Справа № 149/3393/22
Провадження №2/149/80/23
Номер рядка звіту 41
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

27.03.2023 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики

В С Т А Н О В И В:

19.12.2022 до суду з позовом звернувся представник позивача - адвокат Оверковський К.В. про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за договором позики. Вимоги мотивує тим, що 20.08.2020 між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчений договір позики, за яким позивач передав в якості позики відповідачу грошову суму у розмірі 20.000 доларів США , що на момент укладення договору було еквівалентно 546 320.00 грн. Договір укладено за згодою дружини відповідача ОСОБА_3 . Відповідач ОСОБА_2 своїм підписом на договорі підтвердив отримання всієї суми позики до моменту укладення договору. Сторони визначили строк повернення коштів до 01.03.2021 року.. Також договором було встановлено, що позика надається без нарахування відстоків. Відповідач ОСОБА_2 не повернув суму позики у строк визначений договором, а тому позивач вимушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідачів солідарно 20000 дол США та 3% річних, що становить 1080,66 дол США, починаючи з 02.03.2021 по 13.12.2022 року

23.12.2022 року ухвалою суду прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 13.02.2023 у вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача та позивач не з"явилися, подавши клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи в судові засідання не з"являлись, причини неявки не повідомили, відзиву на позовні вимоги не направляли, клопотань не надходило.

Враховуючи наявність умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює проводити заочний розгляд справи за наявними доказами.

Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

20.08.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за згодою дружини останнього ОСОБА_3 було укладено договір позики № 1028, який посвідчено приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дібровою Л.О. Згідно умов договору позики позивач передав у власність ОСОБА_2 , а останній прийняв грошові кошти в розмірі 546320,00 грн, що згідно офіційного курсу валют становить 20000 дол США ( копія а.с. 7,8).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суму виплачених доходів та утриманих податків, на рахунок ОСОБА_1 кошти від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не надходили ( копія а.с.9).

Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов`язань, а саме з договору позики, що регулюються відповідними нормами ЦК України.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

В судовому засіданні встановлено, що станом на день звернення позивача до суду із позовними вимогами, відповідачі взяті на себе зобов`язання по поверненню боргу в обумовлені строки не виконали, а тому суд вважає за можливе стягути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за договором позики від 20.08.2020 року, що виникла станом на 13 грудня 2022 року, в розмірі еквівалентному 20000 дол. США, що підлягає сплаті у гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу.

Згідно ч.2 ст. 625 боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Враховуючи, що в договорі позики визначена сума позичених коштів у грошовій одиниці гривні, тому компенсацію за невиконання зобов"язання слід нараховувати у національній валюті наступним чином: 546320 (отримана сума боргу)*652 (дні)*3:100:365=16255 грн

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково, стягнувши з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за договором позики від 20.08.2020 року, що виникла станом на 13 грудня 2022 року, в розмірі еквівалентному 20000 дол. США, що підлягає сплаті у гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, а також 16255 грн, що становить 3% річних за просточення виконання боргового зобов"язання.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 6197,12 грн., що підтверджується квитанціями від 15.12.2022 року та від 12.01.2023 (а.с.10,31).

Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволено частково, тому з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 6100,12 грн, що є пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 76,81,83,280,281,289,354,355, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики від від 20.08.2020 року, що виникла станом на 13 грудня 2022 року, в розмірі еквівалентному 20000 дол. США, що підлягає сплаті у гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) 16255 грн. що становить 3% річних за просточення виконання боргового зобов"язання.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 6100,12 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідачів, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Марина РОБАК