Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Біла О.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Менчука М.В.,

представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Пинзара І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Менчука М.В. про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу у цивільній справі №127/18610/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Куранова О.О., про визнання недійсними договорів позики №б/н від 29.08.2019 р., договору іпотеки №2122 від 29.08.2019 р., договору іпотеки №2124 від 29.08.2019 р., скасування записів про державну реєстрацію іпотеки та скасування записів про державну реєстрацію обтяження,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходилась цивільна справа №127/18610/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Куранова О.О., про визнання недійсними договорів позики №б/н від 29.08.2019 р., договору іпотеки №2122 від 29.08.2019 р., договору іпотеки №2124 від 29.08.2019 р., скасування записів про державну реєстрацію іпотеки та скасування записів про державну реєстрацію обтяження.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31.05.2023 р. позов ОСОБА_1 задоволено, визнано недійсними:

- договір позики б/н від 29.08.2019 р., укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 ;

- договір позики б/н від 29.08.2019 р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в особі ОСОБА_2 ;

- іпотечний договір від 29.08.2019 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О., зареєстрований в реєстрі за №2122;

- іпотечний договір від 29.08.2019 р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в особі ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О., зареєстрований в реєстрі за №2124;

Скасовано записи про державну реєстрацію: іпотеки №33010134 від 29.08.2019 р.; обтяження №33005741 від 29.08.2019 р.; іпотеки №33011101 від 29.08.2019 р.; обтяження №33006234 від 29.08.2019 р.

Стягнуто з відповідачів на користь позивача по 992,40 грн і по 124,05 грн судового збору з кожного. (а.с. 75-79 т. 2)

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Менчук М.В. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу (а.с. 48-50 т. 2). В судовому засіданні заяву підтримав, просить її задоволити та стягнути з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 25000,00 грн витрат на правничу допомогу. Пояснив, що ним витрачено на надання правової допомоги у цій справі набагато більше часу, чим зазначено в акті приймання- передачі, оскільки справа є доволі складною, довелось аналізувати практику Верховного Суду тощо.

До судового засідання представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокат Пинзар І.В. подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, просить залишити її без розгляду, оскільки усі докази щодо вартості правничої допомоги були наявні у сторони позивача до дебатів, але своєчасно не подані суду. У разі відмови в залишенні заяви без розгляду просить заяву задоволити частково, стягнути з відповідачів по 1230,00 грн витрат на правничу допомогу з кожного, оскільки заявлений розмір витрат на правничу допомогу не співмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) і обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. (а.с. 70-73 т. 2). В судовому засіданні адвокат Пинзар І.В. заперечення підтримав за викладених обставин.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не з`явились, належним чином повідомлялись про день та час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. (а.с. 67, т. 2)

Третя особа - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Куранова О.О. в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про день та час розгляду заяви. (а.с. 67 т. 2)

З`ясувавши думку учасників, що з`явились, суд вважає можливим розглянути питання у відсутність відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та третьої особи відповідно до ст. 270 ч. 4 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення і часткового задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Менчука М.В. щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 270 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

На а.с. 42 т. 1 - копія договору про надання правничої допомоги №2 від 10.08.2022 р., укладеного між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Менчуком М.В., згідно якого після підписання договору позивач сплачує адвокату 12000,00 грн судових витрат, подальша оплата вартості наданих послуг за договором здійснюється в день отримання клієнтом акту здачі-приймання наданих послуг - п. 4.1. договору. Позивач погодився здійснити додаткові витрати, що пов`язані з наданням правової допомоги. Вартість однієї години роботи адвоката складає в робочий час (з пн-пт, з 09-00 год. до 18-00 год) 1200,00 грн, в неробочий час - 2000,00 грн.

На а.с. 40 т. 1 - копія ордеру серії АВ №1043291 на надання правничої (правової) допомоги адвокатом Менчуком М.В. позивачу ОСОБА_1 .

На а.с. 41 т. 1 - копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Менчука М.В., серії ВН №000754.

Згідно квитанції №9279-2386-5382-5203 від 24.08.2022 р., №0.0..1 від 09.09.2022 р. позивач ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги сплатив адвокату 9000,00 грн і 7000,00 грн за правничу допомогу. (а.с. 51, 52 т. 2)

Відповідно до дублікату квитанції 0.0..1 від 08.12.2022 р., копії платіжної інструкції №@2PL082264 від 15.02.2023 р. позивач ОСОБА_1 за договором про надання правової допомоги сплатив адвокату 4000,00 грн і 5000,00 грн за правничу допомогу. (а.с. 53, 54 т. 2)

На а.с. 55 т. 2 - акт №2 здачі-приймання робіт (надання послуг) за договором №2 від 10.08.2022 р. про надання правової допомоги від 09.05.2023 р., згідно якого адвокатом надано позивачу такі послуги:

- консультація - 40 хв. - 500,00 грн;

- аналіз судової практики, формування правової позиції - 1 год. 30 хв. - 1500,00 грн;

- ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження - 1 год. 30 хв. - 1500,00 грн;

- складання позовної заяви - 5000,00 грн;

- складання заяви про забезпечення позову - 2500,00 грн;

- заперечення на апеляційну скаргу на ухвалу про забезпечення позову - 2500,00 грн;

- участь у судових засіданнях в суді апеляційної інстанції - 1 год. 30 хв. - 1500,00 грн;

- відзив на позовну заяву - 2500,00 грн;

- участь у судових засіданнях (09.11.2022 р., 13.01.2023 р., 03.02.2023 р., 09.03.2023 р., 10.04.2023 р., 24.04.2023 р.) - 7500,00 грн. Разом: 25000,00 грн.

Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України).

Згідно ст. 137 ч. 2 п. 1 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

В постанові Верховного Суду від 17.02.2021 р. (справа №753/1203/18) зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Згідно ст. 137 ч. 4, 5 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені (постанова Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі №826/1216/16, провадження № 11-562ас18).

Згідно постанови Верховного Суду від 23.12.2021 р. (справа №755/7943/20) належними та допустимими доказами, що підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, є: ордер на надання правничої (правової) допомоги; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; квитанції до прибуткового касового ордера. Квитанції до прибуткового касового ордера, надані заявником у розпорядження суду, є належним доказом понесення ним витрат на правничу допомогу. Перелік документів, які можуть бути подані для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, не є вичерпним. Питання оцінки достатності доказів, поданих у підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу чи тих, які будуть понесені, перебуває у межах дискреції суду.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 11.11.2021 р. в справі №910/7520/20 вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

На підставі викладеного, враховуючи те, що в позовній заяві представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Менчуком М.В. зазначено про попередній розрахунок судових витрат, згідно якого вартість витрат на правову допомогу - 25000,00 грн. (а.с. 5 зворот т. 1), суду надано відповідні належні і допустимі докази, що підтверджують понесені позивачем витрати на правничу допомогу, представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокат Пинзар І.В. подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, суд вважає заявлений розмір витрат сторони позивача не співмірним із складністю справи та виконаній адвокатом роботі (наданим послугам), тому необхідно ухвалити додаткове рішення: стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 по 2500,00 грн витрат на правничу допомогу з кожного, в стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовити.

Згідно ст. 141 ч. 8 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи те, що представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Менчук М.В. в судових дебатах заявив про надання до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів витрат на правничу допомогу, що підтверджується протоколом судового засідання від 31.05.2023 р. (справа №127/18610/22), у визначений законом строк звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, підстави для залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду відсутні.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 по 2500,00 грн витрат на правничу допомогу з кожного, в стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовити.

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Пинзара І.В. про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного додаткового рішення до Вінницького апеляційного суду, в частині відмови в залишенні без розгляду клопотання - оскарженню не підлягає.

Повне додаткове рішення виготовлено 15.06.2023 р.

Суддя О.О.Венгрин