Номер провадження 2/754/1036/23
Справа №754/3150/22
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді - Галась І.А.

при секретарі - Париста А.

за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3 - тя особа: АТ «Універсал Банк», АТ «Альфа Банк», АТ «Перший Український Міжнародний банк» АТ «Банк Форвард» про розподіл боргу подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , 3тя особа: АТ «Універсал Банк», АТ «Альфа Банк», АТ «Перший Український Міжнародний банк» АТ «Банк Форвард», про розподіл боргу подружжя .

Позовні вимоги мотивовані тим, що 29.07.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 29.07.2020. Позивач та Відповідач сумісно проживали у шлюбі за адресою: АДРЕСА_1 в період з червня 2020 року по січень 2021 року (квартира відповідача); та за адресою: АДРЕСА_2 (квартира Позивача) в період з січня 2021 року по липень 2021 року. В подальшому сімейні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали погіршуватися та починаючи з липня 2021 року та по теперішній час сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, на час подання цього позову кожна із сторін має власне особисте життя, шлюбні відносини фактично припинені, жодних відносин сторони між собою не підтримують. Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу та не з`являється до органів РАЦС для подання спільної заяви про розірвання шлюбу, у зв`язку з чим Позивачем 28.12.2021 року було подано позовну заяву про розірвання шлюбу до Деснянського районного суду м. Києва. На теперішній час в Деснянському районному судді м. Києва у справі 754/183/22, про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відкрито провадження.

За час перебування у шлюбі з Відповідачем, Позивач в інтересах сім`ї оформив в АТ «Альфа-Банк» () кредитну картку № НОМЕР_2 , рахунок № НОМЕР_3 , кредитний договір №501255281 від 20.07.2020 року, з якої за час перебування у шлюбі та під час сумісного проживання було витрачено в інтересах сім`ї грошові кошти на суму 42 742,33 грн. На використану суму кредитних коштів було нараховано відсотки за користування даними кредитними коштами на суму 3551,51 грн. Загальна сума боргу по даному рахунку з урахуванням нарахованих відсотків за використання кредитних коштів складає 46 293,84 грн. Зазначені витрати підтверджуються випискою за картковим рахунком від 29.08.2021 року б/н .

За час перебування у шлюбі з Відповідачем, Позивач в інтересах сім`ї оформив в АТ «Альфа-Банк» () кредитну картку № НОМЕР_4 , рахунок № НОМЕР_5 , на підставі «акцепту пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії», з якої за час перебування у шлюбі та під час сумісного проживання було витрачено в інтересах сім`ї грошові кошти на суму 34657,57 грн. На використану суму кредитних коштів було нараховано відсотки за користування даними кредитними коштами на суму 4 407,44 грн. Загальна сума боргу по даному рахунку з урахуванням нарахованих відсотків за використання кредитних коштів складає 39 065,01 грн.

Зазначені витрати підтверджуються випискою за картковим рахунком від 28.08.2021 року б/н.

За час перебування у шлюбі з Відповідачем, Позивач в інтересах сім`ї оформив в АТ «Універсал Банк» () кредитну картку № НОМЕР_6 , рахунок № НОМЕР_7 , з якої за час перебування у шлюбі та під час сумісного проживання було витрачено в інтересах сім`ї грошові кошти на суму 54 460,90 грн. На використану суму кредитних коштів було нараховано відсотки за користування даними кредитними коштами на суму 21062,76 грн. Загальна сума боргу по даному рахунку з урахуванням нарахованих відсотків за використання кредитних коштів складає 74 523,66 грн. Зазначені витрати підтверджуються випискою про рух коштів від 28.08.2021 року б/н.

За час перебування у шлюбі з Відповідачем, Позивач в інтересах сім`ї оформив в АТ «ПУМБ» () кредитні картки № НОМЕР_8 та № НОМЕР_9 , рахунок № НОМЕР_10 , договір № 701, з яких за час перебування у шлюбі та під час сумісного проживання було витрачено в інтересах сім`ї грошові кошти на суму 42 914,51 грн. На використану суму кредитних коштів було нараховано відсотки за користування даними кредитними коштами на суму 7111,29 грн. Загальна сума боргу по даному рахунку з урахуванням нарахованих відсотків за використання кредитних коштів складає 50 025,80 грн. Зазначені витрати підтверджуються звітами по транзакціях б/н.

За час перебування у шлюбі з Відповідачем, Позивач в інтересах сім`ї оформив в АТ «Банк Форвард» () кредитну картку № НОМЕР_11 , рахунок № НОМЕР_12 , договір № 200347225, з якої за час перебування у шлюбі та під час сумісного проживання було витрачено в інтересах сім`ї грошові кошти на суму 20 150 грн. На використану суму кредитних коштів було нараховано відсотки за користування даними кредитними коштами на суму 582,30 грн. Загальна сума боргу по даному рахунку з урахуванням нарахованих відсотків за використання кредитних коштів складає 20 732,30 грн. Зазначені витрати підтверджуються Рахунком-випискою по рахунку за період з 29.05.2021 року по 29.06.2021 рік та скріншотом з особистого кабінету банку.

Таким чином у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли солідарні боргові зобов`язання за вищезазначеними кредитними договорами укладеними Позивачем в інтересах сім`ї та під час перебування у шлюбі. Загальний розмір використаних Позивачем кредитних коштів та нарахованих відсотків за користування цими коштами, що були витрачені сторонами по справі на потреби сім`ї під час сумісного проживання складає-230 640,61 грн.

Оскільки Позивач та Відповідач не дійшли спільної згоди про розподіл боргу, який утворився внаслідок укладення в інтересах сім`ї кредитних договорів, то такий спір підлягає розгляду у судовому порядку.

Станом на день подання позовної заяви, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед третіми особами значно зросла за рахунок нарахування відсотків за користування кредитними коштами та з урахуванням нарахованих відсотків загальний розмір заборгованості складає:

-25 235,16 грн. в АТ «Альфа-Банк» (), по банківському рахунку № НОМЕР_3 ;

-133 476,55 грн. АТ «Альфа-Банк» (), по банківському рахунку № НОМЕР_5 ;

-56 123,93 грн. в АТ «Універсал Банк» () по банківському рахунку № НОМЕР_7 ;

-53 062,61 грн. в АТ «ПУМБ» () по банківському рахунку № НОМЕР_10 ;

-19 326,80 грн. в АТ «Банк Форвард» () по банківському рахунку № НОМЕР_12 .

Загальний розмір заборгованості Позивача перед Третіми особами складає: 287 225,05 грн.

Позивач звертає увагу суду на те, що ним частково сплачувалися грошові кошти в рахунок погашення кредитів.

Таким чином, при розподілі майна повинні бути враховані борги подружжя і правовідносини по обов`язкам, які виникли в родині.

ОСОБА_1 вважає, що Відповідач має розділити з ним в рівних частинах борги, що виникли за кредитними договорами укладеними ним під час шлюбу та в інтересах сім`ї та сплатити:

-На користь АТ «Альфа-Банк» (), по кредитному рахунку № НОМЕР_3 50% тіла кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, що становить 12 617,58 грн.;

-На користь АТ «Альфа-Банк» (), по кредитному рахунку № НОМЕР_5 50% тіла кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, що становить 66 738,27 грн.;

-На користь АТ «Універсал Банк» () по кредитному рахунку № НОМЕР_7 тіла кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, що 28 0061,96 грн.;

-На користь АТ «ПУМБ» () по кредитному рахунку № НОМЕР_10 частину тіла кредиту в розмірі 21 457,25 грн. та нараховані відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 3555,64 грн. Всього 26 531,30 грн.

-На користь АТ «Банк Форвард» () по кредитному рахунку № НОМЕР_12 частину тіла кредиту в розмірі 10075 грн. та нараховані відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 291,15 грн.. Всього 9 663,40 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 03 листопада 2022 року відкрито провадження в цивільній справі за вищевказаним позовом. Призначено підготовче засідання.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач та треті особи до підготовчого розгляду справи не з`явилися. Будь яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17.01.2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися. Будь яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.2, п.5 ч.5 ст.12 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно з ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року було зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд, повно та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

29.07.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 29.07.2020.

В період шлюбу позивачем було відкрито карткові рахунки, та оформлені відповідні банківські карти в АТ «Універсал Банк», АТ «Альфа Банк», АТ «ПУМБ» та АТ « Банк Форвард», на яких проводились платіжні операції в магазинах, аптеках та інших установах, зазначені обставини підтверджуються витягами по руху коштів за розрахунковими рахункам позивача в зазначених банках.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, ОСОБА_1 в інтересах сім`ї оформив в АТ «Альфа Банк» угоду про надання кредиту № 501255281 від 20.07.2020, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до виписки по рахунку з кредитною картою за період з 20.07.2020 по 17.01.2022 за розрахунковим рахунком № НОМЕР_3 існує заборгованість на кінцеву дату виписки 25235,61 грн.

Відповідно до виписки по рахунку з кредитною картою за період з 11.01.2021 по 17.01.2022 за обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії за розрахунковим рахунком НОМЕР_5 загальна сума заборгованості на кінцеву дату виписки становить 133476,55 грн.

Згідно витягу з державного реєстру банків від 02.12.2022 року та протоколу №2/2022 позачергових загальних зборів Акціонерів АТ «Альфа Банк» змінено найменування Банку з Акціонерного Товариства «Альфа Банк» на Акціонерне Товариство « Сенс Банк».

Судом встановлено той факт, що 21.09.2006 року ОСОБА_1 оформив анкету - заяву до договору про надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк». За час перебування у шлюбі позивачем в інтересах сім`ї в АТ «Універсал Банк» оформив кредитну картку № НОМЕР_6 , рахунок № НОМЕР_7 .

Відповідно наданого витягу про рух коштів по картці від 17.01.2022 року за рахунком № НОМЕР_7 існує заборгованість в сумі 56 129,93 грн.

Також суд встановив, що 06.01.2021 року позивач в інтересах сім`ї в АТ «ПУМБ» оформив договір №70 та кредитні картки № НОМЕР_8 та № НОМЕР_9 , рахунок № НОМЕР_10 .

Відповідно до довідки про стан ліміту кредитування за поточним рахунком від 17.01.2022 року за вихідним №К30-50-4/8 сума для повного погашення заборгованостей за договором складає 53 062,61 грн.

За час перебування у шлюбі з Відповідачем, Позивач в інтересах сім`ї оформив в АТ «Банк Форвард» () кредитну картку № НОМЕР_11 , рахунок № НОМЕР_12 , договір № 200347225.

Відповідно до рахунку виписки по рахунку НОМЕР_12 в гривні та інших рахунках, пов`язаних за договором № 200347225 існує заборгованість 19326,80 грн.

Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують ту обставину що в період шлюбу позивачем в інтересах сім`ї було оформлено кредитні картки в АТ «Універсал Банк», АТ «Альфа Банк», АТ «ПУМБ» та АТ « Банк Форвард». Після припинення шлюбних відносин позивач частково самостійно сплачував дану заборгованість.

Відповідно до частини третьої статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 60 Сімейного кодексу України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина перша статті 21 Сімейного кодексу України визначає шлюбом сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частини першої статті 36 Сімейного кодексу України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Словник української мови визначає слово «союз» як тісну єдність, тісний зв`язок між ким, чим-небудь [Словник української мови: в 11 томах. - Том 9, 1978. - Стор. 478].

Отже інститут шлюбу передбачає виникнення між подружжям тісного взаємозв`язку, і характер такого зв`язку не завжди дозволяє однозначно встановити, коли саме у відносинах з третіми особами кожен з подружжя виступає у власних особистих інтересах, а коли діє в інтересах сім`ї. Саме тому, на переконання Великої Палати Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 року у справі № 638/18231/15-ц, законодавцем встановлена презумпція спільності інтересів подружжя і сім`ї.

Так, положення статті 60 Сімейного кодексу України свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована, й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, хто її спростовує.

Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 Сімейного кодексу України, згідно із частиною третьою якої якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норма частини третьої статті 61 Сімейного кодексу України кореспондує частині четвертій статті 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України).

За таких обставин за нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя.

Таким чином за постановою Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року у справі № 638/18231/15-ц, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Велика Палата Верховного Суду вважає слушними доводи Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду в ухвалі від 13 листопада 2019 року щодо змісту статті 541 ЦК України, який свідчить про те, що солідарне зобов`язання виникає лише у випадках, встановлених договором або законом. Тобто солідарні зобов`язання виникають лише у випадках, передбачених договором чи актом чинного законодавства (див. наприклад постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 243/10982/15-ц (провадження № 14-81 цс 18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178 цс 18), від 12 вересня 2018 року у справі № 569/96/17 (провадження № 14-386 цс 18), від 23 січня 2019 року у справі № 712/21651/12) (провадження № 14-526 цс 18)).

Відповідно до частини другої статті 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Таким чином, за спільними зобов`язаннями подружжя останнє відповідає усім своїм майном.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (частина перша статті 68 СК України). Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись законодавством України, діючим на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Керуючись ст.ст. 21, 60, 61, 65, 68, 73 Сімейного кодексу України, ст.ст. 368, 544 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 6-13, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3тя особа: АТ «Універсал Банк», АТ «Сенс Банк», АТ «Перший Український Міжнародний банк» АТ «Банк Форвард» про розподіл боргу подружжя - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_13 , АДРЕСА_3 ) сплатити на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100) частину боргу за кредитним договором № 501255281, рахунок НОМЕР_14 в сумі 12617 гривень 58 копійок.

Зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_13 , АДРЕСА_3 ) сплатити на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100) частину боргу за договором про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, рахунок НОМЕР_5 в сумі 66738 гривень 27 копійок.

Зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_13 , АДРЕСА_3 ) сплатити на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 4) частину боргу за договором про надання банківських послуг, рахунок НОМЕР_7 в сумі 28061 гривні 96 копійок.

Зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_13 , АДРЕСА_3 ) сплатити на користь Акціонерного товариства «ПУМБ» (, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) частину боргу за кредитним договором № 701, рахунок НОМЕР_10 в сумі 26 531 гривня 30 копійок.

Зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_13 , АДРЕСА_3 ) сплатити на користь АТ «Банк Форвард» (, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.105) частину боргу за кредитним договором № 200347225, рахунок НОМЕР_12 в сумі 9 663 гривні 40 копійок.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлений 30 березня 2023 року.

Суддя: