Справа № 569/4005/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засідання - Багнюк Н.О.

з участю:

представника позивача - адвоката Андрієнко І.В.

представника відповідача - адвоката Волошина І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду із позовною заявою до ОСОБА_2 третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей .

Згідно заяви про зміну предмету позову від 27.06.2023 просила розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визначити місце проживання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю - ОСОБА_1 . Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по справі.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 07.02.2015 року нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Протягом останніх декількох років стосунки у подружжя розладились, зникли взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування.

Від зазначеного вище шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час вони спільного життя не ведуть , проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, так як мав місце факт подружньої зради з боку відповідача. Примирення між ними неможливе.

Як матір, вона належним чином виконує свої обов`язки щодо забезпечення належних умов проживання, виховання, навчання, харчування та задоволення всіх потреб спільних з відповідачем дітей. Багато часу приділяє дітям, забезпечує їм належні умови для фізичного і духовного розвитку та матеріального достатку. Має власне житло з усім необхідним для нормального проживання та розвитку дітей. Жодним чином не перешкоджає та не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав щодо їхніх спільних дітей. Але разом з тим, відповідач систематично під час телефонних розмов вчиняє сварки з нею та погрожує тим, що забере дітей. Отже, з урахуванням вищевикладеного, з метою захисту інтересів їхніх дітей та мінімізації стресу для них у зв`язку з вищевказаною ситуацію, вважає за доцільне визначити місце проживання дітей з матір`ю, ОСОБА_1 . Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Андрієнко І.В. , яка діє згідно ордеру серія ВК № 1082234 від 12.06.2023 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Шлюб між сторонами розірвати, дітей залишити на проживанні з матір`ю. Підтримала подану до суду відповідь на відзив. Просила стягнути з відповідача понесені позивачкою судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Волошин І.В. , який діє згідно ордеру серія ВК №1081095 від 25.04.2023 підтримав поданий до суду відзив. Визнає вимоги в частині розірвання шлюбу між сторонами. Щодо визначення місця проживання дітей з позивачкою, зазначив, що спору між сторонами з даного приводу не існує, а тому підстав для задоволення позову в цій частині немає. Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5000,00 грн. витрат на правову допомогу. Представник органу опіки та піклування Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради за довіреністю Самолюк І.Р. в судове засідання не з`явилась.

В судове засідання 29.06.2023 р. надала суду висновок органу опіки та піклування № 08-1405 від 26.06.2023 . Суд вважає за можливе провести судове засідання у їх відсутність. Ухвалою суду від 20.03.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено підготовче засідання з участю сторін. Ухвалою суду від 29.06.2023 залишено без розгляду вимогу про стягнення аліментів. Ухвалою суду від 29.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті з викликом учасників справи. Ухвалою суду на місці 29.06.2023 задоволено клопотання представника позивачки про долучення до справи письмових доказів. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази,та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі з 07.02.2015 року, який було зареєстровано Відділом ДРАЦС РС Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 48.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно актового запису №884, зареєстрований 02.04.2016р. Відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно актового запису № 942, зареєстрований Рівненським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Рівненській області. Батьками дітей зазначені сторони у справі. За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, разом не проживають, втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них, інтересам неповнолітніх дітей, а тому суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає до розірвання.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що за ОСОБА_2 не зареєстровано право власності на нерухоме майно.

Згідно відповіді № 31/4заз-17-2023 від 02.05.2023 на адвокатський запит, підтверджується, що за гр.. ОСОБА_2 21.07.2011 року зареєстровано транспортний засіб марки HONDA модель DIO, VIN№ НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .

Згідно довідки про склад зареєстрованих осіб у житловому приміщенні м.Рівне № 8877 від 13.05.2023 р., виданої Департаментом цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг РМР вбачається, що позивачка ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та діти ОСОБА_3 , ОСОБА_3 зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 , з 02.01.2020 р.

З дослідженого судом висновку органу опіки вбачається, що ОСОБА_1 з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані і проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира однокімнатна, з усіма комунальними зручностями, повністю мебльована, наявна необхідна побутова техніка. В квартирі зроблено ремонт. Створені комфортні умови для проживання, виховання і розвитку малолітніх дітей. Вони мають окремі місця для сну (двоярусне ліжко), стіл для занять. Діти забезпечені усім необхідним для виховання і розвитку. Помешкання належить ОСОБА_7 , матері ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 з 01.09.2022 навчається у Рівненському ліцеї № 22. З характеристики, виданої на дитину навчальним закладом вбачається, що учениця проживає з мамою і молодшим братом. У розповідях про родину і сім`ю дівчинка рідко згадує батька. Саме мама приділяє увагу навчанню та вихованню дитини. Виключно мама відвідує школу й цікавиться успіхами дитини в навчанні і її досягненнями в позашкільних заходах. Малолітня ОСОБА_3 пояснила, що проживає з мамою і меншим братом. Діти дуже люблять свою маму, люблять з нею гратися і обніматися. З татом ОСОБА_3 жити не хоче.

Питання про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради. Згідно висновку органу опіки та піклування від 26.06.2023. № 08-1405, комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, прийняла рішення про доцільність залишення малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_1 . Таким чином, аналізуючи в сукупності достовірно встановлені судом докази, враховуючи інтереси дітей, їхній вік, стать, висновок ООП Служби у справах дітей ВК РМР, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позову в частині визначення місця проживання малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю - ОСОБА_1 . Відповідно до ст. 141 ЦПК понесені позивачкою ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2147,20 грн., що складаються з витрат по оплаті судового збору підлягають до стягнення з відповідача на її користь.

Щодо вимоги позивачки про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду мають бути надані такі документи: договір про надання правової допомоги; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги; детальний опис вчинених дій (наданих послуг). Надання суду вказаних документів є базовою та необхідною умовою для розподілу витрат на правничу допомогу.

Для підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надані наступні докази: -договір про надання правової допомоги від 01.03. 2023 року про надання правничої допомоги адвокатом Малишевою А.А. та акт про надання послуг до Договору від 25.05.2023 на загальну суму 5500,00 грн. згідно якого суд визнає надання послуги у виді підготовки позовної заяви, яка містила у собі три самостійні вимоги, вартість зазначеної послуги суд оцінює у 1000,00 грн. Участі у судовому засіданні та вивчення відзиву даним адвокатом не здійснювалося. Адвокатом Андрієнко І.В., яка діє на підставі ордеру серія ВК №1082234 надано договір про надання правової (професійної правничої) допомоги від 22.05.2023р., рахунок № 28 від 22.05.2023 на суму 4000,00 грн., квитанція № 26/05 від 26.05.2023 р. на суму 4000,00 грн. При визначенні розміру компенсації за правничу допомогу адвокатом Андрієнко І.В., суд враховує, що з долучених до справи доказів не вбачається достовірних доказів затрати визначеного робочого часу адвоката на спілкування, підготовку нормативної бази про зміну предмету позову за якою зменшено позовні вимоги. З врахуванням вищевикладеного, суд зменшує розмір правничої допомоги наданої адвокатом Андрієнко А.А., який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки до 1000,00 грн.

Всього підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу на загальну суму 2000,00 грн. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК, понесені позивачкою судові витрати на загальну суму 4147,20 грн. підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки, які складаються з судового збору за пред`явлення позову - 2147,20 грн. та 2000,00 грн. витрати на правничу допомогу. Оскільки суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, то вимога відповідача про відшкодування йому понесених витрат за правничу допомогу, до задоволення не підлягає. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115, ч.1 ст. 160 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 07.02.2015 року відділом ДРАЦС РС Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 48, розірвати.

Визначити місце проживання малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю - ОСОБА_1 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 4 147 (чотири тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1 понесених судових витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, місцезнаходження: 33028,м.Рівне, вул.Поштова, 2, . Повний текст рішення виготовлено 01.09.2023

Суддя О.В.Панас