Справа № 346/5481/14-ц
Провадження № 22-з/4808/34/23
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О.П
Суддя-доповідач Бойчук
31 березня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
судді-доповідача Бойчука І.В.,
суддів Томин О.О., Мальцевої Є.Є.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення у справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: служба у справах дітей Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: служба у справах дітей Івано-Франківської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 грудня 2022 року під головуванням судді Калинюка О.П. у м. Коломия
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 грудня 2022 року скасовано.

Ухвалено нове рішення. Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: служба у справах дітей Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: служба у справах дітей Івано-Франківської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини.

ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги. Вказана заява надійшла до Івано-Франківського апеляційного суду 27 березня 2023 року.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 березня 2023 року заяву призначено до розгляду без виклику учасників справи.

Заява ОСОБА_1 обґрунтована тим, що 20.01.2023 між ним та адвокатом Устінським А.В. було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № Ф-20/01/2023. Між сторонами підписано Акт наданих послуг, який містить опис наданих адвокатом послуг. Заявник вказує на те, що адвокатом Устінським А.В. надано послуги:

- ознайомлення з матеріалами справи;

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань пов`язаних із оскарженням рішення Коломийського міськрайонного суду від 14.12.2022 та веденням справи в суді апеляційної інстанції. Складення заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань, інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню;

- представництво прав та законних інтересів клієнта у Коломийському міськрайонному суді та Івано-Франківському апеляційному суді.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 21 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

ОСОБА_2 подала заперечення на заяву ОСОБА_1 і вказала, що вона є пенсіонером, крім державної пенсії не отримує іншого доходу, не є працевлаштованою тому заявлена сума витрат є завищеною та підлягає зменшенню.

Вказує на те, що надані послуги адвокат Устінського А.В. не відповідають дійсним обставинам та не є співмірними з виконаними ним послугами.

Просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 та зменшити розмір стягнення витрат або відмовити у їх стягненні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги з таких підстав.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI).

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи і витраченого адвокатом часу.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 19.02.2020 справа № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

З урахуванням конкретних обставин справи, зокрема ціни позову, суд може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. При визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

На підтвердження понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу заявником подано копії договору про надання правової (правничої) допомоги № Ф-20/01/23, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Устінським А.В. 20.01.2023, акта від 23.03.2023 наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги № Ф-20/01/23 від 20.01.2023, а також платіжної інструкції № 155384696 від 24.01.2023 на суму 21 000 грн.

Відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги клієнт доручає, а адвокат відповідно до чинного законодавства України приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. В рамках цього договору адвокат може надавати наступні послуги: ознайомлення з матеріалами справи №346/5481/14-ц; надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань пов`язаних із оскарженням рішення Коломийського міськрайонного суду від 14.12.2022 та веденням справи в суді апеляційної інстанції. Складення заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань, інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню; представництво прав та законних інтересів клієнта у Коломийському міськрайонному суді та Івано-Франківському апеляційному суді; з метою отримання відомостей про факти, які можуть бути використані, як джерело відомостей для клієнта, на підставі ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» звертається з адвокатськими запитами та збирає відомості у встановленому законом порядку; надання клієнту інших видів правової допомоги визначених чинним законодавством спрямованих на захист його прав та законних інтересів.

Згідно п. 4.3. договору за надання правової (правничої) допомоги сторони погодили що виплата гонорару здійснюється в кілька етапів: не пізніше 3 (трьох) днів після укладення договору - у розмірі 5000 грн; не пізніше 31.01.2023 - 10 000 грн; після першого судового засідання в суді апеляційної інстанції - 6000 грн.

З акта наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги № Ф-20/01/23 від 20.01.2023, складеного ОСОБА_1 та адвокатом Устінським А.В. 23.03.2023, убачається, що адвокатом надано клієнту правову (правничу) допомогу, зокрема ознайомлення з матеріалами справи, підготовка апеляційної скарги, участь адвоката в судових засіданнях у суді апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу згідно заяви ОСОБА_1 , апеляційний суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, обґрунтованість розміру цих витрат, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності, розумності таких витрат та затраченого часу адвокатом.

Апеляційний суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази на підтвердження цих витрат не є безумовною підставою для їх стягнення судом у визначеному розмірі з ОСОБА_2 , адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності цих витрат.

З опису послуг вбачається, що ОСОБА_1 адвокатом Устінським А.В. надавалися послуги на правничу допомогу, які полягали у здійсненні ним аналізу та ознайомлення з матеріалами справи, здійснював підготовку апеляційної скарги. Також адвокат Устінський А.В. брав участь у судовому засіданні 01 березня 2023 року та 22 березня 2023 року.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що виконані адвокатом роботи не відповідають критерію реальності адвокатських витрат, а зазначений заявником розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 21 000,00 грн суперечить принципу розподілу судових витрат.

З огляду на подані представником відповідача процесуальні документів, доказове наповнення матеріалів справи та їх об`єм, враховуючи незначну складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, реальності адвокатських витрат, затрачений час та фінансовий стану сторін, апеляційний суд вважає, що обґрунтованими і пропорційними до предмета спору є витрати на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 7 000 грн, які слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 133, 137, 141, 270, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: служба у справах дітей Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: служба у справах дітей Івано-Франківської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 грудня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) 7 000 (сім тисяч) грн понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 31 березня 2023 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: О.О. Томин Є.Є. Мальцева