Справа № 758/5420/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Довгалюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Нєсвєтова В.Г. звернувся до Подільського районного суду міста Києва із заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання.

Заяву обґрунтовано тим, що заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 12.07.2013, ухваленим у справі №758/5420/13-ц, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про повернення боргу відповідно до договору уступки права вимоги (цессії), відшкодування моральної шкоди задоволено частково - стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 основну суму боргу та 3% річних, що в загальному становить 1 850 379,50 грн. На виконання рішення суду 03.09.2013 видано виконавчий лист. 24.10.2013 Києво-Святошинським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 з примусового виконання вказаного виконавчого листа. 31.05.2016 відділом ДВС виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». 01.08.2017 стягувач повторно звернувся до відділу ДВС із вказаним виконавчим документом, але 04.08.2017 державним виконавцем такий документ було повернуто стягувачу без прийняття до виконання у відповідності до п.8 ч.4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Листом Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУЮ (м. Київ) на адвокатський запит було повідомлено про неможливість надати документи, які підтверджують направлення оригіналу виконавчого документу стягувачу, оскільки закінчився термін їх зберігання відповідно до п.2 розділу Х1 Правил ведення діловодства та архіву в органах ДВС. Представник стягувача вважає, що виконавчий лист по справі №758/5420/13-ц було втрачено, про що він дізнався лише 01.03.2023, що є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення його до виконання. З огляду на наведене, заявник звернувся із даною заявою до суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2023 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О.

Ухвалою судді від 24.04.2023 заяву прийнято до провадження та призначено її до судового розгляду.

В судове засідання стягувач та його представник не з`явилися, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Разом з тим, представник заявника надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності стягувача, в якій подану заяву підтримав.

З огляду на наведене, відповідно до положень ч.3 ст. 433 ЦПК України суд провів розгляд справи за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 12.07.2013, ухваленим у справі №758/5420/13-ц, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про повернення боргу відповідно до договору уступки права вимоги (цессії), відшкодування моральної шкоди, задоволено частково - стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 основну суму боргу та 3% річних, що в загальному становить 1 850 379,50 грн., в решті позовних вимог відмовлено.

03.09.2013 на виконання рішення суду стягувачу було видано виконавчий лист.

24.10.2013 Києво-Святошинським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було відкрито виконавче провадження НОМЕР_3, що підтверджується матеріалами справи.

31.05.2016 відділом ДВС повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

01.08.2017 стягувач повторно звернувся до відділу ДВС з вказаним виконавчим документом, однак 04.08.2017 державним виконавцем такий документ було повернуто стягувачу без прийняття до виконання у відповідності до п.8 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається із наявного в матеріалах справи листа Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУЮ (м. Київ), який був отриманий на адвокатський запит представника заявника, перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у відділі з 24.10.2013 по 31.05.2016 перебувало виконавче провадження НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа №758/5420/13-ц, виданого 03.09.2013 Подільським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 1 853 820,50 грн. 31.05.2016 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п. 1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у старій редакції Закону), у зв`язку з поданням стягувачем заяви про повернення виконавчого документа. 01.08.2017 стягувачем до відділу повторно подано вищевказаний виконавчий лист. 04.08.2017 державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документу сгягувачу без прийняття до виконання у відповідності до п. 8 ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з несплатою авансового внеску.

Вказаним листом відділ ДВС також проінформував заявника про неможливість надання копій постанов виконавчих проваджень, документів що підтверджують направлення постанов про повернення виконавчого документа стягувачу та оригіналів виконавчих документів, оскільки відповідно до п. 2 Розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки.

У поданій заяві представник стягувача стверджує, що оригінал виконавчого документа стягувач не отримував, а отже його було втрачено.

Вирішуючи обґрунтованість таких його доводів, суд враховує наступне.

Частиною першою статті 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Підпунктом 17.4 пункту 1розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Верховний Суд, розглядаючи касаційну скаргу на ухвали судів першої та апеляційної інстанції, постановлені за результатами розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у своїй постанові від 15.11.2018 по справі №474/783/17 зазначив, що дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання та звернув увагу на положення ст. 12 ЦПК України, згідно якої цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За результатами розгляду вказаної справи Верховний Суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість оскаржених ухвал про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

З огляду на зазначену норму закону та позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 15.11.2018 по справі №474/783/17, суд вважає, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати, тобто коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює виконання такого, і обов`язок доказування обставин, за яких виконавчий лист було втрачено, з поданням відповідних доказів покладено на заявника (стягувача).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Однак, доказів того, що оригінал виконавчого листа загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, матеріали справи не містять.

Зі змісту заяви та доданих до неї письмових документів є незрозумілим ким, коли і за яких обставин втрачений виконавчий лист.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №8 від 25.09.2015 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа.

Представник заявника вказує на те, що виконавчий лист був втрачений при пересилці із відділом ДВС, проте конкретних фактів, які б свідчили про обставини втрати виконавчого документа, в заяві взагалі не наведено.

Крім того, подана заява не містить посилань на докази, якими підтверджується факт втрати виконавчого листа, до заяви не додано доказів, які б підтверджували такі обставини, зокрема, відомості щодо втрати виконавчого документа при пересилці чи з інших підстав.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви щодо видачі дублікату виконавчого листа.

У зв`язку з тим, що у задоволенні вимог про видачу дублікату виконавчого листа судом відмовлено, вимоги про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання також не підлягають задоволенню.

При цьому суд звертає увагу на те, що сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець визначив, що рішення суду повинно виконуватися. Однак, законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

Як встановлено із вищевказаного листа відділу ДВС, виконавчий лист було повернуто стягувачу 04.08.2017, тобто більше ніж п`ять років тому.

З огляду на наведене, суд вважає, що стягувач мав достатньо часу для звернення до суду із заявою про поновлення такого строку і такий тривалий пропуск строку свідчить про невчинення стягувачем активних дій на звернення виконавчого листа до виконання.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст.ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання та права.

З огляду на встановлені у справі обставини суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 433, 442 ЦПК України, п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по справі №758/5420/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 . про повернення боргу відповідно до договору уступки права вимоги (цессії), відшкодування моральної шкоди, та поновлення строку для пред`явлення його до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

заінтересована особа - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст ухвали складено 30.05.2023.

СуддяО. О. Ковбасюк