Справа № 628/5110/21
№ 2/183/1417/23

У Х В А Л А
19 червня 2023 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д. О., за участі: секретаря судового засідання Моісєєва К. А., представника відповідача Кузнєцова А. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
позивач звернулась до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області із вищевказаним позовом про стягнення заборгованості з відповідача за договором позики № 24/05/19-15 від 24 травня 2019 року.
Ухвалою судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 10 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі.
Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області і визначено Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області.
13 жовтня 2022 року супровідним листом № 49 вищевказану цивільну справу направлено до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. 15 листопада 2022 року цивільна справа надійшла на адресу суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 листопада 2022 року головуючим суддею у справі визначений суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д. О.
Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2022 року прийнято цивільну справу до розгляду, призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження.
У судовому засіданні 27 квітня 2023 року оголошено перерву для можливості отримання відповіді на відзив до 19 червня 2023 року.
До судового засідання 19 червня 2023 року, 14 червня 2023 року надійшло клопотання ОСОБА_1 про відмову від позову. Клопотання обґрунтоване посиланням на положення п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. Позивачем вказано на те, що на її думку, на час подання клопотання, відсутня заборгованість відповідача перед нею за договором позики № 24/05/19-15 від 24 травня 2019 року. Також, просить повернути 50 % судового збору, сплаченого при зверненні з позовом.
Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. В заяві позивач просила розглянути заяву у її відсутність.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти залишення позову без розгляду, просячи розглянути справу по суті. Вказав, що у випадку, якщо суд прийде до переконання про наявність підстав для задоволення заяви позивача - у встановлений законодавством строк буде подано заяву відповідача про розподіл судових витрат, оскільки відповідач поніс витрати на правову допомогу, докази чого будуть подані разом із відповідною заявою.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
При цьому, за п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. 6 ст. 49 ЦПК України).
За ч. 1, 3 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.
Відповідно до ч.ч. 1-3, 5 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Враховуючи те, що позивач подала заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову, що є правом позивача, судом не встановлено підстав для не прийняття відмови від позову, наслідки закриття провадження у справі, виходячи з поданої заяви, позивачу зрозумілі, в заяві про відмову від позову позивач вказала про розгляд питання без її участі та участі представника, суд приходить до висновку про прийнятність заяви та наявність підстав для закриття провадження у справі.
Також, за ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи, що розгляд справи у порядку спрощеного провадження по суті не розпочато, суд вважає за необхідне повернути з державного бюджету на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову.
Також, суд роз`яснює позивачеві, що відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Суд додатково роз`яснює стороні відповідача, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 142, 206, 255, 260 ЦПК України, суд, -
прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 19 червня 2023 року.

Суддя Д. О. Парфьонов