Справа № 195/2139/22
Провадження № 2/331/520/2023
УХВАЛА

30 березня 2023 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукова О.Є., розглянувши позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення майнового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхового бюро України в листопаді 2022 року звернулося до Томаківського районного суду Дніпропетровської області з вказаним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Ухвалою судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області Колодіної Л.В. від 16.11.2022 матеріали цивільної справи № 195/2139/22 передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою від 30 СІЧНЯ 2023 року зазначену позовну заяву було залишено без руху на підставі ст.185 ЦПК України, оскільки всупереч вимогам Закону України «Про судовий збір» , ч.4 ст. 177 ЦПК України суду не надано доказів сплати позивачем судового збору в розмірі 2481,00 гривень.

Крім того, позивачем долучено до позову платіжне доручення № 894375 від 01 лютого 2022 року про сплату судового збору в розмірі 2481,00 гривень на рахунок ГУК у Зап. Обл. /ТГ м. Бердянськ , код 37941997. Однак, під час здійснення Томаківським районним судом Дніпропетровської області перевірки зарахування до спеціального фонду державного бюджету сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2481,00грн. за платіжним дорученням від 01.02.2022 №894375 встановлено, що в комп`ютерній програмі « Автоматизована система документообігу суду» відомості щодо підтвердження зарахування Державною казначейською службою України сплаченого за вказаною квитанцією судового збору по зазначеній цивільній справі у розмірі 2481,00 грн. відсутні, судовим збір за місцем розгляду справи позивачем не сплачувався.

Зазначена ухвала направлялася на електронну МТСБ України, яка зазначена в позовній заяві, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 31.01.2023.

При цьому суд зазначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом враховано, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

У ст. 129 Конституції України закріплено конституційний припис, згідно якого розгляд справ в судах відбувається відкрито, що, в свою чергу, гарантує особі, яка бере участь у справі, можливість своєчасно дізнатися про результати судового розгляду і отримати копію судового рішення з метою оскаржити судове рішення у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до принципу диспозитивності, на якому неодноразово наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, особи, які беруть участь у справі, мають можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Вказаний принцип надає кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Однак, після подання до суду позовної заяви МТСБ України не вжило жодних заходів для того, щоб дізнатися про стан розгляду цієї заяви та усунути виявлені недоліки у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно із ч. 5 ст.185ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи, що ухвала про залишення позовної заяви без руху була постановлена 30 січня 2023 року та оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 30 січня 2023 року, також враховуючи отримання позивачем зазначеної ухвали електронною поштою, а також те, що у встановлений судом строк МТСБУ України не вжило жодних заходів для того, щоб дізнатися про стан розгляду цієї заяви та усунути виявлені недоліки у встановлений судом строк, то заява вважається неподаною і підлягає поверненню на підставі ч.3 ст.185ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 285 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Вважати неподаною і повернути позивачу позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення майнового відшкодування з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя: О.Є. Жукова