ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м.Суми

Справа №592/5307/22

Номер провадження 22-ц/816/338/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 грудня 2022 року, в складі судді Котенко О.А., ухвалене в м. Суми,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 грудня 2022 року позов ТОВ«ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ«ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором від 01 грудня 2021 року в розмірі 52892 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 42000 грн, проценти за користування кредитом 10892 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» 1599 грн у відшкодування судового збору.

Додатковим рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 грудня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» 4500 грн в відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм матеріального там процесуального права, просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заявлена позивачем до відшкодування сума витрат на правничу допомогу адвоката не підтверджується відповідними доказами.

Вказує, що представником позивача в обґрунтування правомірності вимог надано копію договору про надання правової допомоги № 52 від 23 серпня 2022 року та копії актів приймання передачі виконаних робіт, проте вказані документи підписані не адвокатом Дударенко А.М., а ФОП ОСОБА_2 .

Також звертає увагу суду на те, що у платіжних дорученнях отримувачем коштів вказано фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 , а не адвоката Дударенко А.М. Тобто позивачем сплачено кошти не за адвокатську діяльність, а за господарську діяльність підприємця.

Вважає, що суд повинен був відмовити у відшкодуванні судових витрат, оскільки позивач просив стягнути 13080 грн витрат на професійну правничу допомогу, що вдвічі менше, ніж було заявлено у позові.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову 52892 грн не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до роз`яснень п. 48 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що 23 серпня 2022 року між ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» та адвокатом Дударенко А.М. був укладений договір про надання правової допомоги (а.с. 130-132).

У актах приймання-передачі виконаних робіт № 2 від 07 жовтня 2022 року, № 3 від 15 листопада 2022 року, № 4 від 02 грудня 2022 року наведено перелік послуг, наданих адвокатом та вказана загальна вартість його послуг на суму 10080 гривень (а.с. 124, 126, 128).

Вказана сума сплачена позивачем адвокату Дударенко А.М., що підтверджується платіжними дорученнями № 8960 від 10 жовтня 2022 року, № 9292 від 15 листопада 2022 року, № 9405 від 02 грудня 2022 року (а.с. 125, 127, 129). Також позивачем було сплачено адвокату 3000 грн (а.с. 123).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, врахувавши, що справа віднесена судом до категорії малозначних (незначної складності), вимоги позивача задоволено частково і фактично визнані відповідачем ще до початку розгляду справи по суті, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), та значення справи для сторін, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.

Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги щодо непідтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, так як договір про надання правової допомоги і акти приймання-передачі виконаних робіт підписані не адвокатом Дударенко А.М., а ФОП ОСОБА_2 , оскільки Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не заборонено займатися адвокатською діяльністю фізичній особі, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 уклала договір про надання правої допомоги з клієнтом як адвокат відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а не як ФОП.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина