Справа 206/1936/23
Провадження 2/206/701/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої-судді Плінської А.В.

при секретарі Крижко О.А.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей,

встановив:

В травні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей в розмірі 19 300 грн. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивачкою понесено додаткові витрати на утримання дітей, а саме 3200 грн. сплачено за заняття з англійської, так як донька має здібності у вивченні мови, а також 16 100 грн. сплачено за заняття сина ОСОБА_3 з логопедом, що призначені дитячим неврологом, які вона просить стягнути з відповідача.

Ухвалою від 04 травня 2023 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

24 травня 2023 року ОСОБА_2 подав до суду відзив на позов в якому просив відмовити в задоволенні позову із посиланням на те, що вимоги є безпідставні та необґрунтовані. Ним сплачуються аліменти, а позивачкою не понесені додаткові витрати, які викликані особливими обставинами, особливою схильністю до навчання, ним сплачуються аліменти, за рахунок яких і мають покриватись такі витрати. Крім того, в нього на утриманні ще знаходяться непрацездатні батьки, один з яких є інвалідом та які є внутрішньо-переміщеними особами.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав, зазначених ним у відзиві на позов.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Діти проживають разом з матір`ю, що сторонами не оспорювалось.

Рішенням Самарського районного суду м. дніпропетровська від 24 березня 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей в розмірі частини із всіх видів заробітку (доходу) , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, до досягнення повноліття дітей. Рішення набрало чинності, що сторонами не оспорювалось.

Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі№ 6-1489цс17 зроблено висновок, щоСК Українивиходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

У постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 607/12170/20 (провадження№ 61-17663св21) викладено правові висновки про те, що положеннястатті 185 СК Українистосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 183/1679/17 (провадження№ 61-21662св18), від 12 грудня 2019 року у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858св18), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19).

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_5 , які обумовлені розвитком здібностей дитини щодо вивчення англійської в розмірі 3200 грн. та сплачені на користь ФОП ОСОБА_9 згідно квитанцій від 23 січня 2023 року та від 01 березня 2023 року, що наявні в матеріалах справи.

Враховуючи ту обставину, що відповідачем сплачуються аліменти на користь дружини на утримання дітей, та вивчення додатково англійської мови, яку дитина вивчає в школі, що сторонами не оспорювалось, не погоджувалось із відповідачем, суд приходить до висновку, що такі додаткові витрати не були викликані особливими обставинами, особливою схильністю дитини до навчання, адже позивачкою не надано доказів значних досягнень у вивченні мови, до прикладу участі в певних конкурсах, змаганнях, конференціях і т.п.

Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять, не надано доказів значних досягнень у вивченні мови,за таких обставин позов в даній частині не підлягає до задоволення з підстав вказаних вище.

Крім того, позивачкою витрачено 16 100 грн. по оплаті занять з логопедом в період з 7 листопада 2022 року по 19 квітня 2023 року сином ОСОБА_3 в Корекційному логопедичному центрі «Світлячок». Позивачка вказує на те, що заняття з логопедом були рекомендовані сину ОСОБА_3 відповідно до висновку про комплексну психолого педагогічну оцінку розвитку дитини від 5 жовтня 2020 року комунальної установи «Інклюзивно ресурсний центр «2» Дніпровської міської ради та відповідно до рекомендацій невролога за наслідком огляду 12 грудня 2022 року (а.с. 13). За заняття з логопедом позивачкою було витрачено 16 100 грн., що підтверджується товарними чеками від 19 квітня та 03 лютого 2023 року(а.с.14).

Щодо занять з логопедом сторони в судовому засіданні визнали та підтвердили, що не погоджували між собою вибір логопеда. Із наданих суду доказів не слідує, що саме логопед корекційного логопедичного центру «Світлячок» має займатись із дитиною, так як, до прикладу, володіє унікальною методикою або має ще якісь спеціальні можливості аби допомогти дитині, тобто займатись із дитиною може будь-який логопед, в тому числі і той, який надає такі послуги безоплатно, адже безоплатна медична допомога гарантується та надається державою. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що понесення таких витрат є добровільним волевиявленням матері, при наявності можливості отримання таких послуг безоплатно, а отже відсутні підстави для задоволення позову і в цій частині теж. При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що позивачка просила стягнути на свою користь витрати в повному обсязі, хоча батьки мають нести такі витрати порівну.

Також в порядку ст. 141 ЦПК України слід розподілити судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст.10-12, 81, 141,142, 264,265,283 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення додаткових витрат на дітей відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 13 червня 2023 року

Суддя: А.В. Плінська