб з`ясувати чому не розчищають дороги від снігу та обледеніння. В той час, відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пішли до вбиральні. Коли повернулись через декілька хвилин, підійшли ближче до натовпу, побачили, що ОСОБА_1 кричить на людей з свого автомобіля, вживаючи нецензурну лексику. ОСОБА_4 протягом всього часу, коли відбувалася розмова мешканців із ОСОБА_1 , знаходився біля автобуса. Через кілька хвилин ОСОБА_1 , так і не вийшовши до мешканців територіальної громади, поїхав. Матері ОСОБА_1 в автомобілі відповідачі не бачили. Відповідачі до автомобіля не підходили, ушкоджень автомобілю не заподіювали, жодних перешкод щодо руху автомобіля ОСОБА_1 не чинили, як і не чинили таких перешкод інші мешканці ОТГ. Вважають, що позивачем недоведено наявність причинного звязку між заподіяними пошкодженнями автомобіля та діями відповідачів. ОСОБА_1 в позовній заяві не описано в чому проявились душевні страждання та в чому проявилось заподіяння маральної шкоди. Причини захворювання позивачки ОСОБА_2 є різні, не має жодного доказу, який б свідчив, що захворювання сталося внаслідок винних дій відповідачів. Просить відмовити позивачам в задоволенні позовних вимог про відшкодування майнової та матеріальної шкоди в повнову обсязі. Судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу, покласти на позивачів.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Юхименко Р.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві. Просили позов задовольнити. Позивач ОСОБА_1 зазначив, що найбільше активних дій вживав ОСОБА_6 . Розхитували машину всі троє. ОСОБА_6 його штовхав та шарпав, намагався витягнути з машини. Ввважає, що ці дії відносно нього були вчинені, як до посадової особи органу місцевого самоврядування.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Юхименко Р.І. позов підтримали, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві. Позивачка ОСОБА_2 , вона ж допитана, як свідок пояснила, що пережила в стрес, страх. В неї після цього погіршився стан здоров`я. Викликали швидку медичну допомогу. Лікувалася в Івано-Франківській обласній лікарні. Вона злякалась за здоров`я свого сина і своє здоров`я. Відповідачі штовхали сина, погрожували його вбити, стукали руками по машині, намагалися відкрити насильно двері.Того дня вони поверталися в село і син ОСОБА_7 поїхав до зупинки, щоб щось передати водію автобуса. Син коли повертався до буса, за ним пішли ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Вони штовхали сина та погрожували вбивством. Штовхнули його на автомобіль священника, який був там припаркований. Коли син зайшов в автомобіль, відповідачі стримували його, намагалися витягнути сина з автомобіля, вона його в цей час тримала за руку. Потім почали стукати руками по автомобілю та розгойдувати його. При цьому відповідачі весь час викрикували погрози в адресу сина і нецензурно виражались. Після цього вони поїхали до сина до дому, їй було погано. Син викликав швидку та повідомив в поліцію. Наступного дня вони поїхали в м.Івано-Франківськ, де вона пролікувалася 8 днів. Раніше вона за медичною допомогою не зверталася. Автомобіль сина мав пошкодження: вм`ятини від ударів. Раніше в неї крутилась голова, боліли ноги, в неї поліартрит.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 адвокат Юхименко Р.І. позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав. Просив відмовити в задоволенні позову. Відповідач ОСОБА_4 , він ж допитаний, як свідок, пояснив, що 30.12.2019 повертався автобусом додому. Доїхав до с.Витвиця і на зупинці чекав автобус на Церківну. Це було біля 18 годин. Разом з ним було ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Крім того там було ще багато людей. Там також стояв бус ОСОБА_13 . Він жодних дій не вчиняв, тільки сказав, що ОСОБА_14 ОТГ повинна підсипати дорогу. Він до буса навіть не торкався. В суді, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, він вину визнав, оскільки хотів, щоб його припинили дальше тягати до правоохоронних органів.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач ОСОБА_15 , він ж допитаний, як свідок, вказав, що події 30.12.2019 він пригадує. Повертався додому в с.Розточки. Вийшли з автобуса в с.Витвиця і чекали на наступний автобус. Напередодні автобус з`їхав з дороги, через те, що не були підсипані дороги. Коли виходили з автобуса, він і ОСОБА_9 вийшли останніми. Побачив, що там стоїть бус ОСОБА_16 , біля якого було багато людей, які викрикали в адресу ОСОБА_16 свої невдоволення. Він підійшов ближче і сказав, щоб ОСОБА_17 вийшов з буса і пояснив людям чому не підсипаються дороги. Жодних хуліганських дій він не вчиняв, автомобіль ОСОБА_16 він не штовхав та його також. В суді, під час притягнення його до адміністративної відповідальності, вину визнав, оскільки не хотів більше ходити до правоохоронних органів, а поліцейський його запевнив, що штраф буде невеликий як пачка сигарет.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач ОСОБА_5 , він ж допитаний, як свідок, дав аналогічні покази. Пояснив, що біля буса було 10-12 чоловік, які обурювалися в адресу ОСОБА_16 через те, що не підсипаються дороги. ОСОБА_17 в цей час був за кермом буса і він не пригадує, щоб ОСОБА_7 взагалі виходив з автомобіля. Бус чи ОСОБА_16 він не штовхав і не бачив, щоб хтось цього робив. Водій автобуса Долина-Кальна ОСОБА_18 .

У судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвокат Ільницька С.В. позов не визнала, зазначивши обставини викладені в запереченні на позов. Вказавши, що напередодні рейсовий автобус кілька разів попадав в аварійні ситуації через поганий стан дороги, одного разу автобус міг перекинутися. Водій попередив, що через таку ситуацію він не буде їхати в центр села. Того дня люди були обурені і, побачивши голову села позивача ОСОБА_1 , підійшли до нього, щоб з`ясувати ці обставивни. На цьому грунті між відповідачами та позивачами виник конфлікт, сварка, після чого позивач ОСОБА_1 поїхав. Позивачку ОСОБА_2 в автомобілі не бачили. В матеріалах справи про адміністративні правопорушення відсутні дані про спричинення матеріальної шкоди. Сама експертиза транспортного засобу була проведена через рік після події. Пошкоджувати праву задню дверку автомобіля не було потреби, оскільки позивач сидів за кермом. Вважає, що наявність в позивачки ОСОБА_2 гіпертонічної хвороби не пов`язана з подією, що мала місце, а можливо є і надуманим, в медичній картці зазначається про наявність хронічного захворювання, тобто ці захворювання в позивачки були і раніше. Наступного дня у позивачки був нормальний тиск та серцебиття. Погіршення стану здоров`я позивачки могло стати внаслідок несвоєчасного прийняття ліків. Жодних неправомірних дій відповідачі не вчиняли.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим

кодексом.

Позивач ОСОБА_3 є власником автомобіля марки Volkswagen, моделі Transporter T4, державний номерний знак НОМЕР_1 .

З копії протоколу огляду місця події від 30.12.2019 вбачаюється, що автомобіль марки Volkswagen, моделі Transporter T4, державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав пошкодження.

05.02.2020 постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн.

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 05.02.2020 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн.

06.02.2020 постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн.

Згідно висновку № 05/20 експертного автотоварознавчого дослідження за заявою ОСОБА_3 від 19.02.2020 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Volkswagen Transporter T4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , отриманого в результаті пошкодження нанесених неправомірними діями третіх осіб 30.12.2019, в цінах на дату пошкодження становить 5 382, 83 грн.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні зазначила, що працювала головним спеціалістом відділу освіти Витвицької ОТГ. Пригадує події, які відбулися 30.12.19. В той час вона поверталася з роботи та почула крики в центрі села. Коли підійшла ближче, то почула крики і звуки, ніби хтось стукав по машині. Біля машини було троє чоловік, які стукали по машині, і хтось з них прикрикнув перевертайте. Автомобіль поїхав з того місця. Коли вона наближалася, то побачила о.Петра, який розповів, що чоловіки хотіли бити голову ОСОБА_13 . Наступного дня в магазині продавець також казала, що люди з села Кальна хотіли побити голову ОСОБА_1 . Інші люди, які були присутні на місці події участі в конфлікті не приймали. Вона чули крики, мати. Коли бус проїжджав повз неї, вона побачила за кермом ОСОБА_16 , чула, що в бусі плакала жінка.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила, що 30.12.2019 вона поверталася до дому автобусом, була сильна ожеледиця. Коли приїхали в село Витвиця побачили бус ОСОБА_16 і почали вимагати, щоб останній вийшов з буса і пояснив, чому не утримується дорога в належному стані та чому вранці автобус мало не перекинувся. На місці було близько 20 людей. ОСОБА_21 був в бусі. Його ніхто не штовхав та не бив. Відповідачів бачила в автобусі і виходили з нього останніми. Люди кричали, сварились. Щоб відповідачі підходили до ОСОБА_16 вона не бачила та не чула, щоб вони йому погрожували. ОСОБА_22 вона не бачила. Це все тривало біля 5 хвилин, після чого вона та інші люди сіли в автобус і поїхали. Чи від`їджав бус ОСОБА_16 вона не бачила.

ОСОБА_23 , допитаний в судовому, як свідок вказав, що він є водій автобуса Долин-Розточки-Кальна. 30.12.2019 він здійснював рейс. В с.Витвиця, в центрі села, люди почали на нього сварити, чому він не їде далі. Він пояснив, що погана дорога. Коли під`їхали на зупинку, побачили бус ОСОБА_16 і пасажири пішли до нього та сварилися, чому не підсипається дорога. Останніми з автобуса виходили ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . Через кілька хвилин люди зайшли в автобус і хтось сказав: от свиня, навіть до людей не вийшов. Автобус від буса був близько 25 м, він весь час перебував в автобусі. Не бачив, щоб хтось виходив з буса. Спереду буса і з лівого боку стояли люди. Вся подія тривала 3-4 хвилини. Коли люди почали заходити в автобус, то бус ОСОБА_16 ще стояв. Він не чув, щоб хтось стукав по бусі, були тільки словесні викрики.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Законодавець у ч.1 ст.16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.8, 9).

За змістом положень ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постанові від 27 грудня 2019 року у справі №686/11256/16-ц.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.4,5 ст.ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо іншене встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, про те можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

05.02.-06.02.2020 постановами Долинського районного суду Івано-Франківської області, справи №№ 343/148/20, 343/149/20, 343/150/20, відповідачів, які брали участь у справі, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення.

Як вбачається із висновку № 05/20 експертного автотоварознавчого дослідження за заявою ОСОБА_3 від 19.02.2020 у ньому містяться фотокартки на яких зафіксовані пошкодження на транспортному засобі.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що встановлена у висновку № 05/20 експертного автотоварознавчого дослідження за заявою ОСОБА_3 , складеного 19.02.2020, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, Volkswagen Transporter T4 станом на 15 жовтня 2020 року у сумі 5 382,83 грн. відповідає характеру пошкоджень транспортного засобу.

Таким чином, суд приходить до переконання що позивачем ОСОБА_3 доведено належними та допустимими доказами факт пошкодження його транспортного засобу з вини відповідачів.

Оскільки судом встановлено причинний зв`язок між завданою позивачу ОСОБА_3 шкодою та хуліганськими діями відповідачів, суд приходить до переконання про задоволення позову в частині стягнення з відповідачів матеріальної шкоди встановленої висновком експертного дослідження на суму 5 382,83 грн.

Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п.п.3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступень зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявність її вини.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в зв`язку з протиправними діями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 була заподіяна моральна шкода, яку позивачка оцінює в 30 000 грн. 00 коп., позивач - 15 000 грн. 00 коп., що полягає в надзвичайному фізичному болі та стражданнях, які вони зазнали.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує доведений в судовому засіданні характер, обсяг, тривалість страждань, яких зазнали позивачі, характер немайнових втрат, вік, стан здоров`я (карта виїзду швидкої медичної допомоги), наявність значних змін у їх життєвих стосунках.

Суд вважає доведеним той факт, що внаслідок протиправних винних дій відповідачів позивачі зазнали моральних страждань, що були обумовлені фізичним болем та стражданнями.

Моральну шкоду суд оцінює на користь ОСОБА_2 в розмірі 6 000,00 грн., на користь ОСОБА_1 в розмірі 5 000,00 грн., як належну і допустиму грошову компенсацію моральних страждань позивачів і такий розмір моральної шкоди суд вважає справедливим та співмірним перенесеними позивачами моральних страждань.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України.

Враховуючи те, що позивачами було сплачено судовий збір у розмірі 2 724,00 грн., їх основна вимога була задоволена повністю, тому, відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір

слід стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь позивачів.

Вирішення питання про судові витрати на правничу допомогу та на виконання експертного

автотоварознавчого дослідження підлягає згідно з положеннями ч.8 ст.141, ч.3 ст.270 ЦПК України.

На підставі наведеного, ст.ст.23, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст.258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок матеріальної шкоди.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 5382 (п`ять тисяч триста вісемдесят дві) гривень 83 копійок матеріальної шкоди.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок матеріальної шкоди

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 2724 (дві тисячі сімсот двадцять чотири) гривні 00 копійок сплаченого судового збору.

Для вирішення питання про інші понесені судові витрати призначити судове засідання на 13 годин 30 хвилин 2023 року в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в м. Долина, вул. Обліски, 115.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивачі: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , жителька

АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачі: ОСОБА_4 , с.Царківна Калуського району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

ОСОБА_5 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

ОСОБА_6 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Суддя Долинського районного суду І. І. Керніцький