Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2023 Справа №607/194/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Л.М. Сливка

за участі секретаря судового засідання М.В. Кілик,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води,

УСТАНОВИВ:

Позивач Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради 03 січня 2023 року звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води в сумі 45084, 46 гривень за період з 01 грудня 2016 року по 01 серпня 2022 року.

Ухвалою судді від 05 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків. На виконання цієї ухвали, 25 січня 2023 року позивач КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради подав позовну заяву в новій редакції, у якій в обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що відповідач зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради здійснює забезпечення тепловою енергією житла, яке займає відповідач. ОСОБА_1 користується послугами з централізованого опалення, однак, передбачених законом обов`язків щодо оплати за ці послуги належно не виконує, внаслідок чого за період з 01 грудня 2016 року по 01 серпня 2022 року у нього наявна заборгованість за отримані послуги з з централізованого опалення та постачання гарячої води, за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у розмірі 45084,45 гривень. Добровільно відповідач відмовляється сплатити борг. З цих підстав просить позов задовольнити, стягнути із відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 45 084, 46 гривень та понесені судові витрати по справі в розмірі 2481 гривень сплаченого судового збору.

Ухвалою судді від 08 лютого 2023 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явилась, про час та місце була повідомлена належним чином. Попередньо подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що заявлені позовні підтримує та просила задоволити їх у повному обсязі. Не заперечила щодо заочного судового розгляду цивільної справи.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача не заперечила проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Як убачається із довідки виданої 17 січня 2023 року КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач КПТМ «Тернопільміськтеплокомуненерго» ТМР здійснює забезпечення тепловою енергією зазначеного житла за адресою: АДРЕСА_2 , у якому проживає відповідач. На ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок для проведення нарахування та оплати послуг за спожиту теплову енергію № НОМЕР_1 .

З 01 грудня 2021 року відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської місько ради № 1105 від 01.12.2021 у Тернополі впроваджено двоставковий тариф на послугу постачання теплової енергії. Отже, за період з 01.12.2016 по 30.11.2021 надавалися послуги за назвою з централізованого опалення, а з 01.12.2021. по 01.08.2022 надавалися послуги за назвою за послуги з постачання теплової енергії.

Згідно з актом про запуск системи опалення в роботу в опалювальний період від 10 жовтня 2016 року, та з актами подачі теплоносія на ввід внутрішньо будинкової системи опалення будинку від 23 жовтня 2017 року, 22 жовтня 2018 року, 29 жовтня 2019 року, 16 жовтня 2020 року, 12 жовтня 2021 року проведено запуск системи опалення, в тому числі за адресою: АДРЕСА_3 .

Як убачається із виписки з особового рахунку (о/р НОМЕР_1 ) про заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води наданої КПТМ «ТМТКЕ» від 29 серпня 2022 року, відповідач не у повному обсязі проводив оплату за спожиту теплову енергію, внаслідок чого за період з 01 грудня 2016 року по 01 серпня 2022 року у нього утворилася заборгованість у розмірі 45 084, 46 гривень.

З письмового повідомлення, надісланого на адресу відповідачу від 17 серпня 2022 року за №2874/1/215 вбачається, що Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради повідомило відповідача про наявність станом на 01 серпня 2022 року заборгованості у розмірі 45 084, 46 гривень за послуги з централізованого теплопостачання та необхідність сплатити зазначену заборгованість впродовж 15 днів.

До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує такі норми права:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13).

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з вимогами ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Так, судом установлено, що позивач здійснює забезпечення помешкання відповідача теплопостачанням, у тому числі надавав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води в період з 01 грудня 2016 року по 01 серпня 2022 року.

Відповідач не вносив оплату за спожиті послуги в повному розмірі, а лише здійснювали часткову проплату ( у березня 2017 року 1777,68 гривень; у червні 2018 року 2000,73 гривень; у липні 2018 року 2000 гривень), у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 45084, 46 гривень, про що свідчить виписка з особового рахунку про заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води.

За таких обставин суд доходить висновку, що наявні порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 в користь Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води в сумі 45 084, 46 гривень.

У зв`язку з задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 2481 гривень понесеного судового збору.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-81, 223, 258-259, 263-265, 268, 279, 280, 281-284, 289, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води (за період з 01.12.2016 по 30.11.2021), за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води (за період з 01.12.2021 по 01.08.2022) у розмірі 45 084 (сорок п`ять тисяч вісімдесят чотири) гривень 46 копійки.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради 2481 гривню сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 28 березня 2023 року.

Реквізити сторін:

Позивач: Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради, місцезнаходження вул. Івана Франка, 16, м. Тернопіль, 46025, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса місця проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка