ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1811/23
Провадження № 2/210/823/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 червня 2023 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Чайкіна О.В., за участю секретаря судового засідання Степаненко О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплату аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Суть справи.

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі Відповідач) про стягнення пені за прострочення стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з часу винесення судом рішення 15 січня 2020 року про стягнення з відповідача аліментних зобов`язань, останній продовжує не сплачувати аліменти та вперше було сплачено 525,12 грн в серпні 2022 року, а тому має борг станом зі сплати аліментів за період з 01 квітня 2021 року по 31 липня 2022 року, який складає 33284,03 гривень. З 17 листопада 2021 рок щомісячні аліменти не нараховувались, оскільки дитина досягла трирічного віку, а тому пеня в подальшому була нарахована на розмір заборгованості по сплаті аліментів за вищенаведений період в сумі 11608,30 грн.

Рух справи

Аргументи учасників

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 квітня 2023 справа №210/1811/23 передана на розгляд судді Чайкіній О.В.

14 квітня 2023 року після виконання вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у цивільній справі №210/1811/23, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивачем подано заяву до канцелярію суду 07 червня 2023 року у якій остання просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Терновська О.А. 26 травня 2023 року, скерувала на адресу суду відзив, у якому зазначила, що до матеріалів позову подано розрахунок, що по-перше не відповідає формулі взагалі, по-друге, в період з 17.11.2021-001.08.2022рр. за суму, на яку нараховується пеня взято заборгованість, що є невірним, так як заборгованість нараховується на певний платіж певного місяця на весь період. У відповідності до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року справа № 160/16722/22 встановлено відсутність вини боржника щодо невчасної сплати аліментів за виконавчим провадженням. Державним виконавцем стягувалися аліменти із доходів позивача на користь - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в той час, як відповідних стягнень на користь ОСОБА_2 не здійснювалося, в той час як у відповідності до чинного законодавства відрахування повинні бути в межах 50% від всіх видів доходів в рівню долях між стягувачами

Позивачем 05 червня 2023 року скерувала на адресу суду відповідь на відзив, у якій зазначила, що в судовому процесі в окружному суді на який посилається сторона відповідача сам по собі факт спростування злісного ухилення ОСОБА_2 від сплати аліментів судом фактично не з`ясовувався, а рішення прийнято на користь ОСОБА_2 лише тому, що інша сторона не надала докази по справі.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження

На підставі виконавчого листа виданого Дзержинським районним судом м. Кривого рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2020 року по справі №210/5158/19, було відкрито виконавче провадження №61354670 у Металургійному відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Відповідно до виконавчого провадження №61354670 з ОСОБА_2 стягується на її користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, у розмірі 1/4 частина доходу щомісячно. Внаслідок не виконання відповідачем рішення суду, згідно розрахунку заборгованості по аліментам державним виконавцем Ярмоленко А., за відповідачем утворилась заборгованість по виплаті аліментів станом на 20 березня 2023 рік, яка становить 27885,98 грн (а.с.13,14).

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пеню за прострочення заборгованості по сплаті аліментів на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, в сумі 9751,13 грн. Рішення не оскаржено та набрало законної сили. (а.с.10-12).

Дніпропетровським окружним адміністративним судом 08 листопада 2022 року ухвалено рішення у справі №160/16722/22 за позовом ОСОБА_2 до Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа: ОСОБА_1 про та скасування постанови, з якого встановлено наступне (а.с.34-35).

25 жовтня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа: ОСОБА_1 , з вимогами про скасування Постанови старшого державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Ярмоленко А.А. від 02.09.2022 року в межах виконавчого провадження №61354670 за процедурою стягнення аліментів.

02 вересня 2022 року постановою старшого державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на ОСОБА_2 було накладено штраф у розмірі 30% від суми заборгованості, тобто у розмірі 14191,27 гривень. Підставою для прийняття даної постанови стала наявність заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 47304,22 грн., станом на 16.11.2021 року згідно довідки-розрахунку від 02.09.2022 року №54133.

Вказаним рішенням встановлено, що на цей час позивачем сплачуються аліменти та заборгованість із них по трьом виконавчим листам на трьох осіб-стягувачів, зокрема: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , за спірний період, в який утворилася спірна заборгованість. Державним виконавцем стягувалися аліменти із доходів позивача на користь - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в той час, як відповідних стягнень на користь ОСОБА_1 не здійснювалося, в той час як у відповідності до чинного законодавства відрахування повинні бути в межах 50% від всіх видів доходів в рівню долях між стягувачами.

Встановлено, що у цьому випадку заборгованість у ОСОБА_2 виникла не з його вини, так, як фактично, здійснювалося неналежне стягнення та розрахунок сум аліментів, з вини особи, що нараховувала, зокрема державного виконавця, у зв`язку із чим не відбувалося стягнення аліментів на користь третьої особи. Також, слід вказати, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач є злісним неплатником, ухиляється від сплати аліментів, не працює, тощо.

Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже суд констатує, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного від 08 листопада 2022 року у справі №160/16722/22, яким встановлено відсутність вини з боку ОСОБА_2 у виникненні заборгованість зі сплати аліментних зобов`язань на користь позивача у даній справі ОСОБА_1 , не оскаржено та набрало законної сили.

Позивач, будучі залученою до розгляду справи в Дніпровському окружному адміністративному суді в апеляційній інстанції постанову не оскаржила.

Позивачем представлена довідка державного виконавця про несплачені аліменти за період з вересня 2019 року по липень 2022 року. Залишок по заборгованості становить 27996,98 грн (а.с.14)

Також стороною позивача надано розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів, де загальна сума заборгвоансоті за період з 01 квітня 2021 року по 31 липня 2022 року складає 33284,03 грн (а.с.15).

Мотиви та оцінка суду

Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статей 77, 79 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

В силу частини 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до частини 4 статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Сторонами не оспорюється обставина, що відповідач у справі був зобов"язаний сплачувати аліменти на утримання дружини (позивача у справі) до досягнення дитини ( ОСОБА_4 ) трирічного віку.

Крім того встановлено і визнано сторонами, що на виконанні у державного виконавця знаходилось декілька виконавчих листів щодо стягнення аліментів зі відповідача на користь позивача у цій справі.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку, неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

Тлумачення статті 8 СК України та частини першої статті 9 ЦК України дозволяє зробити висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У справі, яка розглядається, ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовною вимогою до ОСОБА_2 про стягнення з платника аліментів неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, обґрунтовувала свої позовні вимоги тим, що з вини ОСОБА_2 , який зобов`язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, виникла заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини.

На підтвердження позовних вимог надала розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, складений державним виконавцем.

Водночас, як встановлено з матеріалів справи, зокрема довідки про заборгованість та з рішення окружного адміністративного суду відрахування аліментних зобов`язань здійснювалося неналежно, з вини особи, що їх нараховувала, зокрема державного виконавця, у зв`язку із чим не відбувалося стягнення аліментів на користь ОСОБА_1 до досягнення дитини трирічного віку.

При цьому з аналізу довідки про наявність заборгованості вбачається, що спірні аліменти почали відраховуватись виконавцем лише з серпня 2022 року (а.с. 14).

Суд зазначає, що статтею 1 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини 1 статті 5 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 цього ж Закону, та відповідно до частини 3 статті 71 Закону України Про виконавче провадження визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

В силу частини 4 статті 71 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:

1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;

2) подання заяви стягувачем або боржником;

3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;

4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;

5) закінчення виконавчого провадження.

Статтею 195 Сімейного кодексу України встановлено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Пунктами 9, 10 розділу XVI «Особливості виконання рішень про стягнення аліментів» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012р. (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. №2832/5), визначено, що виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом.

Згідно з частиною 2 статті 70 Закону України Про виконавче провадження із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

Статтею 71 цього ж закону визначено право виконавця накладати штраф у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів, та вживати заходів щодо обмеження прав боржника.

Так, згідно матеріалів справи, встановлено, що на цей час позивачем сплачуються аліменти та заборгованість із них по трьом виконавчим листам на трьох осіб-стягувачів, зокрема: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , за спірний період, в який утворилася спірна заборгованість.

Встановлено, що державним виконавцем стягувалися аліменти із доходів відповідача на користь - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в той час, як відповідних стягнень на користь ОСОБА_1 не здійснювалося, в той час як у відповідності до чинного законодавства відрахування повинні бути в межах 50% від всіх видів доходів в рівню долях між стягувачами.

Вказане не спростовано позивачем після отримання відзиву на позовну заяву.

Суд констатує, що саме з вини державного виконавця виникла спірна заборгованість, який маючи повну та розгорнуту інформація щодо всіх видів доходів відповідача у справі (боржника у виконавчому провадженні) не вжив передбачених законом заходів для примусового виконання рішення суду та своєчасного відрахування належних позивачу сум аліментів.

Установивши вказані обставини, дослідивши матеріали справи, слід зазначити, що Позивачем не було доведено належними та допустимими доказами що заборгованість зі сплати аліментних зобов`язань виникла саме з вини платника аліментів ОСОБА_2 .

Посилання Позивача, як на підставу, що інші виконавчі провадження по яким ОСОБА_2 також сплачує аліменти закриті, або на стадії завершення не заслуговують на увагу, оскільки у даній категорії справ суд не повинен враховувати майновий стан Відповідача, чи є він платником аліментних зобов`язань відносно інших осіб, а має лише встановити наявність заборгованості перед Позивачем та наявність винних дій зі сторони Відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості і лише за наявності цих обставин він буде нести відповідальність.

Судові витрати

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у позові повністю судові витрати понесені позивачем необхідно покласти на останнього, враховуючи, що ОСОБА_7 звільнена від сплати судового збору, його слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 81, 133,137, 141, 259, 265, 268, 273, 279 ЦПК України, ст. ст. 180,196 Сімейного Кодексу України, ст. 5, 549 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплату аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 12 червня 2023 року.

Учасники справи:

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1

Суддя: О. В. Чайкіна