Номер провадження: 22-ц/813/112/23
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Цюри Т.В.,

суддів: Сєвєрової Є.С., Комлевої О.С.,

За участю секретаря судового засідання: Трофименко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Терра Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Терра Банк» звернулось до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 13.12.2014 року між ПАТ «Терра Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №PL-48/29, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на умовах овердрафту з лімітом в межах 50 000,00 гривень на термін до 13 грудня 2014 року із сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 25% річних. В подальшому, термін повернення кредиту продовжений згідно п. 2.3 кредитного договору. Згідно п.п. 2.3, 3.2 кредитного договору, кредит погашається при надходженні коштів на поточний рахунок відповідача № НОМЕР_1 , відкритий у позивача. Кредитним договором, а саме п. 3.5 обумовлено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно кожного 28 числа поточного місяця. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами, виходячи з процентної ставки у розмірі, визначеному п.3.3 кредитного договору. Кредитним договором обумовлено, що за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом, відповідач сплачує позивачу пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, у розміру подвійної облікової ставки НБУ України, що діє у період прострочення. Крім того у випадку прострочення відповідачем виконання зобов`язання по поверненню позивачу суми боргу за кредитним договором, відповідач зобов`язаний сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції. Тож за порушення договірних зобов`язань відповідачу в силу вказаних вище умов кредитного договору нараховані штрафні санкції та інфляційні витрати У зв`язку з тим, що відповідач своїх зобов`язань по поверненню кредиту не виконує, станом на 15.12.2014 року сума заборгованості становить 56 290,25 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 50 000,00 гривень; проценти, нараховані за користування кредитом - 1 575,34 гривень; прострочені проценти за користування кредитом - 4 052,95 гривень; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 225,59 гривень; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 76,71 гривень; 3% річних та витрати від інфляції в зв`язку з несвоєчасною сплатою процентів - 229,87 гривень та 25% річних та витрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 129,78 гривень (т.1, а.с.1-2).

26 лютого 2015 року заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси позов Публічного акціонерного товариства «Терра Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Терра Банк» (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, 28В, ) заборгованість за кредитного договору про встановлення овердрафту №PL-48/29 від 13 грудня 2013 року в розмірі 56 290 (п`ятдесят шість тисяч двісті дев`яносто) гривень 25 копійок, з яких:

прострочена заборгованість за кредитом - 50000,00 гривень;

проценти, нараховані за користування кредитом - 1575,34 гривень;

прострочені проценти за користування кредитом - 4 052,95 гривень;

пеня за несвоєчасну сплату процентів - 225,59 гривень;

пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 76,71 гривень;

3% річних та витрати від інфляції в зв`язку з несвоєчасною сплатою процентів - 229,87 гривень;

25% річних витрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 129,78 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь держави 560 (п`ятсот шістдесят) гривень 29 копійок - витрати по сплаті судового збору (т.1, а.с.52-53).

06 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд заочного рішення (т.1, а.с.69-73).

19 грудня 2018 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 26 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства « ТЕРРА БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено (т.1, а.с.92).

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд скасувати заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26.02.2015 року та винести нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити (т.1, а.с.96-100).

22 квітня 2019 року Акціонерне товариство «Кристалбанк» звернулось до Одеського апеляційного суду із заявою про залучення правонаступника позивача. Заявник просить суд замінити сторону - Публічне акціонерне товариство «Терра Банк» на його правонаступника - Акціонерне товариство «Кристалбанк» у даній справі (т.1, а.с.145-146).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29.08.2019 року, витребувано у Акціонерного товариства «КристалБанк» належним чином завірені копії договорів та інших документів, що підтверджують перехід права вимоги від Публічного акціонерного товариства «Терра Банк» до Акціонерного товариства «КристалБанк» за кредитним договором №PL-48/29 від 13.12.2013 року, укладеним Публічним акціонерним товариством «Терра Банк» та ОСОБА_1 для вирішення клопотання про залучення у справі правонаступника.

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задоволено.

Витребувано у Публічного акціонерного товариства «Кристалбанк» кредитну справу за кредитним договором про встановлення овердрафту №PL-48/29 від 13.12.2013 року, укладеного Публічним акціонерним товариством «Терра Банк» з ОСОБА_1 .

19 грудня 2019 року, на виконання вимог вищевказаної ухвали суду від 29.08.2019 року, АТ «Кристалбанк» надав до апеляційного суду належним чином завірені копії договорів та інших документів, що підтверджують перехід права вимоги від Публічного акціонерного товариства «Терра Банк» до Акціонерного товариства «КристалБанк» за кредитним договором №PL-48/29 від 13.12.2013 року.

Крім того, 19 грудня 2019 року АТ «Кристалбанк» надав до суду уточнену заяву, у якій просив замінити сторону - Публічне акціонерне товариство «Терра Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор».

19 грудня 2019 року ухвалою Одеського апеляційного суду заяву Акціонерного товариства «Кристалбанк» задоволено.

Замінено позивача - Публічне акціонерне товариство «Терра Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» (т.2, а.с.95-97).

На адресу Одеського апеляційного суду надійшов відзив від Акціонерного товариства «Кристалбанк» на апеляційну скаргу в якому наголошується на правильності висновків суду першої інстанції та підтриманні позовних вимог в повному розмірі, а також на тому ,що апелянтом не доведено факт погашення заборгованості так як відповідні квитанції відсутні. З огляду на вказане, представник Акціонерного товариства «Кристалбанк» просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін (т.1, а.с.160-161).

В судове засідання, призначене на 30 травня 2023 року об 13 год 50 хв, сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справі від сторін до суду не надходило, також не надходило клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, ненадання жодних доказів щодо існування підстав для відкладення розгляду справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу у відсутності сторін.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам відповідає, з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач своїх зобов`язань по поверненню кредиту не виконує, а станом на 15.12.2014 року сума заборгованості становить 56 290,25 гривень. Тому, з огляду на положення ч.2 ст. 1050 ЦК України, згідно яких, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, вважає вказані висновки суду першої інстанції вірними з огляду на таке.

Так, судом встановлено, що відповідно до п.п. 2.1., 2.2., 2.3. кредитного договору про встановлення овердрафту №PL-48/29 від 13 грудня 2013 року, банк надає позичальнику кредит на умовах овердрафту в сумі, що не перевищує визначеного цим договором ліміту овердрафту. Кредитування позичальника на умовах овердрафту здійснюється через поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «ТЕРРРА БАНК», код Банку 380601. Ліміт овердрафту (максимальна заборгованість позичальника за кредитом у вигляді овердрафту) встановлюється в розмірі 50 000 гривень 00 копійок. Строк (період) кредитування: з 13 грудня 2013 року по 13 грудня 2014 року (включно). Датою остаточного повернення всіх отриманих кредитних коштів в межах ліміту овердрафту є 13 грудня 2014 року.

У відповідності до п.п. 3.1., 3.2., 3.3., 3.4. кредитного договору про встановлення овердрафту №PL-48/29 від 13 грудня 2013 року, кредит надається банком позичальнику шляхом сплати з його поточного рахунку № НОМЕР_1 відкритого в банку на підставі договору на обслуговування КР, грошових сум в межах ліміту овердрафту в день здійснення операцій з оплати товарів, послуг, отримання готівки, погашення процентів за користування кредитом на умовах овердрафту, сплату комісійних винагород за розрахунково-касове обслуговування поточного рахунку згідно договору на обслуговування КР. При проведенні позичальником будь-якої із зазначених операцій розмір кредиту встановлюється у сумі, яка фактично була використана на такі цілі в межах ліміту овердрафту. Кредит погашається при надходженні коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий в банку. За користування кредитом на умовах овердрафту встановлюється Номінальна процентна ставка у розмірі 25,0% річних. Тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована. У розрахунковий період розрахункова процентна ставка за користування кредитом на умовах овердрафту встановлюється в розмірі 0,01% річних з урахуванням виконання умов погашення заборгованості в розрахунковому періоді.. зазначеному у п. 1.4. цього договору. З відкриття та обслуговування поточного рахунку з використанням СПЗ позичальник сплачує комісійну винагороду передбачену договором про відкриття та обслуговування поточного рахунку з видачею спеціального платіжного засобу який зазначений у п. 1.8 цього договору.

Відповідно до п.п. 4.2., 4.2.1., 4.2.2., 4.2.3. кредитного договору про встановлення овердрафту №PL-48/29 від 13 грудня 2013 року, позичальник зобов`язується отримувати кредитні кошти в межах встановленого ліміту овердрафту. Своєчасно погашати овердрафт (його частину) та проценти, а також інші платежі передбачені цим договором (з урахуванням умов кредитного договору). У випадку прострочення позичальником сплати перелічених платежів останній доручає банку спрямовувати призначені для цього кошти на рахунки простроченої заборгованості відповідно за овердрафтом, процентами, комісійними винагородами та неустойкою. До повного погашення овердрафту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісійних винагород та/або сплати штрафних санкцій та/або інших грошових зобов`язань за цим договором не закривати жодного з поточних рахунків, відкритих в банку.

Згідно до п. 5.3. кредитного договору про встановлення овердрафту №PL-48/29 від 13 грудня 2013 року, за непогашення та/або несвоєчасне погашення суми овердрафту та/або процентів та/або комісійних винагород банк має право стягувати пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу до моменту фактичної сплати, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення.

Згідно до п. 6.1. кредитного договору про встановлення овердрафту №PL-48/29 від 13 грудня 2013 року, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного повернення позичальником кредиту, процентів за користування ним, сплати комісійних винагород та повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобов`язань за цим договором.

У зв`язку з тим, що відповідачем не виконано своїх зобов`язань по поверненню кредиту, станом на 15.12.2014 року утворилась сума заборгованості в розмірі 56 290,25 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 50 000,00 гривень; проценти, нараховані за користування кредитом - 1 575,34 гривень; прострочені проценти за користування кредитом - 4 052,95 гривень; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 225,59 гривень; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 76,71 гривень; 3% річних та витрати від інфляції в зв`язку з несвоєчасною сплатою процентів - 229,87 гривень та 25% річних та витрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 129,78 гривень.

Звертаючись із апеляційною скарго, апелянт вказує, що згідно із даними виписок, заборгованість відповідача за користування кредитом становить 45 259,44 грн, а не 50 000 грн, як вказує позивач. Апелянт просить суд звернути увагу на те, що ним була погашена заборгованість в значно більшому розмірі ніж випливає з виписок та становить не більше 25 000 грн, однак повідомляє, що відповідні квитанції в нього не збереглись. Також апелянтом наголошується, що ОСОБА_1 не отримувалось жодних судових повісток щодо розгляду справи, а тому судом порушено його право на участь у розгляді справи та звернення із відповідними клопотаннями та заявами.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів наголошує, що судове рішення переглядається апеляційним судом в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, вважає викладені доводи апеляційної скарги неспроможними та такими, що не відповідають відомостям, які містяться в матеріалах справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики . Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

Згідно ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.

З матеріалів справи, а саме із наданих правонаступником позивача, на виконання ухвали суду, відомостей та кредитного договору вбачається, що відповідно до п.п.2.2. Кредитного договору, ліміт овердрафту (максимальна заборгованість Позичальника за кредитом у вигляді Овердрафту) встановлюється в розмірі 50 000 грн 00 копійок.

Отже, саме від вказаної суми починає розраховуватись сума нарахованих відсотків та штрафних нарахувань.

Також вбачається, що відповідно до п.п.3.3 Кредитного договору, за користування кредитом на умовах овердрафту встановлюється Номінальна процентна ставка у розмірі 25% річних.

З огляду на викладене, не знаходять своє підтвердження доводи апеляційної скарги щодо суми заборгованості в розмірі 45 259,44 грн так як ні з розрахунку заборгованості ні з інших документів не вбачається погашення ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Щодо доводів апеляційної скарги про погашення частини заборгованості ОСОБА_1 слід вказати наступне.

Згiдно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр.

Вiдповiдно до ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до п. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідач свідомо звернувся до позивача з метою отримання вказаних коштів та згідно умов договору підтвердив, що повністю розуміє всі умови договору, свої права та обов`язки за договором і погоджується з ними. Зміна обставин, на які може посилатися відповідач, ніяким чином не пов`язана з умовами виконання договору. Позивач свої зобов`язання по договору виконав, позичальник, в свою чергу, отримав те, на що розраховував - грошові кошти для своїх потреб.

Наразі ОСОБА_1 не надано жодних відомостей які б свідчили про повне або часткове погашення заборгованості за кредитним договором. Відсутність таких доказів підтверджується і самим апелянтом так як він повідомляє, що квитанції про погашення заборгованості в нього відсутні. Жодного альтернативного розрахунку суду не надано.

Так як, факт погашення заборгованості ОСОБА_1 повно або частково, не доведено, то доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Щодо факту неналежного сповіщення відповідача про дату, час та місце розгляду справи слід вказати наступне.

Так, відповідно до частини 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

З матеріалів справи вбачається, що судові повістки судом першої інстанції направлялись на адресу ОСОБА_1 , вказану у Кредитному договорі, який підписаний відповідачем власноручно, іншої адреси матеріали справи не містять.

Поштові повідомлення повертались до Малиновського районного суду м. Одеси із відміткою «не проживає», «за зазначеною адресою не проживає».

З огляду на викладене, судом першої інстанції направлялись поштові повідомлення на останню відому адресу, а тому зазначене вважається належним сповіщенням учасника справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За викладених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи нічим не обґрунтовані, висновків суду не спростовують, в зв`язку з чим рішення суду у відповідності до ст.375 ЦПК України підлягає залишенню без змін.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України новий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що вказана справа підпадає під категорію малозначних справ, так як ціна позову складає менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Терра Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 12.06.2023 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: О.С. Комлева

Є.С. Сєвєрова