Справа № 366/1160/22
Провадження № 2/366/54/23
РІШЕННЯ

іменем України

21 лютого 2023 року смт Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Гончарука О.П.,

за участю секретаря судових засідань Іванової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Іванків в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області, в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

Позивач звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач, ОСОБА_2 , є матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , 2006 року народження. Дитина тривалий термін, а саме з 21 листопада 2021 року, проживає з бабусею, відповідач тривалий час не цікавиться долею дитини, ігнорує її при зустрічі, не приймає участі в житті та розвитку дитини, матеріально не забезпечує, веде аморальний спосіб життя, жебракує, не працює, постійно вживає алкогольні напої. Агресивна по відношенню до дівчинки. Службою у справах дітей та сім`ї Поліської селищної ради неодноразово були здійснені виїзди з працівниками поліції та ювенальної превенції, стосовно аморальної поведінки та вживання алкоголю ОСОБА_2 , на час приїзду служб до місця її проживання остання була постійно відсутня. Батько дитини ОСОБА_4 помер. Вказані факти, можна розцінити як злісне ухилення матері від виховання дитини без поважних причин, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, тому, її слід позбавити батьківських прав на підставі пункту другого частини першої статті 164 СК України та стягнути аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від доходу відповідачки, щомісячно.

ІI. Процесуальні дії у справі.

Після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою Іванківського районного суду Київської області від 10 січня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

ІIІ. Пояснення осіб, які беруть участь у справі.

У судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи з змінами позовних вимог в частині стягнення аліментів, без їх участі, вимоги підтримали.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, погодилась з тим, щоб її позбавили батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , справжність підпису засвідчено керуючим справами (секретарем) виконавчого комітету Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області Мишко О.І.

Представник третьої особи, ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала.

ІV. Процесуальні обставини.

Керуючись статтею 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

V. Встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідач є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 01.06.2006 року виконкомом Луговицької сільської ради Поліського району Київської області, актовий запис 3.

Батько неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) 07 квітня 2021 року.

Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не приділяє уваги, не слідкує за її розвитком, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Відповідач злісно ухиляється від виховання дитини та без поважних на те причин, свідомо нехтує своїми обов`язками, тому представник позивача вважає, що її слід позбавити батьківських прав.

Згідно з наданої до суду копії наказу виконавчого комітету Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області від 18 серпня 2022 року № 33, вирішено продовжити термін тимчасового влаштування неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка опинилась в складних життєвих обставинах, в сім`ю бабусі, ОСОБА_3 , 1959 р.н., мешканки АДРЕСА_1 .

Разом з тим, до суду старостою округу № 7 від 12 серпня 2022 року № 52 надано характеристику відносно ОСОБА_3 , де остання характеризується позитивно, є пенсіонеркою, має інвалідність 2 групи, працювала вчителем в школі.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 12 серпня 2022 року, встановлено, що ОСОБА_3 проживає у власному будинку, загальна площа 87,8 кв.м, житлова площа 49,1 кв.м, три житлові кімнати, будинок газифікований та електрифікований. На момент обстеження у будинку прибрано, охайно, облаштована окрема кімната для неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , 2006 р.н., є всі необхідні продукти харчування, в будинку є всі належні умови для виховання та навчання неповнолітньої дитини.

З характеристики наданої відносно ОСОБА_2 , вбачається, що вона зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 разом із співмешканцем ОСОБА_5 , 1979 року народження (на території старостинського округу № 7 не зареєстрований). Maє неповнолітню доньку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає із бабусею ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 . Громадянка ОСОБА_2 постійного місця роботи не має, схильна до зловживання спиртними напоями. У вихованні та навчанні своєї доньки участі не приймає, належним чином батьківські обов`язки не виконує. Неповнолітня дитина, ОСОБА_1 , перебуває на обліку як така, що опинилися в складних життєвих обставинах.

В акті обстеження умов проживання від 12 серпня 2022 року зазначено, що проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_2 , 1981 року народження, по АДРЕСА_2 та встановлено, що на момент обстеження ОСОБА_2 відсутня.

Згідно з висновком Служби у справах дітей і сім`ї Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області від 15.08.2022 № 17-20/29, встановлено, що до служби у справах дітей та сім`ї Поліської селищної ради надійшла заява від ОСОБА_3 , 1959 р.н., стосовно її доньки, ОСОБА_2 , 1981 р.н., яка зловживає алкоголем, жебракує, не має постійного місця роботи. Жінка також в заяві повідомила, що ОСОБА_2 не приймає участі в житті дитини, ігнорує дівчинку, не спілкується з нею та веде себе агресивно по відношенню до неї, матеріально не допомагає. Батько, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дівчинка, з 21 листопада 2021 року проживає з бабусею (тимчасово влаштовано в родину бабусі, ОСОБА_3 , наказ начальника Служби в справах дітей та сім`ї Поліської селищної ради № 107 від 12.11.2021 р.н.). Бабуся, ОСОБА_3 , 1959 р.н. характеризується позитивно, на пенсії, має інвалідність 2 групи, все життя пропрацювала вчителем в школі. За дівчинкою доглядає добре, матеріально забезпечує. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст. 150 та ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально забезпечувати та утримувати її. Дійшли висновку про доцільність позбавити громадянку ОСОБА_2 , 1981 р.н. батьківських прав по відношенню до її доньки ОСОБА_1 , 2006 р.н.

Відповідно до приписів статті 165 Сімейного кодексу України (далі СК) право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

VI. Оцінка Суду.

А. Загальні принципи.

В даній ситуації Суд звертає увагу, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

Тобто, в даному випадку, вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Крім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

А в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).

Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, Суд вважає за необхідне з однієї сторони розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції.

З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції про права дитини).

Отже, статтею 8 Конвенції гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»).

Б. Застосування вказаних принципів в даній справі.

1) Чи здійснювалось втручання «згідно із законом».

Досліджуючи питання чи «передбачено втручання у право відповідачів законом» Суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК (статті 164-167).

Зокрема, відповідно до статті 164 СК, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої).

Тому, для Суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідача має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.

2) Чи відповідало втручання цілям, передбаченим в пункті 2 статті 8 Конвенції.

Обговорюючи питання, чи відповідало втручання у право відповідачів «цілям», про які йдеться в пункті 2 статті 8 Конвенції (інтереси національної та громадської безпеки; економічний добробут країни; запобігання заворушенням чи злочинам; захист здоров`я чи моралі, захист прав і свобод інших осіб). Суд знаходить, що таке втручання спрямоване на захист «прав і свобод» дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і, відповідно, воно має законну мету у значенні пункту 2 статті 8.

3) Чи є втручання «необхідним в демократичному суспільстві» (пропорційним).

Визначаючи, чи є захід по втручанню у права відповідача, «необхідним в демократичному суспільстві», Суд, беручи до уваги справу в цілому, буде розглядати підстави, наведені для виправдання застосованого заходу, на предмет їх відповідності та обґрунтованості відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції. Беззаперечно, що аналіз того, що має найкраще задовольняти інтереси дитини, є дуже важливим у таких справах (пункт 53 згадуваного вище рішення у справі «Хант проти України).

Так, відповідачці, як матері малолітньої дитини, в провину ставиться ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини першої статті 164 СК).

Дане поняття є «оціночним» і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

На думку Суду, врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків» не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації.

Суд підкреслює, що матеріалами справи підтверджується, що відповідачі фактично самоусунулись від виконання своїх обов`язків щодо виховання та догляду за дитиною, її матеріального утримання, не створили належних умов для розвитку дитини.

Суд звертає увагу, що взаємовідносини між дитиною та батьками не склались. Судом будуть враховані «інтереси дитини» в широкому розумінні поняття сім`ї (стаття 5 Конвенції про права дитини).

Зокрема, в даному випадку позбавлення батьківських прав не виключає можливість побачення батьків із своєю дитиною, за наявності у них такого бажання та зміни свого відношення до неї в цілому.

Окремо Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право, у випадку зміни її поведінки, на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому СК (стаття 169).

У правовідносинах, що склались між сторонами, Суд не знаходить підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків, оскільки відповідачі нехтують виконанням батьківських обов`язків, діючи свідомо.

Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, Суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачем, свідомого нехтування ними своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідачка може бути позбавлена батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції (див. наприклад пункт 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і, в такому випадку, Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню його інтересів (Пункт 1 статті 3).

У частині другій статті 51 Конституції України та частини першої статті 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12. 13, 18, 76-89, 141, 258-268, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь держави судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне найменування сторін:

Позивач: Поліська селищна рада Вишгородського району Київської області (адреса: вул. Воздвиженська, 81, смт Красятичі Вишгородського району Київської області, 07201);

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Поліським РВ ГУ МВС України в Київській області 13.08.2002 року, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_2 );

Третя особа: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ).

Суддя О.П. Гончарук