Справа № 953/7431/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" березня 2023 р. Київський районний суд м.Харкова у складі
головуючого судді Садовського К.С.,
за участю секретаря судового засідання Калантай Є.О.,
представника позивача - адвоката Дмитрієва Ф.І.
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Харкові заяву представника відповідача про передачу справи №953/7431/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: державний нотаріус П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Зімніцька В.П., про визначення додаткового строку на прийняття спадщини на розгляд Богодухівському районному суду Харківської області за підсудністю,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача Харківської міської ради, третя особа: державний нотаріус П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Зімніцька В.П., відповідно до якої просить: визнати, що строк на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , пропущено ОСОБА_1 з поважної причини; визначити ОСОБА_1 додатковий строк 2 (два) місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2022 справу передано для розгляду судді Садовському К.С.
Ухвалою суду від 22.12.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.
26.12.2022 до канцелярії суду надійшла нова редакція позовної заяви після усунення недоліків.
Частиною другою статті 19 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
Ухвалою суду від 27.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, почато підготовче провадження.
08.02.2023 представником Харківської міської ради Рєзановим А.Б. подано до суду заяву про направлення справи за підсудністю до Богодухівського районного суду Харківської області з тих підстав, що основною частиною майна (або ж майном з найвищою вартістю), яке входить до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , додатковий строк на прийняття якої просить визнатичи позивач ОСОБА_1 , є саме будинок та земельна ділянка, що розташовані у с.Сінне Богодухівського району Харківської області, а тому справи за цим позовом належить до виключної територіальної підсудності Богодухівського районного суду Харківської області.
Представник позивача та позивач у підготовчому засіданні просили відмовити у задволенні клопотання з тих підстав, що основна частина спадкового майна згідно вартісної оцінки територіально знаходиться у Київському районі м. Харкова, а тому правила територіальної підсудності порушені не були. При цьому надали суду висновок спеціаліста оцінювача щодо вартості спадкового майна.
Представник відповідача у підготовчому засіданні просив вирішити його клпотання на розсуд суду.
Третя особа у підготовче засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява за підписом ОСОБА_4 про розгляд справи у її відсутності.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, вислухавши думку учасників підготовчого розгляду, вивчивши подану представником відповідача заяву та дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.
Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.
Відповідно до ч. 1 ст.8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.
Згідно зі ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Правила підсудності справ у цивільному судочинстві можуть визначатися лише процесуальним законом. У разі, якщо судом не буде вжито заходів щодо передачі цивільної справи за підсудністю, як наслідок, справа буде розглядатись неповноважним судом.
Відповідно до ч. 1 ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.
Стаття 30 ЦПК України визначає правила виключної підсудності, тобто підсудності, при якій розгляд певних категорій справ може розглядатися лише в чітко визначеному суді, передбаченому в ЦПК України. До таких справ не можуть застосовуватися правила загальної та альтернативної підсудності.
Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Зі змісту заявлених ОСОБА_1 позовних вимог вбачається, що він просить визначити йому додатковий строк 2 (два) місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з: квартири АДРЕСА_1 , будинку та земельної ділянки, що знаходяться в с.Сінне Богодухівського району Харківської області, а також банківські вклади.
Так, для визначення підсудності позовної заяви відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України є наявність заявлених позивачем вимог, які б стосувались нерухомого майна.
У пункті 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», роз`яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Таким чином, спори, що виникли з підстав визначення додаткового строку для прийняття спадщини, повинні пред`являтись до суду за місцезнаходженням майна.
Як вбачається з матеріалів справи, вказане нерухоме майно, з приводу якого виник спір, знаходиться у різних районах. Так, квартира розташована у Київському районі м.Харкова, а будинок та земельна ділянка у Богодухівському районі Харківської області.
При цьому, якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
У підготовчому засіданні позивачем надано звіти про оцінку нерухомого майна.
Виходячи з викладеного, судом встановлено, що найвища вартість об`єкта нерухомості квартири, що розташована у Київському районі м.Харкова, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч.1 ст.30 ЦПК України, справа має розглядатися Київським районним судом м.Харкова.
На підставі зазначеного вище, суд дійшов висновку про те, що наразі відсутні підстави для передачі справи на розгляд до іншого суду, у зв`язку з чим заява представника відповідача задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 259, 260, 261 ЦПК України, суд
У задоволенні заяви представника відповідача Харківської міської ради Рєзанова А.Б. про передачу справи №953/7431/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: державний нотаріус П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Зімніцька В.П., про визначення додаткового строку на прийняття спадщини на розгляд Богодухівському районному суду Харківської області за підсудністю - відмовити.
Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя К.С.Садовський