П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року м. Київ

Справа №367/6676/21

Провадження № 22-ц/824/7995/2023

Резолютивна частина постанови оголошена 14 червня 2023 року

Повний текст постанови складено 15 червня 2023 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Олешко Л.Ю.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач приватний нотаріус Бучанського нотаріального округу Київської області Мошкіна Катерина Сергіївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Самольотовим Ігорем Ігоровичем, на рішення Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2023 року у справі позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Бучанського нотаріального округу Київської області Мошкіної Катерини Сергіївни про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Бучанського нотаріального округу Київської області Мошкіної К. С. про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 був зареєстрований та мешкав разом із своєю рідною сестрою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після її смерті ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Бучанського нотаріального округу Київської області

Мошкіної К. С. щодо вступу у спадщину за законом. У результаті цього звернення,

09 лютого 2021 року приватним нотаріусом Мошкіною К.С. було заведено спадкову справу № 67179015.

Вказував, що він, ОСОБА_1 , є рідним братом спадкодавця ОСОБА_2 та єдиним спадкоємцем.

Зазначає, що 24 липня 2021 року оформлено свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частини квартири за адресою:

АДРЕСА_1 . Друга половина зазначеної квартири вже належала позивачу. Після похорон, оформлення спадщини та пов`язаних з цим справ, приблизно в середині серпня 2021 року, ОСОБА_3 вирішив здійснити ремонт помешкання та розпочав виносити меблі з кімнати спадкодавця. Під час розбирання та виносу старих меблів, позивачем були знайдені деякі документи, особисті речі спадкодавця, а саме: сертифікат-бланк цінного папера серія АСС № 348618, іменна акція серія Е № 618

ВАТ «Гостомельський Склозавод», свідоцтво про народження ОСОБА_2 , довідку про реєстрацію місця проживання особи від 24 квітня 2019 року, довідку про присвоєння

ІПН ОСОБА_2 , сімейні фотоальбоми та грошові кошти в готівковій формі в розмірі

843 700,00 дол. США.

В подальшому, 16 серпня 2021 року, позивачем була подана заява про видачу свідоцтва про право на спадщину на готівкові кошти в сумі 843 700,00 дол. США приватному нотаріусу Мошкіній К.С.

Проте, приватний нотаріус Мошкіна К.С. відмовила у видачі свідоцтва про спадщину на готівкові грошові кошти у сумі 843 700,00 дол. США постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (вих. № 95/02-31) від 16 серпня 2021 року, мотивуючи своє рішення тим, що вона не в змозі встановити належність готівкових коштів спадкодавцеві, посилаючись на підпункт 14 пункту 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Звернувшись за роз`ясненнями таких дій нотаріуса до Міністерства юстиції України 28 липня 2021 року, позивач отримав відповідь щодо необхідності оскаржити таку відмову у судовому порядку.

Позивач вважав відмову нотаріуса необґрунтованого та незаконною, та такою, що підлягає скасуванню зважаючи на наступне.

Позивач за законом прийняв спадщину на підставі частини третьої статті 1268 ЦКУкраїни та належним чином звернувся із заявами про отримання спадщини та видачу відповідних свідоцтв, тобто позивач як єдиний спадкоємець, вже прийняв спадщину.

В свою пергу, відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Вказував про те, що такої ж думки дотримується Міністерство Юстиції України у своєму роз`ясненні з даного питання для ОСОБА_1 від 28 липня 2021 року №57593/К-22208/19.1.3.

За наведених обставин, позивач вважав, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Бучанського нотаріального округу Київської області Мошкіної К. С. від 16 серпня 2021 року № 95/02-31, що полягає у відмові видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, є неправомірною та має бути скасованою.

ОСОБА_1 просив скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 6 серпня 2021 року № 95/02-31, яка видана приватним нотаріусом Бучанського нотаріального округу Київської області Мошкіною К. С.;зобов`язати приватного нотаріуса Бучанського нотаріального округу Київської області Мошкіну К. С. видати свідоцтво про право на спадщину за законом на готівкові кошти в сумі

843 700,00 дол. США, що належали спадкодавцю ОСОБА_2 в межах спадкової справи від 09 лютого 2021 року № 67179015.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08 вересня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Бучанського нотаріального округу Київської області Мошкіної К. С. про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Справу призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 листопада 2021 року за клопотанням представника ОСОБА_1 - адвоката Самольотова І. І. витребувано

у приватного нотаріуса Бучанського нотаріального округу Київської області

Мошкіної К. С. належним чином завірену копію спадкової справи після смерті

ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проживала за адресою: АДРЕСА_1 ).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15 серпня 2022 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Бучанського нотаріального округу Київської області Мошкіної К. С. про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Призначено справу до судового розгляду по суті.

Стороною відповідача подано відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що процесуальний статус нотаріуса у даному провадженні, як відповідача, є неправильним, оскільки нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин сторін, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих правовідносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса у предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Відповідно, його процесуальний статус - нотаріус може бути лише третьою стороною.

Представником позивача подано відповідь на відзив, згідно якої зазначає про те, що не погоджується з твердженнями, викладеними відповідачем у відзиві, оскільки, приватним нотаріусом Мошкіною К.С. не враховано, що предметом спору є скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2023 року

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Бучанського нотаріального округу Київської області Мошкіної К. С. про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину відмовлено.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування постанови приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії мотивоване тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт неправомірності вчинення приватним нотаріусом нотаріальної дії, що полягала у відмові видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді готівкових грошей.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині зобов?язання приватного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом, суд першої інстанції застосував правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 17 березня

2021 року у справі №761/36415/18 та зробив висновок про те, що така вимога

є незаконною, оскільки при задоволенні позову про оспорення постанови про відмову

у вчиненні нотаріальної дії суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат» і належать до його компетенції.

27 березня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Самольотов І. І. подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від

23 лютого 2023 року частково та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги в частині скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 серпня 2021 року № 95/02-31 задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неправильно розтлумачив окремі положення законодавства, не повністю з?ясував обставини справи та не дослідив належним чином докази. Заявник вказує, що нотаріус порушила статтю 46 Закону України «Про нотаріат», оскільки не надала йому часу для надання документів для вчинення нотаріальної дії, у зв?язку з чим передчасно відмовила у вчиненні нотаріальної дії, чим також порушено статтю 49 вказаного закону. Заявник звертає увагу на те, що законодавство України не містить положень що необхідності доведення права власності на готівкові кошти, що належали спадкодавцю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 27 березня 2023 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28березня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Самольотова І. І. на рішення Ірпінського міськрайонного суду Київської області від

23 лютого 2023 року у справі позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Бучанського нотаріального округу Київської області Мошкіної К. С. про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину.

Витребувано з Ірпінського міськрайонного суду Київської області матеріали цивільної справи № 367/6676/21 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Бучанського нотаріального округу Київської області Мошкіної К. С. про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину.

20 квітня 2023 року матеріали справи № 367/6676/21 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Бучанського нотаріального округу Київської області Мошкіної К. С. про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину надійшли до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 травня 2023 року справу призначено до розгляду з викликом учасників справи.

12 квітня 2023 року приватний нотаріус Бучанського нотаріального округу Київської області Мошкіна К. С. подала до Київського апеляційного суду відзив, у якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 лютого 2023 року - без змін.

Відзив мотивований тим, що під час вчинення нотаріальної дії, нотаріусом не було порушено норми чинного законодавства.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Самольотов І.І. підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник приватного нотаріуса Бучанського нотаріального округу Київської області Мошкіної К.С. адвокат Бойчун Н.Д. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла таких висновків.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише

у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Встановлено, що 09 лютого 2021 року приватним нотаріусом Бучанського нотаріального округу Київської області Мошкіною К. С. заведено спадкову справу

№1/2021 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Згідно матеріалів спадкової справи, спадкоємцем за законом є її рідний брат ОСОБА_1

16 серпня 2021 року спадкоємцем за законом ОСОБА_1 була подана заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на готівкові кошти у сумі

843 700,00 дол. США.

Документи, що підтверджують належність спадкодавцеві готівкових грошових коштів спадкоємцем не подавалися.

Приватним нотаріусом Бучанського нотаріального округу Київської області Мошкіною К. С. 16 серпня 2021 року ОСОБА_1 видана постанова про відмову

у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на готівкові кошти у сумі

843700,00 дол. США у зв`язку з неможливістю встановлення належності готівкових грошових коштів спадкодавцеві.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним

і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які

ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Частиною другою статті Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Згідно зі статтею 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

У частині першій статті 49 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії;

4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка

в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями пункту 4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового манна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Як встановлено судом, спадкоємець ОСОБА_1 документів на підтвердження складу спадкового майна і його належності спадкодавцеві на вимогу нотаріуса не надав. Відповідно, нотаріус не встановила склад спадщини, як того вимагає закон (стаття 68 Закону України «Про нотаріат») і відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Ураховуючи наведене, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт неправомірності вчинення приватним нотаріусом нотаріальної дії, що полягала у відмові видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді готівкових грошей.

В постановах Верховного Суду від 19 березня 2018 року у справі № 754/16825/15-ц (провадження № 61-3156св18), від 17 березня 2021 року у справі № 761/36415/18 (провадження № 61-15155св20) та від 18 січня 2023 року у справі № 711/3792/21 (провадження № 61-9887св22) зазначено, що тлумачення статті 50 Закону України «Про нотаріат» свідчить, що при задоволенні позову про оспорення постанови про відмову

у вчиненні нотаріальної дії суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат»

і належать до його компетенції.

Таким чином, вимога про зобов`язання нотаріуса вчинити нотаріальну дію з видачі свідоцтва про право на спадщину є незаконною.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом

у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів про належність грошових коштів в сумі 843 700,00 дол. США спадкодавцю ОСОБА_2 , суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що оскаржувана постанова приватного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом винесена

з дотриманням Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. При цьому правильним є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про зобов?язання приватного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти нотаріальні дії, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат» і належать до його компетенції.

Аргументи апеляційної скарги вказаних висновків не спростовують.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального

і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Самольотова І. І. без задоволення,

а рішення Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2023 року- без змін, оскільки підстав для скасування судового рішення немає.

Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Самольотова І. І. без задоволення,

а рішення Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2023 року- без змін, розподіл судових витрат Київським апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою адвокатом Самольотовим Ігорем Ігоровичем, залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна