Справа № 523/1698/22
Провадження №4-с/523/16/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2023 року м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді: Кремер І.О.,

з участю секретаря судових засідань: Орлової В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 у м. Одеса скаргу ОСОБА_1 , за участю суб`єкта оскарження приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича, стягувача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на дії та рішення приватного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , за участю суб`єкта оскарження приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М., стягувача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» звернулася до суду із скаргою на дії та рішення приватного виконавця.

Обґрунтовуючи вимоги поданої скарги вказує на те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13.12.2018 року у справі №523/4937/17 позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0075/74/62702 від 10.08.2006 року у розмірі 28 604,08 доларів США та судовий збір у розмірі 11654,90 грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору недійсним було відмовлено. Постановою Одеського апеляційного суду від 23.01.2020 року у справі № 523/4937/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13.12.2018 року було змінено та прийнято постанову, якою позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. В мотивувальній частині рішення слова та цифри: «…у розмірі 28604 доларів США 08 цента, що по курсу НБУ України становить 776993 грн. 05 коп.» замінено словами і цифрами: «…у розмірі 26287,99 (двадцять шість тисяч п`ятсот вісімдесят сім доларів США 99 центів), що в еквіваленті по курсу НБУ складає 639586,80 грн. (шістсот тридцять дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят шість гривень 80 копійок)»; слова і цифри: «4258 доларів США 75 центів» замінено словами і цифрами: «1942,66 (одна тисяча дев`ятсот сорок два долари США 66 центів». В частині другій резолютивної частини рішення слова та цифри: «…у розмірі 28604 долара США 08 центів» замінено словами і цифрами: «… у розмірі 26 287,99 (двадцять шість тисяч двісті вісімдесят сім доларів США 99 центів». В частині третій резолютивної частини рішення слова та цифри: «…судовий збір у розмірі 11654 гривень 90 коп.» замінено словами та цифрами: «…судовий збір у розмірі 9593,80 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто три гривні 80 копійок)». В іншій частині рішення залишено без змін. У подальшому, Постановою Верховного Суду від 01.03.2021 року у справі № 523/4937/17 касаційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2018 року у незміненій за результатами апеляційного перегляду частині та постанову Одеського апеляційного суду від 23.01.2020 року залишено без змін

06.04.2021 року Суворовським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №523/4937/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/0075/74/62702 від 10.08.2006 року у розмірі 26 287,99 доларів США та судового збору у розмірі 9 593,80 гривень. 02.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. було відкрито виконавче провадження № 66683940 з примусового виконання виконавчого листа №523/4937/17, виданого 06.04.2021 року Суворовським районним судом м. Одеси.

14.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, згідно якої було проведено опис та накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 39,7 кв.м. що зареєстрована за ОСОБА_1 23.11.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_3 , якому запропоновано надати звіт щодо ринкової вартості описаного майна.

01.12.2021 року було складено звіт про незалежну оцінку квартири, загальною площею 39,7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 . Відповідно до звіту про незалежну оцінку квартири, виконаного оцінювачем ОСОБА_3 , ринкова вартість об`єкта оцінки (без урахування ПДВ) складає 706 991,00 грн.

02.12.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. подав до Державного підприємства «СЕТАМ» Заявку на реалізацію за вих №8016 від 02.12.2021 року щодо передачі на реалізацію житлової нерухомості: однокімнатної квартири, загальною площею 39,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, скаржник вважає дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. в частині винесення останнім постанови про опис та арешт майна боржника від 14.09.2021 року і, як наслідок, постанови від 23.11.2021 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 66683940 незаконними та такими що підлягають скасуванню. Більше того, ОСОБА_1 не погоджується з висновком про вартість іпотечної квартири, який викладений у звіті, вважає таку оцінку протиправною, оскільки оцінка проведена з порушенням встановлених законом правил та процедур, також приватним виконавцем був порушений порядок подання заявки на реалізацію арештованого майна.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просить суд задовольнити дану скаргу та постановити ухвалу, якою:

?Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. про опис та арешт майна боржника від 14.09.2021 року у виконавчому провадженні № 66683940;

?Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 23.11.2021 року № 66683940;

?Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. по проведенню оцінки майна, визначеної у «Звіті про незалежну оцінку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 », дата складення звіту 01.12.2021 року, складеному суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 ;

?Визнати протиправною оцінку майна, визначену у «Звіті про незалежну оцінку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 », дата складення звіту 01.12.2021 року, складеному суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 ;

?Скасувати заявку на реалізацію за вих. № 8016 від 02.12.2021 року щодо передачі на реалізацію житлової нерухомості: однокімнатної квартири, загальною площею 39,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник скаржника ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій подану скаргу підтримала в повному обсязі та просила суд провести розгляд даної скарги за її відсутності.

Суб`єкт оскарження приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Притуляк В.М. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи.

Представник стягувача АТ «Райффайзен Банк» Звезділіна Плішко А.Д. в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій просить суд провести слухання справи за її відсутності.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд вважає за можливим провести розгляд справи за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13.12.2018 року у справі №523/4937/17 позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0075/74/62702 від 10.08.2006 року у розмірі 28 604,08 доларів США та судовий збір у розмірі 11654,90 грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору недійсним було відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.01.2020 року у справі № 523/4937/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13.12.2018 року було змінено та прийнято постанову, якою позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. В мотивувальній частині рішення слова та цифри: «…у розмірі 28604 доларів США 08 цента, що по курсу НБУ України становить 776993 грн. 05 коп.» замінено словами і цифрами: «…у розмірі 26287,99 (двадцять шість тисяч п`ятсот вісімдесят сім доларів США 99 центів), що в еквіваленті по курсу НБУ складає 639586,80 грн. (шістсот тридцять дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят шість гривень 80 копійок)»; слова і цифри: «4258 доларів США 75 центів» замінено словами і цифрами: «1942,66 (одна тисяча дев`ятсот сорок два долари США 66 центів». В частині другій резолютивної частини рішення слова та цифри: «…у розмірі 28604 долара США 08 центів» замінено словами і цифрами: «… у розмірі 26 287,99 (двадцять шість тисяч двісті вісімдесят сім доларів США 99 центів». В частині третій резолютивної частини рішення слова та цифри: «…судовий збір у розмірі 11654 гривень 90 коп.» замінено словами та цифрами: «…судовий збір у розмірі 9593,80 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто три гривні 80 копійок)». В іншій частині рішення залишено без змін.

У подальшому, Постановою Верховного Суду від 01.03.2021 року у справі № 523/4937/17 касаційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2018 року у незміненій за результатами апеляційного перегляду частині та постанову Одеського апеляційного суду від 23.01.2020 року залишено без змін

06.04.2021 року Суворовським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №523/4937/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/0075/74/62702 від 10.08.2006 року у розмірі 26 287,99 доларів США та судового збору у розмірі 9 593,80 гривень.

02.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. було відкрито виконавче провадження № 66683940 з примусового виконання виконавчого листа №523/4937/17, виданого 06.04.2021 року Суворовським районним судом м. Одеси.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Одним з основних засад виконавчого провадження є обов`язковість виконання рішень (пункт 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд констатує, що на виконання вимог ухвали суду від 07.02.2022 року про витребування доказів, приватним виконавцем Притуляк В.М. було надано суду копії матеріалів виконавчого провадження № 66683940.

Так, дослідивши матеріали виконавчого провадження № 66683940, суд доходить наступного висновку.

І. Оцінка суду щодо правомірної дій приватного виконавця Притуляк В.М. при винесення постанови про опис та арешт майна боржника від 14.09.2021 року та призначення суб`єкта оціночної діяльності від 23.11.2021 року.

Обґрунтовуючи свої заперечення проти постанови про опис та арешт майна боржника від 14.09.2021 року та призначення суб`єкта оціночної діяльності від 23.11.2021 року ОСОБА_1 вказує на те, що виконавець зазначив в оскаржуваній постанові загальну площу, кількість кімнат (приміщень), їх площу та призначення, поверх, на якому розташована квартира. При цьому, зазначені приватним виконавцем в постанові відомості були встановлені лише на основі технічної документації. Приватний виконавець фактично не здійснив внутрішній огляд житлового приміщення.

Таким чином, скаржник вважає дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка В.М. в частині винесення останнім постанови про опис та арешт майна боржника від 14.09.2021 року і, як наслідок, постанови від 23.11.2021 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 66683940 незаконними та такими що підлягають скасуванню

Як було вище зазначено, постановою приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. було відкрито виконавче провадження № 66683940 з виконання виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси № 523/4937/17, виданого 06.04.2021 року.

Даною постановою було зобов`язано боржника протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Також сторонам виконавчого провадження було роз`яснено право ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, за відповідного адресою в мережі інтернет, та надано ідентифікатор доступу.

02.09.2021 року приватним виконавцем Притуляком В.М. винесено постанову про арешт майна, якою було накладено арешт на все майно боржника у межах суми звернення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження.

14.09.2021 року приватним виконавцем Притуляком В.М. з участю понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було здійснено вихід по місцю проживання боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, виходом приватного виконавця було встановлено, що боржниці ОСОБА_1 за вказаною адресою не було виявлено, на стук в двері ніхто не відповів та не відчинив.

14.09.2021 року приватним виконавцем Притуляком В.М. було винесено постанову про опис та арешт майна, якою було накладено арешт на квартиру на 8-му поверсі десятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та в цілому складається з: житлова кімната 17,4 кв.м., кухня 8,6 кв.м., вбиральня (сполучена) 3,8 кв.м., коридор 8,2 кв.м., лоджія 1,7 кв.м. Загальна площа квартири 39,7 кв.м., житлова площа 17,4 кв.м. Висота приміщень 2,65 м. Матеріал зовнішніх стін бетон, матеріал перекриття залізобетон. Квартиру обладнано водопроводом (гарячим, холодним), електроосвітленням, газопостачанням, каналізацією, центральним опаленням. Вхідні двері до квартири металеві броньовані, вікна в квартирі металопластикові.

Крім того, даною постановою призначено відповідальним зберігачем представника стягувача за довіреністю ОСОБА_7 , якого у пункті 5 попереджено про кримінальну та матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна, про що свідчить його підпис.

Вказані виконавчі дії були проведені у присутності двох понятих, яким роз`яснені їх права та обов`язки відповідно до ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п. 1 ч. 1, ч. 7 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У разі, якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрів наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному ст. 56 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» розшук боржника юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Як визначено ч.ч. 1, 2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається державним виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно із ч. 5 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються, зокрема, якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Крім того, пунктом 10 розділу VIIІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 встановлено, що після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані:

?назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

?якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису;

?якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування;

?прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

?відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

?якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;

?відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця;

?зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про опис та арешт майна боржника від 14.09.2021 року, її складено за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що приватним виконавцем Притуляк В.М. було проведено опис об`єкта відповідно інформації зазначеної в Державному реєстрі речових прав та копії технічної документації, наявної в матеріалах виконавчого провадження.

Суд зауважує, що проведення виконавцем опису майна боржника за відсутності боржника без доступу до приміщення не є перешкодою для проведення опису, оскільки нормами ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено обов`язкове проникнення виконавця до приміщення, яке підлягає опису, а ознайомлення з об`єктом в першу чергу проводиться під час оцінки майна із забезпеченням доступу до нього суб`єкту оціночної діяльності. Крім того, доказів фактичної зміни загальної площі об`єкту нерухомого майна або площі кожного з приміщень скаржником не надано.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що у задоволенні вимог скарги в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця Притуляк В.М. при винесення постанови про опис та арешт майна боржника від 14.09.2021 року та призначення суб`єкта оціночної діяльності від 23.11.2021 року слід відмовити.

ІІ. Висновок суду щодо вимог про визнання протиправними дій приватного виконавця по проведенню оцінки майна, визнання протиправною оцінку майна, визначену суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , та скасування заявки на реалізацію щодо передачі на реалізацію житлової нерухомості від 02.12.2021 року.

По справі встановлено, що 23.11.2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Притуляком В.М. в рамках виконавчого провадження № 66683940 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Так, згідно вказаної постанови приватним виконавцем Притуляком В.М. було призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_3 , який має Сертифікат, виданий 10.05.2019 року за № 362/19, виданий Фондом державного майна України (строк дії: 10.05.2022), у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 523/4937/17 від 06.04.2021 року. У вказаній постанові зазначено, що суб`єкту оціночної діяльності суб`єкту господарювання ФОП ОСОБА_3 надати звіт щодо ринкової вартості описаного майна (Т.1 а.с. 177).

Суд констатує, що 01.12.2021 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 було складено Звіт про незалежну оцінку квартири, загальною площею 39,7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 (Т.1 а.с. 182 189).

Обґрунтовуючи вимоги скарги в частині вимог про визнання протиправною оцінку майна, визначену суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 та визнання протиправними дій приватного виконавця по проведенню оцінки майна, ОСОБА_1 вказує на те, що підготовці та проведенню незалежної оцінки майна передує ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього. Однак, огляд об`єкта оцінки не здійснювався. Суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_3 виготовив звіт без візуального огляду, на основі поданих замовником документів, що суперечить положенням ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту № 1 з урахуванням вимог Національного стандарту № 1.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (у редакції, чинній на час проведення оцінки) процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Частиною першою статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (у редакції, чинній на час проведення оцінки) встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Згідно з ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Частиною третьою статті 20 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження) передбачено, що Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (у редакції, чинній на час проведення оцінки) оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 9 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (у редакції, чинній на час проведення оцінки) методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою КМУ від 28.10.2004 № 1442, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватись відповідно до Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна» з урахуванням вимог Національного стандарту №1, яким визначено загальні засади такої оцінки та є обов`язковими для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Відповідно до пункту 11 Національного стандарту № 1 оцінка проводиться із застосуванням бази, що відповідає ринковій вартості або неринковим видам вартості. Вибір бази оцінки передує укладанню договору на проведення оцінки майна.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Згідно з пунктами 35, 38 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», оцінка майна проводиться із застосуванням методичних підходів, методів оцінки, які є складовими частинами методичних підходів або є результатом комбінування кількох методичних підходів, а також оціночних процедур.

Для проведення оцінки майна застосовуються такі основні методичні підходи: - витратний (майновий - для оцінки об`єктів у формі цілісного майнового комплексу та у формі фінансових інтересів); - дохідний; - порівняльний.

Так, згідно з пунктом 50 Національного стандарту № 1 проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до пункту 51 Національного стандарту № 1 незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Разом із цим, відповідно до пункту 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, у тому числі, має містити письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Крім того, ст. 11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (у редакції, чинній на час проведення оцінки) визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом методичного підходу оцінки майна (дохідний, порівняльний), підготовці та проведенню незалежної експертизи майна передує, в будь якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Вказані висновки також здійсненні у постанові КЦС/ВС від 07.06.2022 року за результатами розгляду справи № 442/4621/20, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Із наявного в матеріалах справи оскаржуваного Звіту про оцінку від 01.12.2021 року вбачається, що оцінці підлягає однокімнатна квартира, що розташована на восьмому поверсі десятиповерхового житлового будинку 2013 року побудови. Вхідні двері до під`їзду металеві, вхідні двері до квартири металева бороньована. Вікна металопластикові.

Також у вказаному Звіті про оцінку зазначено, що в зв`язку з відсутністю доступу до об`єкта оцінки, Оцінювач не мав можливості оглянути об`єкт оцінки, згідно технічної документації та керуючись принципом «розумної обережності» загальний технічний стан об`єкта оцінки прийнятий як задовільний.

З огляду на досліджений Звіт про незалежну оцінку від 01.12.2021 року, судом встановлено, що суб`єкт оцінювання особисто не оглядав внутрішнє приміщення об`єкта оцінки, зауважень щодо допуску його до об`єкта з метою проведення вказаного дослідження не висловлював, оцінювачем не наведено відповідних пояснень про неможливість особистого огляду об`єкта дослідження, не зазначені обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки, здійсненої без особистого огляду, відтак, оцінка виконувалась лише по наданих документах, з урахування візуального огляду ззовні, що підтверджується й матеріалами виконавчого провадження, а тому дослідження було проведено не в повному обсязі, що є порушенням пункту 56 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та пунктів один, шість статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

При цьому, суд звертає увагу приватного виконавця не те, що відповідно до позиції, сформованої Верховним Судом у постанові від 26 березня 2020 року, справа №520/1745/18-ц, проведення оцінки без безпосереднього огляду об`єкту дослідження нерухомого майна не повною мірою відповідає вимогам нормативно правових актів з оцінки майна і має недоліки, які суттєво впливають на достовірність оцінки, що в свою чергу може привести до реалізації майна за ціною нижчою, ніж реальна ринкова вартість.

Разом з цим, ознайомлення з об`єктом оцінки полягає у дослідженні оцінювачем вихідних даних та іншої інформації, необхідної для здійснення оцінки, та у особистому огляді оцінювачем об`єкта оцінки, тоді як за приписами статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним (замовником) необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Вказані порушення оцінювача, допущені ним під час складання звіту, є безумовною підставою для визнання неправомірними дій приватного виконавця по проведенню оцінки майна, а також визнання протиправною оцінку майна, визначену у Звіті про незалежну оцінку від 01.12.2021 року.

Порядок реалізації арештованого майна затверджений наказом МЮУ від 29.09.2016 року за № 2831/5 (надалі Порядок).

Так, згідно п. 1 Розділу ІІ Порядку реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна.

Матеріалами виконавчого провадження № 66683940 встановлено, що листом від 02.12.2021 року № 7292 приватним виконавцем Притуляком В.М. було направлено ОСОБА_1 листа щодо ознайомлення зі світом про оцінку майна.

Згідно п. 3 Розділу ІІ Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Із матеріалів виконавчого провадження № 66683940 вбачається, що приватним виконавцем Притуляк В.М. 02.12.2021 року до ДП «Сетам» було подано заяву щодо передачі на реалізацію житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на те, що судом в рамках розгляду даної справи визнано протиправною оцінку майна, визначену у Звіті про незалежну оцінку від 01.12.2021 року, суд доходить висновку, що вимога про скасування Заявки на реалізацію за вих. № 8016 від 02.12.2021 року, як похідна, також підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищевикладене суд доходить висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 4, 5, 12, 81, 447, 452, 354 ЦПК України, ст. 1, 2, 4, 5, 18, 20, 57, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 9, 12 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст. 58 Конституції України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , за участю суб`єкта оскарження приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляк Валерія Миколайовича, стягувача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на дії та рішення приватного виконавця задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича по проведенню оцінки майна, визначеної у «Звіті про незалежну оцінку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 », дата складення звіту 01.12.2021 року, складеному суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 ;

Визнати протиправною оцінку майна, визначену у «Звіті про незалежну оцінку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 », дата складення звіту 01.12.2021 року, складеному суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 ;

Скасувати заявку на реалізацію за вих. № 8016 від 02.12.2021 року щодо передачі на реалізацію житлової нерухомості: однокімнатної квартири, загальною площею 39,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1

У задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. На ухвалу протягом 15 днів з дня її складення може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер