Справа № 697/403/21
Провадження № 2-др/697/4/23
28 березня 2023 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - Скирди Б.К.,
за участю секретаря судового засідання - Васянович Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Шишки Руслана Івановича про винесення додаткового рішення в частині відшкодування судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу з ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради, Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання, -
09.02.2023 у зазначеній справі постановлено рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради, Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання - відмовлено.
В зазначеному рішенні судом не вирішувалось питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, оскільки до закінчення судових дебатів представник відповідача - адвокат Шишка Р.І. заявив клопотання про намір подати докази сплати відповідачем правової допомоги протягом 5 днів після проголошення рішення, тому з огляду на положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України запропоновано відповідачу подати докази щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу протягом 5 днів після ухвалення рішення.
13.03.2023 представник позивача - адвокат Бовшик М.Ю. подав до суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні клопотання адвоката Шишки Р.І. про стягнення витрат на правову допомогу. Свої заперечення обґрунтовував неспівмірністю гонорару обсягу виконаних робіт, його значну завищеність. В наданих представником відповідача акті та розрахунку від 13.02.2023 жодним чином не вказано, яку складність становить для адвоката дана справа, не зазначено яке саме значення становить справа для сторони, не конкретизований обсяг наданих послуг та виконаних робіт. Крім того, представник відповідача вже звертався до суду з клопотанням про стягнення витрат на правову допомогу від 31.08.2021. До вказаного клопотання був долучений розрахунок суми гонорару від 31.08.2021, в якому в пунктах 1-4 визначені роботи: 1) попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин; 2) вивчення та правовий аналіз матеріалів справи; 3) підготовка процесуальних документів; 4) участь в судових засіданнях. Пункти 1-3 розрахунку гонорару від 31.08.2021 є ідентичними пунктам 1-3 розрахунку гонорару від 13.02.2023. Їх відмінність лише в розмірі прожиткового мінімуму на працездатну особу. Наведене свідчить про штучне збільшення розміру витрат на правову допомогу та не дає можливості ні позивачу, ні суду встановити реальний розмір наданих послуг адвокатом, час їх виконання та суму сплачених відповідачем коштів. Тим більше, що за умовами 3.2.1 договору про надання правової допомоги № 24 від 16.03.2020 оплата за договором здійснюється одноразово, а в матеріалах справи наявні дві квитанції: від 31.08.2021 та від 07.02.2023. Тому просить суд відмовити в задоволенні клопотання адвоката Шишки Р.І. про стягнення витрат на правову допомогу.
В судове засідання представник відповідача - адвокат Шишка Р.І. не з`явився, подав до суду заяву про розгляд поданої ним заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу без його участі.
Представник позивача - адвокат Бовшик М.Ю. в судове засідання також не з`явився, подав до суду клопотання в якому просить судове засідання щодо розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення проводити без його участі, щодо задоволення клопотання адвоката Шишки Р.І. заперечував.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України, для ухвалення додаткового судового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. В судове засідання учасники справи не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.
Згідно з положеннями ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Як встановлено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Таким чином, повноваження адвоката Шишки Р.І., як представника відповідача, підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством - ордером. Подання суду інших документів з цією метою не передбачено.
Наявні у справі матеріали безперечно свідчать про те, що Шишка Руслан Іванович брав участь у розгляді справи, як адвокат, на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги № 24 від 16.03.2020, укладеного з відповідачем ОСОБА_1 .
При цьому, жодних підстав стверджувати про те, що правова допомога адвокатом Шишкою Русланом Івановичем надавалась відповідачу на безоплатній основі, не встановлено.
У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила чи має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Суд при ухваленні додаткового рішення враховує правову позицію, висловлену у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Крім того, у вказаних вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Тож суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.
Відповідно до ч.ч. 5 та 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, зокрема, суд вважає неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг кількість витрачених годин адвокатом Шишкою Р.І. на попередню консультацію щодо характеру спірних правовідносин, вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, підготовку процесуальних документів, як ним зазначається, витрачено 12 годину часу, а тому, суд вважає за необхідне зменшити кількість годин за надані послуги до 3 годин, що дорівнює 2724,00 грн.; участь у судових засіданнях з 18 год. 32 хв. до 8 год. 9 хв., що підтверджено записами судових засідань - 9091,92 грн.
У подальшому адвокатом Шишкою Р.І. не обґрунтовано підстави для збільшення витрат на правову допомогу в майже два рази. Обставиною, яка б могла істотно вплинути на збільшення витрат на правову допомогу та яку неможливо передбачити до вирішення питання по суті, може бути лише участь представника в судових засідання, однак навіть в даному випадку представником відповідача завищено кількість часу, яку він витратив на судові засіданні у даній справі.
Щодо стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на оплату послуг експерта у розмірі 5076,00 грн. на проведення психологічного дослідження (т.1 а.с.195-196), судом враховується наступне.
Відповідно до частини третьої статті 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Згідно частини шостої статті 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Таким чином, ЦПК України встановлює порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.
Оцінка належності, допустимості, достовірності доказів належить до компетенції суду (стаття 89 ЦПК України).
Оцінюючи обґрунтованість витрат на підготовку експертного висновку, його нагальну необхідність для повного та об`єктивного вирішення справи, що створило б так звану «неминучість» відповідних витрат, суд виходить з наступного.
Як вбачається з висновку експертного дослідження від 28.07.2021 № ЕД-19/124-21/8761-ПС (т.1 а.с.187-193), 08.07.2021 до Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України звернувся представник ОСОБА_1 - адвокат Шишка Р.І. із заявою щодо проведення психологічного дослідження та просив встановити: 1. Яке емоційне ставлення дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 до матері ОСОБА_1 ? 2. Яке емоційне ставлення дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 до батька ОСОБА_2 ?
Провівши відповідне дослідження, експертом складено вищевказаний висновок, який представником відповідача - адвокатом Шишкою Р.І. долучено до матеріалів справи в якості додаткових доказів на підтвердження власної позиції.
Тобто, представник відповідача звернувся до експертів для проведення експертизи за власної ініціативи, без звернення до суду із відповідним клопотанням про її призначення, а отже, суд не вирішував питання стосовно необхідності проведення такої експертизи в рамках судового розгляду. Також, у зв`язку з наведеним не було враховано і позиції позивача та його представника щодо необхідності призначення експертизи.
На користь такого висновку також свідчать норми частини сьомої статті 106 ЦПК України, які надають право учаснику справи подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи. Отже, здійснення учасником справи замовлення експертного дослідження в позапроцесуальному порядку обмежує право іншої особи брати участь у процесі проведення експертизи, зокрема подавати заяву про відвід експерта.
Отже, відповідач скористався своїм правом щодо надання додаткових доказів у справі, поза межами вирішення судом процесуального питання про призначення експертизи, у зв`язку з чим, понесені відповідачем суми на проведення експертного дослідження у розмірі 5076,00 грн. не підлягають стягненню з позивача.
Разом з тим, при постановленні рішення, суд виходив з передчасності позовних вимог ОСОБА_2 а тому в рамках цієї справи з предметом спору про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання, не надавав оцінку висновку експертного дослідження від 28.07.2021 № ЕД-19/124-21/8761-ПС про що і зазначено в мотивувальній частині рішення (т.2 а.с.218).
Беручи до уваги вищевказане, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Шишки Руслана Івановича про винесення додаткового рішення в частині відшкодування судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу з ОСОБА_2 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради, Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання - задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Канівської міської ради, Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.
В іншій частині заяви відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.
Головуючий Б . К . Скирда