Справа № 303/5315/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Ляпіній А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

28.03.2023 представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Сідун О.С. подала заяву відвід, в якій зазначила, що у головуючого по даній справі наявні всі підстави для самовідводу на підставі п.3 ч.1 ст.36 ЦПК України: суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; та п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, так як суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Оскільки самовідвід не заявлено, тому вона змушена заявити відвід судді Полянчуку Б.І., так як є обставини, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності. Так, у судовому засіданні 28.02.2023 після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, представник позивача усно заявив, клопотання (ЗАЯВА) де просив витребувати спадкову справу у приватного нотаріуса Попович В.В., у зв`язку з тим, що сторона не визнає факт відносно розписки, тобто без належного обґрунтування поважних причин та незрозумілого змісту. Зазначаючи про те, що «оскільки не з`явився свідок ОСОБА_2 , то слід витребувати спадкову справу від нотаріуса... так як він не знав чи буде свідок чи ні...». Представник позивача не просив поновити строк для подання клопотання про витребування доказів, належно не обґрунтовував чому дана заява (клопотання) не було подано разом з позовною заявою або в підготовчому засіданні та не надав доказів, які ним вжиті заходи для отримання цього доказу самостійно або причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Проти заявленого вона заперечувала і зазначала, що на стадії закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами клопотання не подаються. На її зауваження, що такого процесуального документу, як заява про витребування доказів в ЦПК України не передбачено, але головуючий заявив, що клопотання та заява є синонімами та проігнорував її заперечення відносно даної заяви і усно ухвалив задовольнити заяву (клопотання) представника позивача. Головуючий натякнув представнику позивача (після оголошення ним усно заявленого клопотання) про надання суду письмового документу, який він долучив у вигляді заяви, про що нею заперечувалося, в результаті чого усно ухвалено про задоволення даної заяву. Вважає, що заяву (клопотання) про витребування справи вирішено всупереч ст. 84 ЦПК України. Представником відповідача не було заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на вчинення процесуальної дії, а судом не було винесено ухвалу про поновлення строку та про витребування доказів і таке рішення відсутнє в ЄДРСР, що суперечить вимогам ч.1 ст.260, ст.126 та ч.2 ст.258 ЦПК України. Такими діями, також були порушені гарантії адвокатської діяльності передбачені ч.1 ст.23 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Щодо неї та особи, яку вона представляє під час розгляду справи систематично порушуються ст.ст. 1, 6, 13 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Зазначене викликає в неї сумніви в неупередженості та об`єктивності судді. Крім того, після судового засідання головуючий погоджував дату та час наступного судового засідання 28.03.2023 о 15:00, але проігнорував її прохання про призначення справи на 14:00 щоби вона змогла виїхати з м. Мукачева скоріше, оскільки суд перейде до стадії судових дебатів і судове засідання може відбуватися довше. Посилалась на п.1.1 «Бангалорських принципів поведінки суддів, практику ЄСПЛ у справі «Пєрсак проти Бельгії» просила визнати відвід обґрунтованим та задовольнити заву.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Химич В.В. заперечував проти задоволенні відводу, оскільки підстави для такого відсутні.

Позивач ОСОБА_1 , відповідачка ОСОБА_2 та її представник - адвокат Сідун О.С. у судове засідання не з`явились без поважних причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

З`ясувавши всі обставини, які мають значення для вирішення заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Частина 3 ст. 40 ЦПК України передбачає, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається в порядку, встановленому частиною першою ст.33 цього Кодексу.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заява про відвід судді Полянчука Б.І. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя надійшла до суду 28.03.2023 об 11:29, а наступне судове засідання по цій справі призначено на 28.03.2023 о 15:00.

Таким чином, відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України заява про відвід судді Полянчука Б.І. підлягає розгляду судом, що розглядає справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України», «Білуха проти України», «Рудніченко проти України» вказав на те, що наявність безсторонності (неупередженості) суду має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Судом не встановлено обставин, відповідно до яких суддя Полянчук Б.І. не може приймати участь у розгляді цивільної справи. Незгода заявника з прийнятим суддею рішеннями, оскільки воно, на думку заявника, прийнято з порушенням ЦПК України не є тією обставиною, яка виключає можливість участі судді в розгляді справи, а відповідність дій судді вимогам закону може бути перевірена під час розгляду справи в апеляційній, а також касаційній інстанціях.

Водночас суд вважає необхідним зазначити, що посилання заявника на порушення суддею Полянчуком Б.І. вимог діючого процесуального законодавства при вирішенні клопотання про витребування доказів не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, порядок вирішення клопотань про витребування доказів визначено ст. 84 ЦПК України, яка у ч.1 передбачає, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частина 2 ст.83 ЦПК України передбачає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Дійсно, звертаючись до суду з клопотанням про витребування доказів представник позивача порушив строки, встановлені ч.2 ст.83 ЦПК України, у зв`язку з чим суд у судовому засіданні поставив на обговорення питання про несвоєчасність звернення заявника з таким клопотанням, оскільки за ч.1 ст. 84 ЦПК України воно підлягає задоволенню у випадку обґрунтування заявником неможливості подання такого клопотання у встановлений строк з причин, що не залежали від нього.

Заявник обґрунтував неможливість своєчасного подання клопотання про витребування доказу, оскільки необхідність цього виникла після з`ясування всіх обставин справи, допиту свідків та дослідження письмових доказів. За таких обставин судом відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України прийнято рішення про його задоволення, оскільки заявник повною мірою обґрунтував неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від нього.

Слід також зауважити, що саме такий спосіб вирішення заявленого клопотання передбачено ст. 84 ч.1 ЦПК України, яка є спеціальною нормою і не передбачає спочатку вирішення клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку в порядку ст. 127 ЦПК України, яка є загальною нормою і застосовується у тих випадках, якщо інше не передбачено спеціальною нормою або в тих випадках коли закон містить вказівку на необхідність вирішення питання про поновлення або продовження процесуальних строків.

Крім того, слід зазначити, що, дійсно, представником відповідача не заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на вчинення процесуальної дії, що відповідно до ст.84 ч.1 ЦПК України і не передбачено, тому суд розглянув клопотання про витребування доказів виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, який у ч.3 ст.13 ЦПК України передбачає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За викладених обставини заявлені представником відповідача - адвокатом Сідун О.С. підстави в обґрунтування відводу не викликають сумніву в об`єктивності та неупередженості судді та не передбачені статтею 36, 37 ЦПК України для задоволення відводу.

Керуючись ст.ст. 36,40,258-261,353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Сідун Олесі Степанівни , яка представляє інтереси відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Полянчука Б.І. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя