Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1901/22
Провадження №: 2/332/98/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 р. м.Запоріжжя

Заводськийрайонний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючогосудді - Погрібної О.М.,

при секретарі - Мацинської О.Є.,

розглянувшиу у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Будовської Наталії Володимирівни до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про зняття арешту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Будовської Н.В. звернулася до суду з позовом (уточненим) до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про зняття арешту, обґрунтовуючи вимоги тим, що позивач ОСОБА_1 є власником частки квартири АДРЕСА_1 , співвласник іншої частки квартири на день звернення до суду помер.

Під час здійснення свого права власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна, ОСОБА_1 дізнавшись, що на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_4, виданої 17.03.2014 року Заводським ВДВС Запорізького МУЮ було накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна (квартири АДРЕСА_1 ), звернулася до Заводського ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) з заявою про зняття арешту з майна, оскільки згідно з номером запису вищезазначеного обтяження 5018084, особа, майно якої обтяжується - ОСОБА_2 , при цьому ані позивач, ані померлий чоловік позивачки, не мають жодних боргових зобов`язань перед банківськими та іншими установами, арешт було накладено на належне їм майно, при цьому, в реєстрі боржників вони не перебувають. Жодних виконавчих проваджень щодо них не було і не є відкритими.

Згідно з відповіддю Заводського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вищезазначене виконавче провадження, за яким ОСОБА_2 був боржником, закінчено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», архівна справа відносно ОСОБА_2 , знищена. У зв`язку із відсутністю відкритого виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_2 Заводський ВДВС у м. Запоріжжі ПСМУМЮ (м. Дніпро) не має можливості проводити виконавчі дії, в тому числі й зняття арешту з майна боржника. То ж було роз`яснено, що згідно зі ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт з майна може бути знято за рішенням суду, саме тому позивачка і звернулася до суду з даними позовними вимогами.

01.02.2023 року Заводським відділом Державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), як правонаступником Заводського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відповідачем по справі, було подано відзив, в якому зазначено що з позовною заявою не згодні з наступних підстав: 07.03.2014 року на виконання до Заводського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя надійшов виконавчий лист Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2013 року у справі № 0809/7071/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «РодовідБанк» заборгованість у розмірі 36249,01 дол. США та 5053,39 гривень. В ході примусового виконання рішення 17.03.2014 року державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Прохоровим Г.С. з метою запобігання відчуження майна боржника винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. З метою реалізації вказаних постанов державним виконавцем Прохоровим Г.С. було подано відповідну заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. В постанові про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було встановлено необхідність забезпечити виконання рішення суду, керуючись статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження (в редакції чинній на час вчинення дій (та накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ). В постанові державного виконавця Прохорова Г.С. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження немає жодного зобов`язання про накладання арешту на визначене майно, а саме квартири АДРЕСА_1 . 27.03.2014 року виконавче провадження НОМЕР_4 завершене на підставі п.5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час вчинення дій) - неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місце проживання боржника. Матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_4 знищені у зв`язку із закінченням строків їх зберігання, тому Заводський ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не має можливості надати копії відповідних документів. Відповідно до п. 2 ч. 4 статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини єнадходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. У зв`язку з вищенаведеним, звільнення майна боржника з-під арешту державним виконавцем Прохоровим Г.С. можливе було тільки після надходження на рахунок органу державної виконавчої служби суми коштів, стягнених з боржника необхідної для задоволення вимог стягувача, стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Отже, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.03.2014 року було накладено арешт на інше майно, а зазначення у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно виду обтяження - арешт на квартиру АДРЕСА_1 є помилкою державного реєстратора реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

В лютому 2023 року представником позивача було подано уточнену позовну заяву, в якій в якості співвідповідача по справі було зазначено Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

Ухвалою суду від 25 січня 2023 року замінено у цивільній справі №332/1901/22 відповідача Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на належного відповідача Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради було залучено до участі в справі в якості співвідповідача.

В судове засідання сторони не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач підтримує позовні вимоги на підставі викладених в позові підстав та просить їх задовольнити. Відповідачі подали заяви щодо розгляду справи на розсуд суду.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло за № НОМЕР_2 від 07.02.2017 року, виданого згідно з розпорядженням голови районної адміністрації по Заводському району Запорізької міської ради від 07.02.2017 року № 53р, є власником частки квартири АДРЕСА_1 , інша частка квартири зареєстрована на підставі зазначеного документа на ім`я чоловіка позивача, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, на квартиру АДРЕСА_1 , 18.03.2014 накладено обтяження у вигляді арешту. Обтяжувачем зазначено Заводський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, підставою виникнення обтяження вказано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_4, виданий 17.03.2014 року. Особою, майно/права якої обтяжуються (власник) зазначено ОСОБА_2 . Однак ОСОБА_2 не є власником зазначеної квартири.

В 2021 році, дізнавшись про наявність арешту належного позивачу майна, звернулася через представника до Заводського ВДВС у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) з заявою про зняття арешту з майна.

Згідно з відповіддю Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 23.08.2021 року за № 27292: «Перевіркою бази даних АСВП спецпідрозділ було встановлено, що на виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) перебувало ВП НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2013 року № 0809/7071/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «РодовідБанк» заборгованості у розмірі 36249,01 доларів США та 5063,39 гривень. 27.03.2014 року виконавче провадження 42430372 було закінчено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» - неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місце проживання боржника (в редакції чинній на момент прийняття постанови). Відповідно до положень ч. 1,2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 року, передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладання адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Архівна справа відносно ОСОБА_2 , знищена. У зв`язку із відсутністю відкритого виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_2 Заводський ВДВС у м. Запоріжжі ПСМУМЮ (м. Дніпро) не має можливості проводити виконавчі дії, в тому числі й зняття арешту з майна боржника. Для зняття арешту з майна було рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частина 2 ст. 40 вищезазначеного закону передбачає: «Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна». Натомість виконавцем ДВС у Заводському районі м. Запоріжжя, установою яка діяла на той час і правонаступником якої є відповідач, не були своєчасно виконані зазначені дії, щодо направлення до Першої державної нотаріальної контори постанови про закінчення виконавчого провадження, і, відповідно, зняття арешту з нерухомого майна.

Згідно відповіді Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавче провадження, в межах якого було винесено постанову про накладання арешту було знищено, а тому відповідач не може вчинити відповідні дії про звільнення нерухомого майна з під арешту.

Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об`єктом власності особи відповідно до вимог ст.ст. 379, 382 ЦК України може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають можливість використовувати житло для власного проживання, членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Будовської Наталії Володимирівни до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про зняття арешту - задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 5018084 відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_4, виданої 17.03.2014 року Заводським ВДВС Запорізького МУЮ.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження від 18.03.2014 за № 5018084 відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер №: НОМЕР_4, виданої 17.03.2014 року Заводським ВДВС Запорізького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається, за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair.

Повне судове рішення складено 30 березня 2023 року.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , рнкопп НОМЕР_3 .

Представник позивача: адвокат Будовська Наталія Володимирівна, м.Запоріжжя, вул.Перемоги, б.40.

Відповідач: Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), адреса м. Запоріжжя, вул. Сеченова, буд. 25А, .

Відповідач: Департамент Реєстраційних послуг Запорізької міської ради, адреса розташування м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 36, 3-й поверх, .

Суддя: О.М.Погрібна