Справа 336/3866/21
Провадження 2/336/87/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А., за участі секретаря судового засідання Брагіної І.В., розглянувши в загальному порядку цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» про проведення перерахунку вартості послуг з централізованого постачання гарячої води,-

ВСТАНОВИВ:

21.05.2021 представник Концерну «МТМ» звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Позовна заява обґрунтована тим, що за період з 01.04.2016 по 01.04.2021 загальна сума заборгованості за комунальні послуги надані Концерном «МТМ» відповідачу на адресу надання послуг АДРЕСА_1 складає 34877,72 грн. Концерн «Міські теплові мережі» по відношенню до відповідача як споживача послуг являється виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між виконавцем та споживачем відповідного договору. Позивач свій обов`язок виконав, підготував для відповідача належним чином оформлений договір та неодноразово запрошував на його укладення шляхом вивішування оголошення на будинку, через ЗМІ, направлення листів та шляхом автодозвону. Відповідач на пропозицію не відгукнулась, та не уклала договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Проте, позивач здійснював та здійснює надання послуг відповідачу. Відповідач свій обов`язок щодо сплати коштів за надані послуги у повному обсязі не виконує. Сума заборгованості складає 34877,27 грн. Посилаючись на те, що відповідач є споживачем послуг за адресою: АДРЕСА_1 , цей факт є безспірним та беззаперечним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у сумі 34877,27 грн. та понесені судові витрати у сумі 2270,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2021 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено до розгляду у спрощеному порядку з викликом сторін.

05.11.2021 відповідачем подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву ОСОБА_1 вказала, що позовна заява не містить обґрунтування нарахування заборгованості за централізоване гаряче водопостачання та відповідного розрахунку. Із змісту роздруківки особистого рахунку ОСОБА_2 не зрозуміло, яким чином було встановлено сальдо з централізованого ГВП на початок кожного місяця, починаючи з 01.04.2016. Позивач безпідставно не здійснив перерахунок заборгованості після проведення повірки лічильника ГВП № 250764 від 16.12.2020. Враховуючи, що після здійснення повірки ОСОБА_1 передала показання лічильника ГВП, заборгованість мала бути перерахована в обов`язковому порядку, однак позивач перерахунок не провів. Посилаючись на викладені вище обставини просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

05.11.2021 від представника ОСОБА_1 адвоката Вельможко А.І. надійшла зустрічна позовна заява. За зустрічним позовом ОСОБА_1 просить зобов`язати Концерн «Міські теплові мережі» провести перерахунок нарахувань за послуги з централізованого постачання гарячої води за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 з 01.04.2016 по 01.04.2021 з урахуванням показань лічильника гарячого водопостачання № 250764, установленого у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2021 прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» про проведення перерахунку нарахувань вартості послуг з централізованого постачання гарячої води до провадження, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, призначено підготовче судове засідання.

25.01.2022 представником Концерну «Міські теплові мережі» Рясною А.С. подано відзив на зустрічну позовну заяву, у якому вона просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на наступне.

Рішенням Виконавчого Комітету Запорізької міської ради № 200 від 28.04.2011 «Про визначення виконавців комунальних послуг» з 01.04.2011 виконавцем комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності міста Запоріжжя з центрального постачання питної води для потреб холодного та гарячого водопостачання та централізованого водовідведення є комунальне підприємство «Водоканал». Тобто у період з 2011р. - 2015р. виконавцем комунальних послуг для населення з центрального постачання питної води для потреб холодного та гарячого водопостачання, централізованого водовідведення було комунальне підприємство «Водоканал». Обов`язок проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку було покладено на КП «Водоканал» відповідно до вимог ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». На підставі рішень виконавчого комітету Запорізької міської ради «Про визнання виконавців комунальних послуг» від 27.07.2012 № 200 та від 27.07.2012 № 257 з метою надання взаємної виробничої, технічної та іншої допомоги між КП «Водоканал» та Концерном «МТМ» було укладено договір № 1 від 05.07.2011 «Про співробітництво». Відповідно до умов договору КП «Водоканал» зобов`язане надавати до Концерну «МТМ» щомісячно в електронному вигляді реєстр прийнятих після повірки, знятих для повірки приладів обліку гарячої води. За даними отриманими від КП «Водоканал», дата останньої повірки квартирного приладу обліку гарячої води зав. № 250764 - 01.12.2014. Дата наступної держповірки 01.12.2018. Концерн «МТМ», набувши права виконавця комунальної послуги з постачання води після КП «Водоканал», встановив на абонентський облік водомір та продовжував приймати та враховувати показання приладу обліку до моменту спливу строку його періодичної повірки. Посилаючись на наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» від 13.10.2016 №1747 зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 за № 1417/29547 міжповірочний інтервал лічильників води складає 4 роки, таким чином для ОСОБА_1 термін наступної повірки квартирного лічильника гарячої води 01.12.2018 р. В квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано 3 особи. Плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання, а саме з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Абонентам, у яких термін повірки лічильників води прострочений, нарахування за послугу з постачання гарячої води здійснюється у відповідності до норм споживання та кількості осіб, що проживають у квартирі. Споживачам послуг Концерну «МТМ» у рахунках на сплату комунальних послуг було розміщене попередження про необхідність проведення періодичної повірки квартирних лічильників гарячої води. Тим споживачам, які не встигли повірити свій лічильник протягом березня 2019 року, період повірки подовжився до 31 травня 2019 р. В рахунках за квітень 2019 року додатково була розміщена інформація, що 31.05.2019 закінчується термін проходження абонентами процедури державної повірки квартирних приладів обліку, за підсумками якого Концерн «МТМ» здійснює перерахунок за показами лічильників. Оскільки до Концерну «МТМ» не були надані документи, що підтверджують своєчасну повірку приладу обліку гарячої води, встановленого у квартирі АДРЕСА_2 , з лютого 2019 року по березень 2020 року нарахування за послугу з централізованого постачання гарячої води по особовому рахунку № НОМЕР_1 проводилось згідно встановлених норм споживання - 0,140 м куб. на одну особу на добу, відповідно до кількості зареєстрованих осіб у квартирі (3 особи), з урахуванням фактичних годин подачі та аварійних відключень. На підставі наданих у грудні 2020 року документів щодо проведення державної повірки 16.12.2020, квартирний лічильник гарячої води був прийнятий на абонентський облік. Відповідно з 16.12.2020 нарахування за послугу централізованого гарячого водопостачання по особовому рахунку № НОМЕР_1 повинні були проводитись згідно показників лічильника, але за відсутністю показань, проводились за нормами споживання. В лютому 2021 року виконано перерахунок за період з 16.12.2020 по лютий 2021 року, а саме знято нарахування за нормами споживання. Показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця, проте ОСОБА_1 нерегулярно надає показники квартирного приладу обліку гарячої води. В лютому 2021 року по вказаному особовому рахунку проведено коригування згідно діючих тарифів по показанням (акт від 11.02.2021) квартирного лічильника гарячої води, різниця склала 90,725м3 за період з грудня 2016 року по січень 2019 року включно за середніми показниками лічильника гарячої води на суму 7923,01 грн. Зазначає, що у відповідача відсутній обов`язок щодо проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки, взятої на абонентський облік, за власний рахунок. Зауважує, що впродовж 2018 року Концерном «МТМ» проводилась активна інформаційна кампанія щодо своєчасної повірки квартирних лічильників гарячої води. Лічильник є власністю споживача, він несе повну відповідальність за утримання та його експлуатацію. Враховуючи викладене з 01.01.2018 повірка та ремонт засобів квартирних приладів обліку води, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюються за кошти абонентів.

27.06.2022 року Концерном «МТМ» подана уточнена позовна заява. В уточненій позовній заяві представник вказала, що додатковою перевіркою встановлено, що у позовній заяві від 28.04.2021 року було допущено помилку розрахунку по особистому рахунку № НОМЕР_1 , а саме заборгованість за період з 01.04.2016 року по 01.04.2021 року, станом на 01.04.2021 року, з урахуванням здійснених оплат, складає 44001,13 грн., про що зазначено у розрахунку, проте, у зв`язку з тим, що спеціалістом у розрахунку було некоректно відображено інформацію за квітень 2021 року, це в свою чергу, стало причиною зазначення неправильної підсумкової суми заборгованості та відповідно суми позову. В підсумку вказано, що станом на 01.06.2021 року заборгованість за період з 01.04.2016 по 01.04.2021 року з урахуванням нарахувань та подальших оплат, складає 43926,11 грн.

04.10.2022 року підготовче провадження закрито, про що постановлено ухвалу з занесенням до протоколу судового засідання (а.с. 149)

27.02.2023 у судове засідання сторони не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши представників сторін, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги»

Згідно із частинами другими ст.ст 21, 22 Закону «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску.

Виконавчий комітет Запорізької міської ради рішенням від 29 січня 2009 № 25 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», починаючи з 1 січня 2009 виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності м. Запоріжжя, з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначив Концерн «МТМ» у будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».

За змістом ст.12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути їх виконавцем.

Правовідносини між позивачем та відповідачем з приводу надання-отримання послуг з централізованого опалення регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць . Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем.

Правилами та Законом України «Про житлово-комунальні послуги" № 1875-ІVвід 24.06.2004 передбачено, що надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється на підставі укладеного між Виконавцем та Споживачем відповідного договору.

Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачам згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

В даному випадку позивач свій обов`язок виконав: підготував для відповідачів належним чином оформлений договір та неодноразово запрошував на його укладення шляхом вивішування оголошень на будинку, через засоби масової інформації, направлення листів та шляхом автодозвону. Але, на відміну від 90% мешканців житлового фонду комунальної власності м. Запоріжжя, відповідачі не відгукнулися на пропозицію позивача та не уклали договору про надання послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Не зважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян (інших мешканців будинку) на забезпечення їх здоров`я (ст. 3 Конституції України) та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї (ст. 48 Конституції України), що включає право на житло, позивач здійснював та продовжує надавати відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

За період надання послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання Концерном "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Шевченківського району, з боку споживача заперечень щодо неналежної якості надання послуг на адресу Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Шевченківського району не надходило.

Тобто, фактично відносини між сторонами з приводу надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води тривають.

Відсутність укладеного між сторонами договору, обов`язковість укладання якого лежить на споживачеві і на теплопостачальній організації не виключає можливості стягнення з споживача на користь теплопостачальної організації вартості послуг з теплопостачання.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12)

Відповідно до особового рахунку № НОМЕР_1 та розрахунку долученого до позовної заяви позивач у період з 01.04.216 по 01.04.2021 надав відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у вищевказане приміщення, на суму 54380,58 грн. Відповідач як споживач цих послуг оплату здійснював не у повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 34877,72 грн., сума оплат становить 19502,86 грн. (а.с.5-6 ).

Згідно розрахунку поданого до уточненої позовної заяви, позивач у період з 01.04.216 по 01.04.2021 надав відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у вище вказане приміщення, на суму 62303,99 грн. Відповідач як споживач цих послуг оплату здійснював не у повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 44001,13 грн., сума оплат становить 18302,86 грн. (а.с.115-117).

До матеріалів справи додані рахунки на сплату житлово-комунальних послуг по особовому рахунку № НОМЕР_1 за березень 2019 року, лютий 2019 року, січень 2019 року, серпень 2018 року, листопад 2018 року (а.с.73-77).

Згідно з розрахунком нарахувань споживачу за адресою: АДРЕСА_1 особовий рахунок № НОМЕР_1 за послуги з постачання гарячої води за період з 02.2019 по 05.2021 нараховано: лютий 2019 959,22 грн., березень 2019 893,35 грн., квітень 2019 852,80 грн., травень 2019 1137,4 грн., червень 2019 683,14 грн, липень 2019 року 1062 грн., серпень 2019 року 1024,71 грн., вересень 2019 1100,36 грн., жовтень 2019- 1062 грн., листопад 2019 1100,36 грн., грудень 2019 886,55 грн, січень 2020 964,43 грн., лютий 2020 993,48 грн.

01.12.2022 року представником Концерну «МТМ» подано уточнений розрахунок згідно якого позивач вважає правильним період заборгованості з 01.04.2016 по 01.06.2021 року, а сума заборгованості за вказаний період становить 43926,11 грн., сплачено за вказаний період споживачем 20702,86 грн. за надані послуги, а всього послуг надано на суму 64628,97 грн.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Отже з викладеного вбачається, що Концерном «МТМ» подано три розрахунки заборгованості, які містять розбіжності у нарахуванні заборгованості та у періоді заборгованості. Окрім того, суд звертає увагу, що позовну заяву подано у травні 2021 року, а у уточненому розрахунку, поданому 01.12.2022, позивач просить стягнути заборгованість за надані послуги за період з квітня 2016 по червень 2021 року включно, тобто нарахування здійснені вже після звернення до суду і закриття підготовчого провадження по справі.

Судом встановлено, що 16.12.2020 була проведена повірка лічильника ГВП №250764, що підтверджуються сторонами. Зазначений лічильник було опломбовано, після чого було здійснено фіксацію та передачу усіх показів за фактично спожитий обсяг води.

Наданими розрахунками і дослідженими у судовому засіданні підтверджується нездійснення Концерном «МТМ» після повірки засобу обліку гарячої води перерахунку нарахувань за весь період з 01.2017 по 01.2021, що не заперечується самим позивачем за первісним позовом та свідчить про обґрунтованість зустрічних позовних вимог.

Так, суд зазначає, що відповідальність за своєчасну повірку засобу обліку несе не споживач, а постачальник послуг, що узгоджується з висновками Верховного Суду зокрема викладених у постанові від 29.04.2020 року у справі № 521/6670/18.

Отже, виконавець отримавши від споживача показань квартирних засобів обліку, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкових засобів обліку, зобов`язаний здійснити коригування плати за надану послугу в наступному розрахунковому періоді шляхом зменшення або збільшення обсягу спожитої кожним споживачем послуги, що відображається в платіжному документі періоду, наступного за здійснення коригування про що зазначено в п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005, які була чинні на момент виникнення спірних правовідносин.

Отже, Концерн «МТМ» після повірки засобу обліку гарячої води протиправно не здійснив коригування (перерахунок) нарахувань згідно із фактично спожитою кількістю гарячої води за весь період.

Оскільки у порушення норм чинного законодавства Концерн «МТМ» не здійснив належного перерахунку після повірки засобу обліку гарячої води, його вимоги про стягнення заборгованості за гаряче водопостачання у сумі 43926,11 грн. є передчасними та безпідставними.

Окрім того, передчасність звернення Концерну «МТМ» із позовом про стягнення заборгованості також підтверджується укладеним 17.08.2020 між ОСОБА_1 та Концерном «МТМ» договором №1067 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.08.2017 по 01.08.2020, відповідно до у мов якого, а саме п. 2.2.2 підприємство зобов`язується не стягувати в судовому порядку суму розстроченої заборгованості за умови належного виконання громадянином зобов`язань за даним договором.

Відповідно до п. 2.1.3 договору №1067, підприємство мало право звернутись із позовом про стягнення заборгованості лише у випадку дострокового розірвання договору. Згідно із п. 4.2 договору №1067 достроково договір міг бути розірваний у разі непогашення заборгованості протягом трьох місяців, чого не було, а отже на момент подачі позову договір був чинний та сторонами не розірваний.

За таких обставин, у задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Оскільки зустрічні позовні вимоги задоволені у повному обсязі, стягненню з відповідача за зустрічним позовом підлягають витрати на правничу допомогу на користь позивача за зустрічним позовом.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно наданих доказів, а саме договору № 151/2021 про надання правової допомоги від 02.11.2021, розрахунку № 1 суми сплати за правову (правничу) допомогу, дублікату квитанції про сплату за договором про надання правової допомоги від 02.11.20211 № 151/2021, витрати на правову допомогу складають 5000 грн. та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Оскільки при подачі зустрічного позову, згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 908,00 грн. підлягає стягненню з Концерну «МТМ» на користь держави.

Керуючись ст.ст. 64, 67, 68 ЖК УРСР, ст. 526 ЦК України, 141, 247, 263-265, 279 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги відмовити

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» про проведення перерахунку вартості послуг з централізованого постачання гарячої води задовольнити.

Зобов`язати Концерн «Міські теплові мережі» провести перерахунок нарахувань за послуги з централізованого постачання гарячої води за особовим рахунком № НОМЕР_1 відкритим на ім`я ОСОБА_1 , з 01.04.2016 по 01.04.2021 з урахуваннм показань лічильника гарячого водопостачання № 250764, установленого у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнути з Концерну «Міські теплові мережі» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Стягнути з Концерну «Міські теплові мережі» на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Інформація про учасників справи:

1)Концерн «Міські теплові мережі» , юридична адреса: бул. Гвардійський, 137, м. Запоріжжя;

2) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Савеленко

27.02.23