Справа № 169/707/23
Провадження № 2/169/242/23
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2023 року смт Турійськ
Турійський районний суд Волинської області в складі
головуючого судді Тітівалова Р.К.,
секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.
Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 складала декілька заповітів, відповідно до одного з яких зазначений житловий будинок заповіла в рівних частинах відповідачу у цій справі ОСОБА_2 та своїй онуці ОСОБА_5 , яка відмовилась від прийняття спадщини. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останньої є позивач та відповідачі у справі, як діти спадкодавця. Відповідач ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини. 17 травня 2021 року позивач з відповідачем ОСОБА_2 уклали договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого спадковий житловий будинок із господарськими спорудами переходять у власність позивачу. Вказуючи, що нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на будинок на ім`я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 .
У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, 18 липня 2023 року представник позивача ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без його участі та за відсутності позивача (а. с. 62).
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а. с. 70, 71) та оголошеннями про виклик до суду (а. с. 67, 68), про причини неявки суд не повідомляли, відзив на позов не подавали.
Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ухвалою суду від 05 вересня 2023 року постановлено проводити заочний розгляд справи (а. с. 73).
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 14) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .
Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві ОСОБА_4 підтверджується витягом з погосподарської книги села Синявка за 2021 рік Турійської селищної ради Волинської області (а. с. 28).
Право власності у встановленому законом порядку на зазначене нерухоме майно не зареєстроване (а. с. 29).
До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1» зі сходами «а», загальною площею 56,4 кв. м, житловою площею 36,5 кв. м, літня кухня «Б-1», сарай «б», сарай «В-1», вбиральня «Г», огорожа «1», колодязь «2» (а. с. 24-26).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Частиною третьою статті 1268 ЦК Ураїни передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
За змістом частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Встановлено, що позивач (а. с. 17, 18) та відповідачі є дочками спадкодавця ОСОБА_4 і належать до спадкоємців першої черги за законом.
Чоловік спадкодавця ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 16).
За життя ОСОБА_4 склала декілька заповітів щодо належного їй майна.
Відповідно до заповіту, посвідченого Новодвірською сільською радою Турійського району Волинської області 22 березня 2000 року за № 29, ОСОБА_4 житловий будинок в селі Синявка Турійського району Волинської області на приватизованій земельній ділянці 0,85 га заповіла в рівних частинах своїй дочці ОСОБА_2 та онуці ОСОБА_5 (а. с. 46).
Вказаний заповіт не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок після смерті ОСОБА_4 не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а. с. 43-44, 50-60).
Спадкоємець за заповітом ОСОБА_8 та спадкоємець за законом ОСОБА_3 відповідно до положень частини першої статті 1273 ЦК України відмовилися від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а. с. 40 на звороті, 41 на звороті).
Позивач та відповідач ОСОБА_2 у встановлений законом строк подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а. с. 40, 41), а 17 травня 2021 року, як спадкоємці першої черги за законом, уклали нотаріально посвідчений договір про поділ спадкового майна, відповідно до умов якого належний спадкодавцю житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 перейшов у спадщину дочці спадкодавця - позивачу ОСОБА_1 (а. с. 19-20).
20 квітня 2023 року державний нотаріус Першої Луцької державної нотаріальної контори Ковальчук Т.Б. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний спадковий житловий будинок, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю ОСОБА_4 (а. с. 21).
Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 21/2018 до майна померлої ОСОБА_4 (а. с. 40-60).
За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 та правових підстав для визнання за нею права власності на спадкове нерухоме майно, що є предметом цього спору.
Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок - по 536 гривень 80 копійок з кожного.
На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України та керуючись статтями 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 282, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А-1» зі сходами «а», загальною площею 56,4 кв. м, житловою площею 36,5 кв. м, з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня «Б-1», сарай «б», сарай «В-1», вбиральня «Г», огорожа «1», колодязь «2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят).
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо учасниками справи не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Представник позивача: ОСОБА_6 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Повне рішення складене 05 вересня 2023 року.