Справа № 562/555/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2023 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Мички І.М.

при секретарі судового засідання Щербак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Здолбунівського районного суду Рівненської області з позовною заявою в якій просить визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) після смерті діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0632 площею 1,2308 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0633 площею 0,2068 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва

Позивачем подано до суду заяву, в якій позовну вимогу позову підтримано в повному обсязі, просила суд провести розгляд справи без участі позивача.

Відповідачем подано до суду заяву, в якій позов визнано в повному обсязі, просила суд провести розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У ч. 2 ст. 1220 ЦК України вказано, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу ).

У ч.1 ст. 1221 ЦК України, зазначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_3 в с. Буща Рівненського району Рівненської області. Обставини відкриття спадщини засвідчується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 14.02.2005 року. Факт прийняття спадщини шляхом спільного проживання підтверджується довідкою Мізоцької селищної ради №6/208 від 02.11.2022 року. Наявність родинних зв?язків засвідчується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 14.02.1971 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 27.05.1989 року, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 30.12.2010 року, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 04.01.1991 року,

Після смерті діда залишилося спадкове майно на території колишньої Бущанської сільської ради, що підтверджувалося державним актом на право приватної власності на земельну ділянку від РВ №02456 від 12.11.2001 року, а саме:

земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0632 площею 1,2308 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Наявність права власності у спадкодавця засвідчується витягом з державного земельного кадастру НВ-023 від 28.01.2023 року

земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:0633 площею 0,2068 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Наявність права власності у спадкодавця засвідчується витягом з державного земельного кадастру НВ-023 від 07.03.2023 року

Поняття формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав визначено ст. 791 Земельного кодексу України.

Зокрема, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Судом встановлено, що позивач не має можливості оформити спадкові права в силу втрати в силу втрати державного акту на право власності на земельну ділянку від РВ №02456 від 12.11.2001 року, а відтак захист права власності позивача в судовому порядку реалізується шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Дослідивши письмові докази по справі суд прийшов висновку про можливість задоволення позову.

На думку суду, визнання права власності за позивачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 200, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, на підставі, ст.ст.15,16, 321, 328, 392, 1216, 1217, 1262, 1268 ЦК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ) після смерті діда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме право власності на:

земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0632 площею 1,2308 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0633 площею 0,2068 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Суддя І.М.Мичка