Номер провадження: 22-ц/813/563/23
Справа № 522/8586/18
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Власенко С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Васильєвої Крістіни Вікторівни про призначення судової почеркознавчої експертизи в межах розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Жукова Тимура Вікторовича на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 липня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, витребування майна від добросовісного набувача, визнання права власності, -

встановив:

У травні 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в якому просив:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 10.04.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б., реєстровий номер 388;

- витребувати у ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) квартиру АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 152,3 кв.м, житловою площею 91,9 кв.м.;

- стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 3265 гривень 31 копійку.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.07.2020 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 10.04.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б., реєстровий номер 388. Витребувано у ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 152,3 кв. м., житловою площею 91,9 кв.м. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 3265,31 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Жуков Тимур Вікторович подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 липня 2020 року скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

На стадії перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку представник ОСОБА_1 адвокат Васильєва К.В. подала клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставити питання чи виконаний підпис від імені ОСОБА_2 у договорі купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 10.04.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б., самим ОСОБА_2 чи іншої особою?

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Дідик С.В. категорично заперечувала проти задоволення клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання про судово-почеркознавчу експертизу, заслухавши учасників справи, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Відповідно цивільного процесуального законодавства предметом доказування є коло фактів матеріально-правового і процесуального характеру, які підлягають встановленню для вирішення цивільної справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Згідно частини 3статті 367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею. У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 12 серпня 2020 року у справі N 704/192/18.

ЦПК України передбачає певні процесуальні правила для апеляційного суду стосовно здійснення ним апеляційного перегляду справи. Зокрема, ці правила стосуються прийняття та оцінки додаткових доказів, поданих на стадії апеляційного перегляду справи.

Апеляційний суд має враховувати правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 369/7772/15-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 145/474/17, від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17, від 05 грудня 2018 року у справі № 346/5603/17.

Заявляючи клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи в суді апеляційної інстанції, представник апелянта виходила з необхідності спростування висновків суду першої інстанції, який на думку апелянта є помилковим, оскільки представлені позивачем докази не є достатніми для підтвердження обставин, на які той посилався в обґрунтування позову.

При цьому будь-яких поважних обставин, які фактично перешкоджали, унеможливлювали або принаймні суттєво утруднювали подання даного клопотання в районному суді, представник апелянта не навела.

Відсутність волевиявлення власника майна, яке вибуло з його володіння, встановлюється на підставі будь-яких належних доказів, оцінку достатності яких надає суд.

У клопотанні про призначення судової почеркознавчої експертизи заявник не навела виключності значення доказу, про витребування якого просить в контексті тих доказів, які зібрані судом першої інстанції та не довела неможливості їх подання в районний суд з урахуванням частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 103, 104, 10, 260, 367 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Васильєвої Крістіни Вікторівни про призначення судової почеркознавчої експертизи - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено: 12.06.2023 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

О.В. Князюк