КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року місто Київ

Справа 369/12033/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1127/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Желепи О.В.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Черкасової Олени Олексіївни в інтересах Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2022 року (у складі судді Осаулової Н.А., повний текст складено 10 листопада 2022 року)

у справі за позовом Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

У серпні 2021 року АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернулося до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у якому просило стягнути з відповідачів на користь позивача суму боргу 217 298грн 74 к. та витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог вказували, що 14 червня 2019 року між AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», ТДВ «АХА Страхування Життя» та ОСОБА_3 укладено Комплексний договір № 1/3678034, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 291 172 строком з 14 червня 2019 року по 13 червня 2021 року включно, зі сплатою 9,00 % річних та комісійної винагороди в розмірі 1,7 % в місяць від суми кредиту.

AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» виконало свої зобов`язання за вказаним договором в повному обсязі.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Станом на 13 липня 2020 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором становить 217 298 грн 74 к.

Банком було заявлено вимогу до спадкоємців померлого ОСОБА_3 шляхом направлення 23 вересня 2020 року претензії, яка надійшла до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області 07 жовтня 2020 року.

Також, 02 березня 2021 року відповідачам направлено вимоги про одноразовий платіж, які вони не виконали, тому позивач змушений звернутись із даним позовом до суду.

Києво - Святошинський районний суд Київської області ухвалою від 08 грудня 2021 року передав вказану справу за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2022 року відкрито провадження в справі за позовом AT «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК».

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Черкасова О.О. в інтересах АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вказує, що судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин справи, висновки суду, що мають значення для справи не відповідають обставинам справи, оскаржуване рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що згідно виписок по рахунках № НОМЕР_1 /UAH обліку строкової заборгованості по тілу кредиту за період з 14 червня 2019 року по 15 липня 2021 року та № НОМЕР_3/UAH обліку простроченої заборгованості по тілу кредиту за період з 14 червня 2019 року по 15 липня 2021 року проведено погашення заборгованості за тілом кредиту 105571 грн 48 к. (1463,87 грн. - строкова заборгованість за тілом кредиту + 104107 грн 61 к. прострочена заборгованість за тілом кредиту). З урахуванням суми наданого кредиту 291172 грн погашеної частини тіла кредиту 105571 грн 48 к. залишок заборгованості по тілу складає 185600 грн 52 к. Однак суд на вказане уваги не звернув.

Висновок суду про те, що позичальником сплачено комісії на суму 133636 грн 69 к., що значно перевищує суму комісії,визначену графіком не відповідає дійсності та матеріалам справи, зокрема виписками по рахунку UA НОМЕР_6/ UAH обліку строкової заборгованості по нарахованій комісії за період з 14 червня 2019 року по 15 липня 2021 року та UA НОМЕР_7/ UAH обліку простроченої заборгованості по нарахованій комісії за період з 14 червня 2019 року по 15 липня 2021 року.

Вказує, що обов`язок банку щодо обліку суми заборгованості на окремих рахунках строкової та простроченої заборгованості встановлений нормативно-правовими актами.

Ухвалою від 16 січня 2022 року Київським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження в даній справі та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвала про відкриття отримана відповідачами 18 березня 2023 року

Від відповідачів станом на 29 березня 2023 року відзив на апеляційну скаргу не надходив.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вважав, що банком не обґрунтовано наявність заборгованості позичальника перед банком, оскільки сума сплачених за комплексним договором від 14 червня 2019 року коштів перевищує суми, що погоджені графіком платежів від 14 червня 2019 року, а будь-яких додаткових договорів до Комплексного договору № 1/3678034 не надано.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення районного суду не відповідає.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з матеріалів справи та перевірено апеляційним судом, 14.06.2019 року між AT «Креді Агріколь Банк», ТДВ «АХА Страхування Життя» та ОСОБА_3 укладено Комплексний договір № 1/3678034, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 291 172грн, строком з 14 червня 2019 року по 13 червня 2021 року включно, зі сплатою 9,00 % річних та комісійної винагороди в розмірі 1,7 % в місяць від суми кредиту (п.п. 1.1., 1.3.1, 1.3.2. Комплексного договору № 1/3678034) (а.с. 14-18).

Згідно п. 1.1. Комплексного договору № 1/3678034, ОСОБА_3 прийняв на себе зобов`язання сплачувати платежі за кредитом, нараховані проценти та комісію щомісячно в число місяця, визначене Графіком погашення заборгованості, як день повернення кредиту.

Банк свої зобов`язання за Комплексним договором № 1/3678034 виконав в повному обсязі, що підтверджується меморіальними ордерами від 14 червня 2019 року №27110472-3 та №27110472-1 (а.с. 19- 20).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що видано свідоцтво серії НОМЕР_2 (а.с. 21).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

За правилом ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 748/3603/15-ц, спадкування, перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України) є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного із їх учасників.

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.

Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/ або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. З ст. 1296 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

За змістом ст.1218, ч.3 ст.1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №386/2020, із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 звернулися 09 жовтня 2020 року ОСОБА_2 (а.с. 100) та 03 листопада 2020 року - ОСОБА_1 (а.с. 101).

12 січня 2021 року ОСОБА_5 від прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_3 відмовилася, про що подала відповідну заяву (а.с. 102-103).

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Враховуючи принцип змагальності цивільного процесу, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доводити обсяг спадкового майна та його вартість повинен спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна (постанова Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц)

Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Внаслідок певної дії чи події сторону у зобов`язанні можна замінити на іншу особу, яка є її правонаступником або стосовно лише цивільних прав (обов`язків), або одночасно щодо цивільних прав і обов`язків. Іншими словами, заміна сторони у зобов`язанні може бути наслідком або сингулярного правонаступництва (зокрема, на підставах договорів купівлі-продажу (частина третя статті 656 ЦК України, дарування (частина друга статті 718 ЦК України, факторингу (глава 73 ЦК України, або універсального правонаступництва (у випадку реорганізації юридичної особи (частина перша статті 104 ЦК України чи спадкування (стаття 1216 ЦК України). Якщо означена заміна є неможливою внаслідок того, що правовідношення не допускає правонаступництва, таке правовідношення припиняється (статті 608, 609, 1219 ЦК України). Зобов`язання припиняється і тоді, коли правовідношення допускає правонаступництво, боржник був замінений правонаступником, але до останнього кредитор не заявив вимогу у визначений законом строк (див., наприклад, висновок Великої Палати Верховного Суду щодо застосування частини першої статті 598 і частини четвертої статті 1281 ЦК України, сформульований у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц (пункти 59-62), від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц (пункт 69.5), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 39)).

Оскільки зі смертю боржника грошові зобов`язання включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Стаття 1281 Цивільного кодексу України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до боргових зобов`язань. Сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а також припинення таких зобов`язань (подібний правовий висновок викладено у пункті 39 постанови Великої Палати Верховного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19)).

Відповідно до частин першої та другої статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

За правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

23 вересня 2020 року АТ «Креді Агріколь Банк» направлено до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Київської області претензію вих. №10451/3368 в порядку ст. 1281 ЦК України до спадкоємців померлого ОСОБА_3 (а.с. 26, 101).

Листом від 04 листопада 2020 року Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора Київської області повідомила банк про приєднання претензії до матеріалів спадкової справи №386/2020 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 27-28).

02 березня 2021 року AT «Креді Агріколь Банк» направлено вимогу до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про сплату одноразового платежу в сумі 217 298 грн 74 к. (а.с. 29).

Враховуючи викладене колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду про те, що АТ «Креді Агріколь Банк» у встановлений законом строк пред`явило вимоги до спадкоємців боржника кредитором.

Однак колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність заборгованості позичальника перед банком з таких підстав.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованість станом на 15 липня 2021 року заборгованість ОСОБА_3 перед АТ «Креді Агріколь Банк» становить 217298 грн 74 к., з яких: 185600 грн 52 к. - рахунок простроченої заборгованості, 6937 грн - рахунок прострочених відсотків, 24760 грн 75 к.- рахунок простроченої комісії (а.с. 7).

Згідно виписки по рахунку № НОМЕР_1 /UAH обліку строкової заборгованості по тілу кредиту за період з 14 червня 2019 року по 15 липня 2021 року проведено погашення заборгованості за тілом кредиту 1463 грн 87 к. - строкова заборгованість за тілом кредиту (а.с. 12).

Відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_3 /UAH обліку простроченої заборгованості по тілу кредиту за період з 14 червня 2019 року по 15 липня 2021 року проведено погашення заборгованості за тілом кредиту 104107 грн 61 к. - прострочена заборгованість за тілом кредиту (а.с. 13).

Отже, за період з 14 червня 2019 року по 15 липня 2021 року позичальником проведено погашення заборгованості за тілом кредиту у загальному розмірі 105571 грн 48 к.

Тому, враховуючи те, що позичальником отримано кредиту в сумі 291172 грн, а повернуто 105571 грн 48 к. - тіло кредиту залишок заборгованості по тілу кредиту складає 185600 грн 52 к., які підлягають стягненню з спадкоємців позичальника.

Згідно виписки по рахунку № НОМЕР_8/UAH обліку прострочених відсотків за період з 15 липня 2019 року по 23 вересня 2020 2021 року проведено погашення заборгованості відсотками у сумі 13349 грн 85 к. (а.с.9).

Згідно наявного в матеріалах справи графіку платежів позичальник мав сплатити за період з 14 липня 2019 року по 13 березня 2021 року проценти за користування кредитом у розмірі 24619 грн 73 к. (а.с. 18).

Отже, враховуючи те, що позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками у сумі 6937 грн 47 к., колегія суддів перевіривши наявні в матеріалах справи докази вважає, що такі вимоги підлягають задоволенню.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи виписки по рахунках позичальника суд першої інстанції не звернув увагу на те, що вони містять стовпчик «дебет» за якими проводяться суми нарахування (надання коштів), а у стовпчику «кредит» зазначається суми погашення заборгованості та суми заборгованості перераховані на рахунок простроченої заборгованості.

Щодо вимог позивача про стягнення комісії колегія суддів вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно п.13.3.2 Комплексного договору № 1/3678034 від 14 червня 2019 року, за користування кредитом позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно- комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1, 70 % у місяць від суми кредиту зазначеної в п.1.1 договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту, процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості. Консультування позичальника (як усно, так і письмово) щодо погашення заборгованості, своєчасності платежів.

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідні висновки містяться у постановах постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) та від 13 липня 2022 року у справі 363/1834/17 (провадження №14-53цс21).

Тому, враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що встановлення комісії за надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту є нікчемною умовою кредитного договору, оскільки не зрозуміло, які саме послуги надавались відповідачу, як часто проводились консультаційні та інформаційні послуги з клієнтом, чи проводились вони за вимогою клієнта частіше одного разу на місяць, аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21).

До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного право-відношення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ «Креді Агріколь Банк» суд першої інстанції на вищевикладене уваги не звернув внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про відсутність заборгованості ОСОБА_3 перед банком.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Колегія встановила, що суд першої інстанції, увалюючи рішення порушив норми процесуального права, які призвели до не повного встановлення обставин справи, які мали правове значення для вирішення спору, а тому у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи те, що спадкоємці в рівних частинах отримають спадщину то і стягнення боргу має бути поділено порівну.

Тому, враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у сумі 192537 грн 99 к. з яких: 185600 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 6937 грн - заборгованість за простроченими відсотками, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню по 96269 грн з кожного.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують оплату судового збору позивачем за подачу позову. Пропорційно до задоволення позовних вимог, що складає 88,61% від ціни позову за подання позовної заяви, з відповідачів у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1444 грн 12 к. з кожного.

З відповідачів на користь позивача підлягає стягненню понесені АТ «Креді Агріколь Банк»судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволення позовних вимог, що складає 88,61% від ціни позову за подання апеляційної скарги в розмірі 2166 грн 17 к. з кожного.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Черкасової Олени Олексіївни в інтересах Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» - задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове.

Позов акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4) заборгованість за кредитним договором у розмірі 96269 грн та 2166 грн 17 к. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4) заборгованість за кредитним договором у розмірі 96269 грн та 2166 грн 17 к. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) у прибуток держави, розрахунковий рахунок НОМЕР_9, отримувач коштів УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 38050812, код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, судовий збір у розмірі 1444 грн 12 к.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) у прибуток держави, розрахунковий рахунок НОМЕР_9, отримувач коштів УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 38050812, код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, судовий збір у розмірі 1444 грн 12 к.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач О.В. Желепа

Судді В.А. Кравець

О.Ф. Мазурик