Постанова

Іменем України

08 червня 2023 року

м. Київ

справа № 824/235/21

провадження № 61-2293ав22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Червинської М. Є.,

за участю:

секретаря судового засідання - Калішенка М. О.,

представників Акціонерного товариства «Ріетуму Банка» (AS «Rietumu Banka») - адвоката Ліпінського Єгора Вікторовича, адвоката Холода Івана Павлович,

учасники справи:

заявник - Акціонерне товариство «Ріетуму Банка» (AS «Rietumu Banka»),

представник заявника - адвокат Ліпінський Єгор Вікторович,

боржники: Oleos Swiss S.A., ОСОБА_1 ,

представник ОСОБА_1 - адвокат Кундіус Ілля В?ячеславович,

представник Oleos Swiss S.A. - адвокат Качмар В?ячеслав Олександрович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника Oleos Swiss S. A. - Качмаря В?ячеслава Олександровича та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 січня 2022 року у складі судді Лапчевської О. Ф. у справі за заявою представника Акціонерного товариства «Ріетуму Банка» (AS «Rietumu Banka») - адвоката Ліпінського Єгора Вікторовича про визнання та надання дозволу на виконання рішення Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 року по справі № С-1107/110621 за позовом Акціонерного товариства «Ріетуму Банка» (AS «Rietumu Banka») до Oleos Swiss S.A., ОСОБА_1 про стягнення спільного боргу у розмірі 3 076 335,14 Євро та витрат на третейський судовий процес у розмірі 17 038,42 Євро,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У жовтні 2021 року представник Акціонерного товариства «Ріетуму Банка»

(AS «Rietumu Banka») (далі - АТ «Ріетуму Банка», Банк) - Ліпінський Є. В. звернувся до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 року

у справі № С-1107/110621 за позовом АТ «Ріетуму Банка» до Oleos Swiss S.A.,

ОСОБА_1 про стягнення спільного боргу у розмірі 3 076 335,14 Євро та витрат на третейський судовий процес у розмірі 17 038,42 Євро.

Заява мотивована тим, що 31 серпня 2021 року Балтійський міжнародний третейський суд у складі постійного третейського судді Яніса Тіесніекса прийняв рішення у справі № С-1107/110621, яким позов задоволено у повному обсязі.

Стягнено солідарно з Oleos Swiss S.A. та ОСОБА_1 на користь AT «Ріетуму Банка» борг, що випливає з договору кредитної лінії № 032/2020 від 15 лютого 2021 року та договору поруки № 032/2020 від 15 лютого 2021 року, у сумі

3 582 521,41 EUR, який складається з:

неповерненої основної суми кредиту - 3 000 000,00 EUR;

відсотків за користування кредитом з 25 травня 2021 року до 28 травня

2021 року - 1 621,41 EUR;

законних відсотків з 29 травня 2021 року до 24 серпня 2021 року - 58 666,67 EUR;

неустойки з 29 травня 2021 року до 24 серпня 2021 року - 233,33 EUR;

пені з 29 травня 2021 року до 24 серпня 2021 року - 522 000,00 EUR.

Стягнено солідарно з Oleos Swiss S.A. та ОСОБА_1 на користь AT «Ріетуму Банка» витрати на третейський судовий процес у розмірі 17 038,42 EUR.

Встановлено право AT «Ріетуму Банка» на одержання солідарно від Oleos

Swiss S.A. та ОСОБА_1 законних відсотків у розмірі 8 % річних від неповерненої основної суми кредиту до дня виконання рішення.

Рішення третейського суду складене та набрало чинності 01 вересня 2021 року. Рішення третейського суду є кінцевим, оскарженню не підлягає та є обов`язковим для сторін, добровільно не виконане.

Щодо юрисдикції справи заявник вказував, що Банк є заставодержателем майна компанії Oleos Swiss S.A., а саме: 3 412 324 кг соняшникової олії нерафінованої

з насіння соняшнику врожаю 2019-2020 року, що розміщене в портовому терміналі ТОВ МП «Термінал-Укрхарчозбутсировина» за адресою:

АДРЕСА_1 , що підтверджено актами прийомання-передачі товару від 27 травня 2021 року,

29 травня 2021 року, 30 травня 2021 року, 17 травня 2021 року та 18 травня

2021 року; виданими Банку FCR (сертифікати, що підтверджують права Банку на майно); розпорядженнями Oleos Swiss S.A., згідно з якими розпоряджатися олією воно може тільки зі згоди Банку.

ОСОБА_1 як співвідповідач має реєстрацію місця проживання на території України, а саме: АДРЕСА_2 , що підтверджується афідевітами, посвідченими приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, якими підтверджено його свідчення щодо підписання ним кредитного договору та договору поруки.

Права відповідачів щодо обізнаності розгляду справи у Третейському суді дотримані в повному обсязі.

Заявник вказував, що станом на день звернення із цією заявою до суду боржники добровільно не виконали рішення Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 року, яке набрало законної сили та є чинним.

Враховуючи наведене, представник «Ріетуму Банка» - Ліпінський Є. В. просив:

визнати та надати дозвіл на виконання рішення Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 року у справі № С-1107/110621 за позовом АТ «Ріетуму Банка» до Oleos Swiss S.A., ОСОБА_1 про стягнення спільного боргу у розмірі 3 076 335,14 Євро та витрат на третейський судовий процес

у розмірі 17 038,42 Євро;

видати АТ «Ріетуму Банка» виконавчий лист на примусове виконання рішення Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 року у справі

№ С-1107/110621.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року відкрито провадження у справі за заявою представника АТ «Ріетуму Банка» -

Ліпінського Є. В. про визнання та надання дозволу на виконання рішення Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 року у справі

№ С-1107/110621. Призначено справу до судового розгляду.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 січня 2022 року заяву представника АТ «Ріетуму Банка» - Ліпінського Є. В. про визнання та надання дозволу на виконання рішення Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 року у справі № С-1107/110621 задоволено.

Визнано та надано дозвіл на виконання рішення Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 року у справі № С-1107/110621 за позовом АТ «Ріетуму Банка» до Oleos Swiss S.A. та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким:

стягнено солідарно з Oleos Swiss S.A., зареєстрованого у Швейцарській Конфедерації під реєстраційним номером СНЕ-343.734.543, та ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь

АТ «Ріетуму Банка», єдиний реєстраційний номер 7, борг, що випливає

з договору кредитної лінії від 15 лютого 2021 року № 032/2020 та договору поруки від 15 лютого 2021 року № 032/2020 у сумі 3 582 521,41 Євро (три мільйони п`ятсот вісімдесят дві тисячі п`ятсот двадцять одне Євро 41 Євроцент), який

складається з:

неповерненої основної суми кредиту - 3 000 000,00 Євро;

відсотків за користування кредитом з 25 травня 2021 року до 28 травня

2021 року - 1 621,41 Євро;

законних відсотків з 29 травня 2021 року до 24 серпня 2021 року -

58 666,67 Євро;

неустойки з 29 травня 2021 року до 24 серпня 2021 року - 233,33 Євро;

пені з 29 травня 2021 року до 24 серпня 2021 року - 522 000,00 Євро.

Стягнено солідарно з Oleos Swiss S.A., зареєстрованого у Швейцарській Конфедерації під реєстраційним № СНЕ-343.734.543, та ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АТ «Ріетуму Банка», єдиний реєстраційний номер 7, витрати на третейський судовий процес у розмірі 17 038,42 Євро (сімнадцять тисяч тридцять вісім Євро 42 Євроценти);

Встановлено право АТ «Ріетуму Банка», єдиний реєстраційний номер 7, на одержання солідарно від Oleos Swiss S.A., зареєстрованого

у Швейцарській Конфедерації під реєстраційним № СНЕ-343.734.543, та ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , законних відсотків у розмірі 8 % річних від неповерненої основної суми кредиту до дня виконання рішення.

Видано АТ «Ріетуму Банка» виконавчий лист на примусове виконання рішення Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 у справі

№ С-1107/110621.

Ухвала суду мотивована відсутністю визначених статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та статтею 478 ЦПК України підстав для відмови в задоволенні заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу. Суд першої інстанції з?ясовував, чи не порушуватиме надання дозволу на виконання рішення економічні інтереси держави.

Аргументи учасників справи

Аргументи заявників

Не погоджуючись із ухвалою Київського апеляційного суду від 17 січня

2022 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Кундіус І. В., 09 лютого

2022 року подав для розгляду в апеляційному порядку до Верховного Суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 17 січня 2022 року і постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви АТ «Ріетуму Банка» про визнання та надання дозволу на виконання рішення Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 року у справі

№ С-1107/110621 відмовити.

На обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_1 - адвокат Кундіус І. В. зазначає, що, як випливає із заяви АТ «Ріетуму Банка», заявник фактично просив суд в Україні видати дозвіл на виконання рішення про стягнення коштів з компанії-нерезидента Oleos Swiss S.A., зареєстрованої у Швейцарській Конфедерації. На обґрунтування можливості подання такої заяви до Київського апеляційного суду представник АТ «Ріетуму Банка» зазначив, що на території України начебто знаходиться майно компанії Oleos Swiss S.A., а саме: олія соняшникова нерафінована врожаю 2019-2020 років, отримана компанією Oleos Swiss S.A. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Україна» (далі - ТОВ «Агрофірма Україна») за контрактом від 23 квітня 2021 року

№ SFO230421.01 (зі специфікаціями та додатковими угодами), яку, в свою чергу, передало ТОВ «Агрофірма Україна» для реалізації Товариство

з обмеженою відповідальністю «АПК «Енергія» (далі - ТОВ «АПК Енергія») за договором комісії від 23 березня 2021 року № 230321.20, та яка знаходиться на терміналі ТОВ Миколаївське підприємство «Термінал-Укрхарчозбутсировина». Заявник зазначає, що згідно відомостями, що є на офіційному сайті Державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ») за посиланням https://setam.net.ua/auction/499194, 17 листопада 2021 року було проведено відкриті торги з продажу олії соняшникової нерафінованої врожаю

2019-2020 років у кількості 3 053,699 тонн, яку ТОВ «АПК Енергія» передало на комісію ТОВ «Агрофірма Україна», яке у квітні-травні 2021 року згідно з актами приймання-передачі товару від 27 квітня 2021 року, 29 квітня 2021 року, 30 квітня 2021 року, 17 травня 2021 року, 18 травня 2021 року поставило її компанії «Олеос Свіс С.А» на ТОВ МП «Термінал-УХЗС» (номер лота 500695). Згідно з протоколом електронних торгів № 500695, розміщеним на офіційному сайті ДП «СЕТАМ», вказану олію було продано за 93 777 777,00 грн, що за офіційним курсом НБУ на сьогодні становить 3 020 218,23 Євро. Отже, майно, про яке зазначав представник АТ «Ріетуму Банка», було реалізоване на торгах через ДП «СЕТАМ» 17 листопада 2021 року, тобто до відкриття провадження у справі № 824/235/21, а тому Київський апеляційний суд не мав повноважень на надання дозволу про виконання рішення арбітражу щодо компанії-нерезидента Oleos Swiss S.A., зареєстрованої у Швейцарській Конфедерації, оскільки це суперечить нормам статті 475 ЦПК України. Заявник також зазначає, що реалізація заставного майна - олії соняшникової нерафінованої врожаю 2019-2020 років у кількості

3 053,699 тонн на загальну суму еквівалентно 3 020 218,26 Євро свідчить про те, що АТ «Ріетуму Банка» задовольнило більшу частину своїх вимог за рахунок реалізації заставного майна, а отже, задоволення заяви АТ «Ріетуму Банка» про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного арбітражу щодо солідарного стягнення з компанії Oleos Swiss S.A. та ОСОБА_1 на користь АТ «Ріетуму Банка» дасть можливість Банку двічі отримати борг, що,

у свою чергу, порушує права боржників.

Заявник також зазначає, що ОСОБА_1 є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0001683, відкритому за заявою АТ «Ріетуму Банка» за фактом протиправного заволодіння шляхом обману грошовими коштами в сумі 3 000 000,00 Євро, наданих АТ «Ріетуму Банка» у кредит компанії «Олес Свіс С.А.», та замаху на вчинення незаконних дій щодо заставленого майна під цей кредит, а саме 3 412,324 тонн олії соняшникової нерафінованої. У вказаному кримінальному провадженні є позовна заява, відповідно до якої АТ «Ріетуму Банка» просить у межах кримінального провадження стягнути солідарно

з компанії «Олеос Свіс С.А.», ТОВ «АПК Енергія», ТОВ «Знаменівський олійноекстракційний завод», ТОВ «Адбулаєва фірма» майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 3 000 000,00 Євро, що за курсом НБУ на момент подання позовної заяви становить 90 150 000,00 грн. Факт подання вказаної позовної заяви додатково підтверджує позицію ОСОБА_1 про те, що задоволення заяви АТ «Ріетуму Банка» про надання дозволу на виконання рішення Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 року

у справі № С-1107/110621 призведе до подвійного стягнення грошових коштів

з компанії Oleos Swiss S.A. та ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою Київського апеляційного суду від 17 січня

2022 року, представник Oleos Swiss S.A. - адвокат Качмар В. О., 22 лютого

2022 року подав для розгляду в апеляційному порядку до Верховного Суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 17 січня 2022 року і постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви АТ «Ріетуму Банка» про визнання та надання дозволу на виконання рішення Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 року у справі

№ С-1107/110621 відмовити.

На обґрунтування апеляційної скарги представник Oleos Swiss S.A. - адвокат Качмар В. О. зазначає, що під час розгляду цієї справи Київський апеляційний суд порушив норми статей 128, 477 ЦПК України та не повідомив компанію Oleos Swiss S.A. про подання проти неї заяви, не надіслав копії заяви з додатками, не повідомив компанію про дату, час і місце проведення судових засідань тощо, що, у свою чергу, позбавило Oleos Swiss S.A. можливості реалізації своїх процесуальних прав на подання заперечень, доказів, участь в судових засіданнях тощо.

Заявник вказує, що на момент подання цієї заяви до Київського апеляційного суду Банку було достеменно відомо, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року у справі № 904/7072/20, яке набрало законної сили, за ТОВ «Знаменівський олійноекстракційний завод» визнано право власності на 4 920,00 тонн олії соняшникової нерафінованої, з насіння соняшнику врожаю 2019-2020 років, яка розміщена ТОВ «АПК Енергія» на портовому терміналі ТОВ Миколаївське підприємство «Термінал-Укрхарчозбутсировина» та готується до експорту у квоті Oleos Swiss S.A.

Заявник також зазначає, що згідно з відомостями, що є на офіційному сайті

ДП «СЕТАМ» за посиланням https://setam.net.ua/auction/499194, 17 листопада 2021 року було проведено відкриті торги з продажу олії соняшникової нерафінованої урожаю 2019-2020 років в кількості 3 053,699 тонн, яку ТОВ «АПК Енергія» передало на комісію ТОВ «Агрофірма Україна», яке у квітні-травні

2021 року згідно з актами приймання-передачі товару від 27 квітня 2021 року,

29 квітня 2021 року, 30 квітня 2021 року, 17 травня 2021 року, 18 травня 2021 року поставило її компанії «Олеос Свіс С.А» на ТОВ МП «Термінал-УХЗС» (номер лота 500695).

Згідно з протоколом електронних торгів № 500695, розміщеним на офіційному сайті ДП «СЕТАМ», вказану олію соняшникову було продано за 93 777 777,00 грн, що за офіційним курсом НБУ на сьогодні становить 3 020 218,23 Євро.

Отже, майно, про яке зазначав представник АТ «Ріетуму Банка», було реалізоване на торгах через ДП «СЕТАМ» 17 листопада 2021 року, тобто до відкриття провадження у справі № 824/235/21.

За наведених обставин, на думку представника Oleos Swiss S.A. - адвоката Качмара В. О., твердження Банку про те, що на території України знаходиться майно компанії Oleos Swiss S.A., не відповідає дійсності, а тому АТ «Ріетуму Банка» не мало права звертатись до Київського апеляційного суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 року у справі № С-1107/110621 за позовом АТ «Ріетуму Банка» до Oleos Swiss S.A., ОСОБА_1 про стягнення спільного боргу у розмірі 3 076 335,14 Євро та витрат на третейський судовий процес

у розмірі 17 038,42 Євро, оскільки це не відповідає нормам статті 475 ЦПК України.

Заявник також зазначає, що реалізація заставного майна - олії соняшникової нерафінованої врожаю 2019-2020 років у кількості 3 053,699 тон на загальну суму еквівалентно 3 020 218,26 Євро свідчить про те, що АТ «Ріетуму Банка» задовольнило більшу частину своїх вимог за рахунок реалізації заставного майна, а отже, задоволення заяви АТ «Ріетуму Банка» про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного арбітражу щодо солідарного стягнення

з компанії Oleos Swiss S.A. та ОСОБА_1 на користь АТ «Ріетуму Банка» боргу дасть можливість Банку двічі отримати борг, що, у свою чергу, порушує права боржників.

Аргументи інших учасників справи

13 травня 2022 року представник АТ «Ріетуму Банка» - адвокат Ліпінський Є. В. засобами електронного зв?язку (електронна пошта) подав до Верховного Суду відзив, у якому просить апеляційну скаргу Оleos Swiss S.A. залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 17 січня 2022 року -

без змін.

Відзив мотивований тим, що 20 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд на своєму офіційному веб-сайті розмістив офіційне повідомлення про тимчасове припинення відправлення кореспонденції у зв?язку з недостатнім фінансуванням та відсутністю коштів для укладення договорів для закупівлі знаків поштової оплати та/або оплати послуг з пересилання поштової кореспонденції суду.

У зв?язку із чим на електронну адресу представника Банку неодноразово направлялися повідомлення або ж повідомлялося безпосередньо у судді про необхідність направлення документів на адреси відповідачів самостійно.

З огляду на зазначене представники Банку здійснювали систематичні дії щодо повідомлення суду про вчинені заходи з метою належного дотримання прав відповідачів.

Банк є заставодержателем майна компанії Oleos Swiss S.A. та має майнові права заставодержателя на майно компанії, що знаходиться на терміналі, в тому числі й на олію, що знаходиться у терміналі в межах вартості 12 000 000,00 Євро.

Представник АТ «Ріетуму Банка» зазначає, що була реалізована лише частина олії.

11 липня 2022 року представник АТ «Ріетуму Банка» - адвокат Ліпінський Є. В. засобами електронного зв?язку (електронна пошта) подав до Верховного Суду додаткові письмові пояснення у справі, у яких просить апеляційну скаргу

Оleos Swiss S.A. залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 17 січня 2022 року залишити без змін.

Додаткові пояснення мотивовані тим, що постановою Верховного Суду

від 30 червня 2022 року у справі № 904/7072/20 скасовано ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 25 жовтня 2021 року про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ «Ріетуму Банка» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року, а справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Вказане свідчить про безпідставність аргументів апеляційної скарги

Oleos Swiss S.A. про те, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року набрало законної сили.

10 жовтня 2022 року представник АТ «Ріетуму Банка» - адвокат Ліпінський Є. В. засобами електронного зв?язку (електронна пошта) подав до Верховного Суду відзив, у якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 17 січня 2022 року залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що Банк є заставодержателем майна компанії

Oleos Swiss S.A. та має майнові права заставодержателя на майно компанії, що знаходиться на терміналі, в тому числі й на олію, що знаходиться у терміналі

в межах вартості 12 000 000,00 Євро.

З метою збереження економічної вартості олії Oleos Swiss S.A. (як доказів

у кримінальному провадженні), відповідно до статті 100 КПК України та Закону України «Про АРМА» олія у розмірі 3 053,699 тонн була реалізована на торгах

у межах кримінального провадження, а грошові кошти Oleos Swiss S.A. у розмірі 93 777 777,00 грн: не пішли на погашення боргу перед Банком, як про це безпідставно зазначає представник ОСОБА_1 ; не вибули з власності

Oleos Swiss S.A.; а лише були зараховані на спеціальний банківський рахунок НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк» як майно Oleos Swiss S.A. для подальшого досягнення цілей у кримінальному провадженні, за рахунок яких Банк, в тому числі, може задовольнити свої вимоги до відповідачів.

Надходження апеляційних скарг до Верховного Суду, як суду апеляційної інстанції та рух матеріалів справи

11 лютого 2022 року апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Кундіуса І. В. надійшла до Верховного Суду та передана судді-доповідачу.

07 квітня 2022 року апеляційна скарга представника Oleos Swiss S.A. - адвоката Качмаря В. О. надійшла до Верховного Суду та передана судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Oleos Swiss S.A. - адвоката Качмаря В. О. на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 січня 2022 року

у справі за заявою представника АТ «Ріетуму Банка» - адвоката Ліпінського Є. В. про визнання та надання дозволу на виконання рішення Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 року у справі

№ С-1107/110621 за позовом АТ «Ріетуму Банка» до Oleos Swiss S.A.,

ОСОБА_1 про стягнення спільного боргу в розмірі 3 076 335,14 Євро та витрат на третейський судовий процес у розмірі 17 038,42 Євро.

Витребувано з Київського апеляційного суду цивільну справу № 824/235/21

за заявою представника АТ «Ріетуму Банка» - адвоката Ліпінського Є. В. про визнання та надання дозволу на виконання рішення Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 року у справі № С-1107/110621 за позовом АТ «Ріетуму Банка»до Oleos Swiss S.A., ОСОБА_1 про стягнення спільного боргу в розмірі 3 076 335,14 Євро та витрат на третейський судовий процес

у розмірі 17 038,42 Євро.

16 травня 2022 року матеріали справи № 824/235/21 за заявою представника

АТ «Ріетуму Банка»- адвоката Ліпінського Є. В. про визнання та надання дозволу на виконання рішення Балтійського міжнародного третейського суду від

31 серпня 2021 року у справі № С-1107/110621 за позовом АТ «Ріетуму Банка» до Oleos Swiss S.A., ОСОБА_1 про стягнення спільного боргу в розмірі

3 076 335,14 Євро та витрат на третейський судовий процес в розмірі

17 038,42 Євро надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 19 вересня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кундіуса І. В. на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 січня 2022 року

в справі за заявою представника АТ «Ріетуму Банка» - адвоката Ліпінського Є. В. про визнання та надання дозволу на виконання рішення Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 року у справі

№ С-1107/110621 за позовом АТ «Ріетуму Банка» до Oleos Swiss S.A.,

ОСОБА_1 про стягнення спільного боргу в розмірі 3 076 335,14 Євро та витрат на третейський судовий процес в розмірі 17 038,42 Євро.

Ухвалою Верховного Суду від 09 лютого 2023 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Позиція осіб, які брали участь у розгляді справи

Представники АТ «Ріетуму Банка» (AS «Rietumu Banka») - адвокат Ліпінський Є. В. та адвокат Холод І. П. заперечили проти задоволення апеляційних скарг з підстав, зазначених у відзивах на скарги.

Позиція Верховного Суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, аргументи сторін у справі, перевіривши доводи апеляційних скарг та доводи, наведені у відзивах на апеляційні скарги та у додаткових поясненнях, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до частин четвертої та п?ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У частині другій статті 24, частині другій статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній матеріалами й додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що 15 лютого 2021 року між АТ «Ріетуму Банка» та Oleos Swiss S.A. (далі також - Кредитоодержувач) укладено договір кредитної лінії № 032/2020.

Згідно з пунктами 1.1 та 1.2 договору кредитоодержувачу був наданий кредитний ліміт у розмірі 5 000 000,00 Євро, але фактично був виданий кредит у розмірі

3 000 000,00 Євро.

Для забезпечення договору були укладені угоди про забезпечення, у тому числі:

15 лютого 2021 року між Банком та Oleos Swiss S.A. як заставодавцем був укладений договір комерційної застави № 032/2020, згідно з яким Oleos Swiss S.A. заставило на користь Банку усе рухоме фізичне чи нефізичне майно, у тому числі:

накопичення - кожне окремо та усі як сукупність речей на момент застави,

а також прийдешні складові сукупності речей;

фізичні основні засоби - кожен окремо та усі або як сукупність речей на момент застави, а також прийдешні складові сукупності речей;

права позову - кожне окремо та усі як сукупність речей на момент застави,

а також прийдешні складові сукупності речей;

наземні транспортні засоби, маломірні судноплавні засоби (механічний транспортний засіб, що бере участь у дорожньому русі, причіп до нього чи мопед; тракторна техніка чи причіп до неї; маломірний судноплавний засіб) - кожен окремо та усі або як сукупність речей на момент застави, а також прийдешні складові сукупності речей;

нематеріальні інвестиції - кожну окремо та усі або як сукупність речей на момент застави, а також прийдешні складові сукупності речей;

все інше майно заставодавця, не вказане вище у підпунктах пункту 1.1 договору про комерційну заставу - кожне окремо та усі або як сукупність речей на момент застави, а також прийдешні складові сукупності речей.

15 лютого 2021 року між Банком, кредитоодержувачем і ОСОБА_1 як гарантом укладено договір поруки № 032/2020, згідно з яким гарант безвідклично приймає безумовний обов`язок сплатити Банку борг, що виникне

у зв`язку з договором або на його підставі. Гарант приймає обов`язок відповідати перед Банком як і головний боржник.

Згідно з пунктом 3.1 договору кінцевий термін повернення кредиту був призначений на 14 лютого 2022 року (включно).

Згідно з пунктом 7.1.2 договору Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту/частини кредиту, зі встановленням (в односторонньому порядку) нового терміну виконання зобов`язань, що випливають з договору, якщо Банк встановить, що настали події, які, на думку Банку, можуть негативно вплинути на бізнес кредитоодержувача та/або його фінансовий стан.

З Єдиного державного реєстру судових рішень відомо, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2022 року у справі № 904/7072/20 за позовом ТОВ «Знаменівський олійноекстракційний завод» до ТОВ «АПК Енергя», треті особи: ТОВ Миколаївське підприємство «Термінал-Укрхарчозбутсировина», Oleos Swiss S.A., про визнання права власності на майно задоволено заявлені вимоги та визнано за ТОВ «Знаменівський олійноекстраційний завод» право власності на 4 920,00 тонн олії соняшникової нерафінованої, з насіння соняшнику врожаю 2019-2020 року, що розміщена

ТОВ «АПК Енергія» на портовому терміналі ТОВ «Миколаївське підприємство «Термінал-Укрхарчозбутсировина» та готується до експорту у квоті

Oleos Swiss S.A.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14 березня 2023 року рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2021 року у справі № 904/7072/20 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 є підозрюваним у кримінальному провадженні

№ 0001683, відкритому за заявою АТ «Ріетуму Банка» за фактом протиправного заволодіння шляхом обману грошовими коштами в сумі 3 000 000,00 Євро, наданих АТ «Ріетуму Банка» у кредит компанії «Олес Свіс С.А.», та замаху на вчинення незаконних дій щодо заставленого майна під цей кредит, а саме 3 412,324 тон олії соняшникової нерафінованої.

У вказаному кримінальному провадженні АТ «Ріетуму Банка» подало позов,

у якому просить стягнути солідарно з компанії Oleos Swiss S.A., ТОВ «АПК Енергія», ТОВ «Знаменівський олійноекстракційний завод», ТОВ «Адбулаєва фірма» майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі

3 000 000,00 Євро, що за курсом НБУ на момент подання позовної заяви становить 90 150 000,00 грн.

26 травня 2021 року Банк одержав від ТОВ Миколаївське підприємство «Термінал-Укрхарчозбутсировина» інформацію, що 26 травня 2021 року

о 12 год. 00 хв. державний судовий виконавець Добровольский Г. Е. та представники ТОВ «Знаменівський олійноекстракційний завод» Базарна І. В.

і ОСОБА_6 з`явились на територію терміналу з рішенням від 26 травня

2021 року про початок виконавчого процесу № 65554497 на підставі рішення суду від 01 березня 2021 року у справі № 90417072/20 про визнання права власності на 4 920,00 тонн соняшникової олії за ТОВ «Знаменівський олійноекстракційний завод», які ТОВ «АПК Енергія» (виробник ТОВ «Знаменівський олійноекстракційний завод») поставило в рахунок квоти Oleos Swiss S.A. та які зберігаються у рамках квоти Oleos Swiss S.A. ТОВ «Миколаївське підприємство «Термінал-Укрхарчозбутсировина»; на підставі розпоряджень Oleos Swiss S.A.

(як власника вантажу) видала FCR від 28 квітня 2021 року № 01/21, від

29 квітня 2021 року № 02/21, від 11 травня 2021 року № 03/21 від 17 травня

2021 року, від 18 травня 2021 року № 05/21 у загальному розмірі 3 412,324 тонн про передання соняшникової олії у розпорядження Банку. У зв`язку з тим що рішення суду є обов`язковим до виконання, ТОВ «Миколаївське підприємство «Термінал-Укрхарчозбутсировина» вимагає передати вантаж - соняшникову олію у його розпорядження у повному обсязі.

28 травня 2021 року АТ «Ріетуму Банка» (повідомлення № N-13-71/2256) зажадало дострокового повернення кредиту, як це передбачають пункти 7.1.2 та 7.2 договору, і визначило, що терміном добровільного виконання усіх зобов`язань, що випливають з договору, є 07 червня 2021 року (включно), а також попередило, що у разі несплати боргу Банк звернеться з позовом до Балтійського міжнародного третейського суду в Ризі.

28 травня 2021 року повідомлення № N-13-71/2256 було надіслано кредитоодержувачу та гаранту за посередництва «Латвіяс Пастс» рекомендованими відправленнями з повідомленням про одержання.

31 травня 2021 року повідомлення від 28 травня 2021 року № N-13-71/2256 було надіслано адресатам на адреси електронної пошти відповідачів: ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3

До дня звернення до Балтійського міжнародного третейського суду у Ризі борг Банку не сплачено.

Рішенням Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 року у справі № С-1107/110621 стягнено солідарно з Oleos Swiss S.A. та ОСОБА_1 на користь AT «Ріетуму Банка» борг, що випливає з договору кредитної лінії від 15 лютого 2021 року № 032/2020 та договору поруки від 15 лютого

2021 року № 032/2020, у сумі 3 582 521,41 EUR, який складається з:

неповерненої основної суми кредиту - 3 000 000,00 EUR;

відсотків за користування кредитом з 25 травня 2021 року до 28 травня

2021 року - 1 621,41 EUR;

законних відсотків з 29 травня 2021 року до 24 серпня 2021 року - 58 666,67 EUR;

неустойки з 29 травня 2021 року до 24 серпня 2021 року - 233,33 EUR;

пені з 29 травня 2021 року до 24 серпня 2021 року - 522 000,00 EUR.

Стягнено солідарно з Oleos Swiss S.A. і ОСОБА_1 на користь AT «Ріетуму Банка» витрати на третейський судовий процес у розмірі 17 038,42 EUR.

Встановлено право AT «Ріетуму Банка» на одержання солідарно від

Oleos Swiss S.A. і ОСОБА_1 законних відсотків у розмірі 8 % річних від неповерненої основної суми кредиту до дня виконання рішення.

Рішення третейського суду складене та набрало чинності 01 вересня 2021 року. Рішення третейського суду є кінцевим, оскарженню не підлягає та є обов`язковим для сторін, добровільно не виконане.

Встановлено, що вказане рішення не оскаржено і в добровільному порядку боржником не виконано.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України. Відповідно до них судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті

та статті 36.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому

ЦПК України.

Порядок розгляду і вирішення заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначені в главі 3 розділу ІХ «Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу» ЦПК України.

Суд першої інстанції, задовольнивши заяву, свій висновок мотивував відсутністю, визначених статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та статтею 478 ЦПК України підстав для відмови в задоволенні заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу. Суд першої інстанції з?ясовував, чи не порушуватиме надання дозволу на виконання цього рішення економічні інтереси держави.

Верховний Суд погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Питання визнання та виконання рішень іноземних судів в Україні регулюється Нью-Йоркською конвенцією.

Згідно зі статтею 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права. Згідно з принципом сумлінного дотримання міжнародних договорів Україна виступає за те, щоб й інші сторони міжнародних договорів України неухильно виконували свої зобов`язання за цими договорами.

З огляду на наведене положення Нью-Йоркської конвенції є обов`язковими для виконання Україною, пріоритетними та мають вищу юридичну силу щодо норм національного законодавства України (за винятком Конституції України), що регулюють спірні правовідносини.

Згідно з частиною першою статті I Нью-Йоркської конвенції цей міжнародний договір застосовується до визнання і надання дозволу на виконання арбітражних рішень, постановлених на території іншої держави, ніж держава, де запитуються їх визнання і виконання, за спорами, сторонами в яких можуть бути як фізичні, так і юридичні особи. Її належить застосовувати також щодо арбітражних рішень, які не вважаються внутрішніми рішеннями у тій державі, де запитуються їх визнання та виконання.

Відповідно до статті ІІ Нью-Йоркської конвенції кожна договірна держава визнає письмову угоду, за якою сторони зобов`язуються передавати до арбітражу всі або будь-які спори, що виникли або можуть виникнути між ними у зв`язку з будь-якими конкретними договірними або іншими правовідносинами, об`єкт яких може бути предметом арбітражного розгляду. Термін «письмова угода» включає арбітражне застереження в договорі або арбітражну угоду, підписану сторонами, або відображається в обміні листами або телеграмами.

Згідно зі статтею ІІІ Нью-Йоркської конвенції кожна договірна держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові та виконує їх відповідно до процесуальних норм тієї території, де запитуються визнання та виконання цих рішень, на умовах, викладених у статтях Конвенції.

Відповідно до статті V Нью-Йоркської конвенції:

1. У визнанні та приведенні до виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тої сторони, проти якої воно постановлене, тільки якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем, де запитується визнання та приведення до виконання, докази того, що:

a) сторони в арбітражній угоді, зазначені в статті ІІ, були за застосованим до них законом у будь-якій мірі недієздатними, або ця угода є недійсною згідно із законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності такої вказівки, за законом країни, де рішення було винесене, або;

b) сторона, проти якої винесене рішення, не була належним чином повідомленою про призначення арбітра або про арбітражний розгляд чи з інших причин не могла надати свої пояснення, або;

c) зазначена ухвала винесена щодо спору, не передбаченого або такого, що не підпадає під умови арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, проте, що якщо постанови з питань, що охоплюються арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанову

з питань, що охоплюються арбітражною угодою або арбітражним застереженням у договорі, може бути визнана та приведена до виконання, або;

d) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді сторін або, за відсутності такого, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж, або;

e) рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасоване чи призупинене виконанням компетентною владою країни, де воно було винесене, або країни, закон якої застосовується, або;

2. У визнанні та виконанні арбітражного рішення може бути відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій запитується визнання та приведення до виконання, виявить, що:

а) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного спору відповідно до закону цієї країни, або;

b) визнання та виконання цього рішення, суперечить публічному порядку країни, де запитується визнання та виконання арбітражного рішення.

Згідно зі статтею 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до пунктів б, в, г, ґ частини першої статті 478 ЦПК України суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо: сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято.

Згідно з наведеними нормами права Україна як держава за загальним правилом визнає та виконує іноземні арбітражні рішення на підставі норм міжнародного права, імплементованих у національне законодавство, не здійснюючи оцінки їх правильності по суті.

Вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

Відповідний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 824/178/19 (провадження № 61-15459ав20), від 13 січня 2022 року у справі № 824/87/21 (провадження № 61-16378ав21) та від 26 січня 2023 року у справі № 824/253/21 (провадження № 61-2940ав22).

У справі, яка переглядається, встановлено, що арбітражна угода не визнана недійсною; боржника було належним чином сповіщено про призначення арбітра та про арбітражний розгляд; рішення не суперечить арбітражній угоді; склад міжнародного комерційного арбітражу та арбітражна процедура відповідали угоді між сторонами; рішення є обов`язковим для сторін, не було скасовано та його виконання не зупинено судом.

З урахуванням наведеного Верховний Суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що немає визначених статтею 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та статтею 478 ЦПК України підстав для відмови в задоволенні заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Доводи апеляційних скарг про те, що у зв?язку із задоволенням заяви буде мати місце подвійне стягнення, є безпідставними, оскільки в межах розгляду заяви

АТ «Ріетуму Банка» про визнання та надання дозволу на виконання рішення Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 року у справі

№ С-1107/110621 суд не надає оцінки правильності цього рішення по суті вирішення спору, а перевіряє лише дотримання строків звернення із заявою, дотримання вимог процесуального закону щодо її форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови у визнанні та наданні дозволу на примусове виконання рішення.

Інші доводи апеляційних скарг зводяться до оцінки фактів щодо суті спору і не

є підставою для відмови у задоволенні заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення Балтійського міжнародного третейського суду від

31 серпня 2021 року у справі № С-1107/110621 відповідно до статті 478 ЦПК України.

Верховний Суд також вважає, що доводи представника Oleos Swiss S.A. - адвоката Качмара В. О. про те, що під час розгляду цієї справи Київський апеляційний суд порушив норми статей 128, 477 ЦПК України та не повідомив компанію Oleos Swiss S.A. про подання проти неї заяви, не надіслав копії заяви

з додатками, не повідомив про дату, час і місце проведення судових засідань тощо, що, у свою чергу, позбавило Oleos Swiss S.A. можливості реалізації своїх процесуальних прав на подання заперечень, подання доказів, участь в судових засіданнях тощо, є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи є докази того, що Київський апеляційний суд здійснював відправлення кореспонденції на електронну адресу Oleos Swiss S.A. (т. 2, а. с. 228, 243, т. 3, а. с. 17).

У матеріалах справи також є відомості про відправлення судової кореспонденції на поштову адресу Oleos Swiss S.A. безпосередньо АТ «Ріетуму Банка»

(т. 2, а. с. 231-239, 247-249А, т. 3, а. с. 33-39).

Крім того, згідно з повідомленням про вручення09 грудня 2021 року

Oleos Swiss S.A. отримало судову кореспонденцію (т. 3, а. с. 42).

Таким чином, результат аналізу матеріалів справи також свідчить про належне повідомлення сторін, у тому числі й відповідача, про розгляд справи Київським апеляційним судом.

Під час розгляду справи Верховний Суд не встановив передбачених статтею 478 ЦПК України підстав для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Оскільки рішення Балтійського міжнародного третейського суду від 31 серпня 2021 року у справі № С-1107/110621 набрало чинності і підлягає виконанню, проте боржники не виконують його добровільно, а також немає визначених цивільним процесуальним законодавством підстав для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання арбітражного рішення, то Верховний Суд погоджується з висновком Київського апеляційного суду щодо наявності підстав для задоволення заяви

АТ «Ріетуму Банка» (AS «Rietumu Banka»).

Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального

і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційні скарги без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи апеляційних скарг не спростовують висновків Київського апеляційного суду і не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на те що Верховний Суд як суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в апеляційному порядку, перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 24, 351, 367, 368, 369, 374, 375, 381-384, 487, 480 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги представника Oleos Swiss S. A. - Качмаря В?ячеслава Олександровича та представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 17 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

А. Ю. Зайцев

М. Є. Червинська