Справа № 167/332/23
Номер провадження 2/167/125/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

31 березня 2023 року місто Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Н.В. Шептицька, вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності,

в с т а н о в и в:

30.03.2023 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про поділ в натурі нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності.

Вивчивши позовну заяву та ознайомившись з доданими до неї матеріалами, вважаю, що позов ОСОБА_1 слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Згідно частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви ( заяви) додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 - 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Позивач звернулася в суд з позовом, який визначила як немайновий. Проте, такий висновок не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки майновий позов ( позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Таким чином, позовна вимога про поділ в натурі нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності є майновою, оскільки за своєю правовою природою пов`язана з підтвердженням прав на майно.

Судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову ( пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18, постанова Верховного Суд від 24.01.2018 року у справі № 916/1220/17).

Пунктом 3 частини 3 статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

При цьому у пунктом 9 частини 1 статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Частиною 1 статті 4 Закону України « Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України « Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту « а» пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України « Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору - це звіт про оцінку майна ( стаття 12 Закону України « Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивачем не зазначено ціну позову та не додано квитанцію про сплату судового збору у визначеному законом розмірі. Підстав для звільнення позивача від сплати судового збору у позовній заяві не зазначено і матеріали справи не містять доказів на підтвердження звільнення позивача від сплати судового збору.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, доходжу висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху і надати їй строк для усунення вказаних недоліків, а саме:

- надати суду докази ( зокрема, звіт про оцінку дійсної вартості майна ( житлового будинку і земельної ділянки), яке просить поділити в натурі станом на день пред`явлення позову;

- сплатити судовий збір у розмірі, встановлений підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України « Про судовий збір», на рахунок:

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - ГУК у Волин.обл/м.Рожище/ 22030101; код отримувача - 38009371; банк отримувача - Казначейство України ( ел. адм. подат.); рахунок отримувача UA0003578;

- надати суду доказ ( квитанцію) сплати судового збору у розмірі, що встановлений підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України « Про судовий збір», з урахуванням вже сплаченого судового збору.

Статтею 7 Закону України « Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2 684 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву ( заяву) подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача ( заявника) та надає йому строк на усунення недоліків.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності залишити без руху, надавши ОСОБА_1 строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 10 ( десяти) днів з дня вручення заявниці копії даної ухвали.

Якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач не усуне недоліки у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається ОСОБА_1 , що не позбавляє її права повторно звернутися до суду із такими ж вимогами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рожищенського районного суду

Волинської області Н.В. Шептицька