ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/607/22 Номер провадження 22-ц/814/2176/23Головуючий у 1-й інстанції Киричок С.А. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Дряниці Ю. В., Прядкіної О. В.

за участю секретаря: Гречка Є. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край»

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 07 вересня 2022 року у складі судді Киричок С. А.

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про стягнення коштів (орендної плати, інфляційних втрат, 3% річних),

в с т а н о в и в:

У травні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивовано тим, що між нею та ТОВ «Стандарт-Агро» було укладено Договір оренди землі від 09.09.2015, відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,7824 га, кадастровий номер :00:001:0392, яка розташована на території Рашівської сільської ради. Право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.11.2015, номер запису про інше речове право 11915763.

Вказана земельна ділянка належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до Додаткової угоди б/н від 16.11.2017 до договору оренди землі від 09.09.2015 зі згоди орендодавця орендар передав, а новий орендар прийняв на себе права та обов`язки сторони, передбачені в Договорі оренди, де новий орендар - ТОВ «Агро-Край».

За умовами договору оренди землі, з урахуванням додаткової угоди, строк оренди становить 7 років; земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 119 831,76 грн.

06.01.2019 між позивачем та ТОВ «Агро-Край» укладено додаткову угоду № б/н до договору оренди землі від 09.09.2015, за умовами якої із 01.01.2019 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 12% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки станом на 01.01.2018 з урахуванням коефіцієнту індексації за рік оренди.

Сторонами також погоджено, що обчислення орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації (п. 10 договору); орендна плата вноситься у такі строки до 31.12. поточного року на рахунок орендодавця або сплачується в іншій формі, погодженій сторонами (п. 5 договору).

Позивач у повному обсязі та належним чином виконала взяті на себе договірні зобов`язання, передавши в строкове орендне користування відповідачу земельну ділянку сільськогосподарського призначення.

Натомість відповідач, в порушення строку та обов`язку, передбаченому договором оренди землі, не здійснив внесення на користь позивача суми орендної плати за 2021 рік.

Посилаючись на викладене, просила суд стягнути з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою, кадастровий номер :00:001:0392, за 2021 рік, 3% річних та інфляційні втрати у загальному розмірі 12 573,75 грн.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 07 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою, кадастровий номер :00:001:0392, за 2021 рік, 3% річних та інфляційні втрати у загальному розмірі 12 573,75 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат. Стягнуто з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 992,40 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем доведено та не спростовано відповідачем неналежність виконання останнім умов договору оренди землі в частині його оплатності, а саме, не внесення на користь позивача суми орендної плати за 2021 рік. Отже, до стягнення підлягає заборгованість по орендній платі, включно із 3% річними та інфляційними витратами згідно наданого позивачем розрахунку.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ТОВ «Агро-Край» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивач не виконала вимоги статей 12, 76, 77, 81, 83, 87 ЦПК України та не надала належних й допустимих доказів на підтвердження наявності заборгованості по орендній платі, чим, на думку апелянта, порушено завдання цивільного судочинства у контексті статті 2 ЦПК України та принцип змагальності цивільного процесу.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За правилами частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 654829 від 24 грудня 2003 року, виданого на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Рашівської сільської ради від 28.12.2001, позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,780 га, яка розташована на території Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області (а. с. 14-15).

09 вересня 2015 року між ОСОБА_1 , як орендодавцем, та ТОВ «Стандарт-Агро», як орендарем, було укладено договір оренди землі, предметом якого є належна позивачеві земельна ділянка кадастровий номер: :00:001:0392. Договір укладено строком на 7 років та зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 04.11.2015, номер запису про інше речове право: 11915763 (а. с. 16-22).

Додатковою угодою до цього договору від 16.11.2017 сторонами було погоджено заміну орендаря на ТОВ «Агро-Край», зміну нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер: :00:001:0392, що становить 119 831,76 грн, та зміну розміру щорічної орендної плати у грошовій формі - 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 9 586,54 грн, а з 01.01.2018 - 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 11 983,17 грн за рік оренди. Інші умови оренди земельної ділянки залишено без змін (а. с. 23).

На підставі вказаної додаткової угоди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права внесено актуальну інформацію щодо реєстрації речового права оренди орендаря ТОВ «Агро-Край» (а. с. 24-25).

06 січня 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро-Край» укладено додаткову угоду № б/н до договору оренди землі від 09.09.2015, якою сторонами внесено зміни до пунктів 9, 11 договору щодо розміру та порядку виплати орендної плати, а саме: погоджено, що з 01.01.2019 орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер :00:001:0392 станом на 01.01.2018 з урахуванням коефіцієнту індексації; за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати можуть здійснюватися в іншій формі, що визначаються та погоджуються сторонами додатково (а. с. 26).

По справі встановлено та не спростовано відповідачем, що орендну плату за 2021 рік в установленому порядку та розмірі позивачу виплачено не було.

Згідно наданого представником позивача розрахунку, з яким погодився суд першої інстанції, розмір орендної плати за 2021 рік за оренду належної ОСОБА_1 земельної ділянки кадастровий номер :00:001:0392 з вирахуванням податку на доходи фізичних осіб - 18% та військового збору - 1,5%, становить 11 575,75 грн, що її суд стягнув на користь позивача з урахуванням 3% річних у сумі 123,69 грн та інфляційних витрат у сумі 873,91 грн, а всього 12 573,75 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач не виконав зобов`язання щодо сплати позивачу коштів за користування орендованою земельною ділянкою за 2021 рік, а тому вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача в розмірі, встановленому договором, з урахуванням положень частини другої статті 625 ЦК України.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями укладеного ними договору оренди землі, а також нормами Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV із змінами та доповненнями (далі - Закон № 161-XIV), Земельного кодексу України та Цивільного кодексу України.

Згідно статті 1 Закону № 161-XIV оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Аналогічна норма міститься у частині першій статті 93 ЗК України.

Частиною першою статті 792 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Отже, плата за володіння і користування орендованою земельною ділянкою є обов`язковою умовою оренди землі.

Розмір орендної плати, її індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату визначається умовами договору оренди землі (частина перша статті 15 Закону № 161-XIV).

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі; розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди; обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (частини перша-третя статті 21 Закону № 161-XIV).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За нормами статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» праву орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати кореспондується обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт.

Таким чином, у спірних правовідносинах саме орендар є зобов`язаною особою (боржником) щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку орендодавцю у розмірі та на умовах, визначених договором оренди землі, та відповідно на нього покладається обов`язок доведення належного виконання такого зобов`язання.

Як встановлено по справі, умовами договору оренди землі від 09.09.2015 із змінами, внесеними додатковими угодами від 16.11.2017 та від 06.01.2019, орендар - ТОВ «Агро-Край» взяв на себе зобов`язання до 31 грудня кожного року сплачувати орендодавцю ОСОБА_1 за оренду належної їй земельної ділянки кадастровий номер :00:001:0392 орендну плату у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 119 831,76 грн, що становить 14 379,81 грн, та відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14, підпункту 141.9.3. пункту 141.9 статті 141, підпункту 162.1.3. пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України, як податковий агент, зобов`язаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з доходів фізичних осіб за договорами оренди, суборенди, емфітевзису земельних ділянок, віднесених до сільськогосподарських угідь до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Свого обов`язку з виплати орендної плати позивачу за 2021 рік відповідач належним чином не виконав, прострочив грошове зобов`язання, тому на підставі частини другої статті 625 ЦК України має сплатити борг з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми.

Суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм належну правову оцінку, дійшов вірного висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, при цьому суд вірно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що доводами апеляційної скарги не спростовується.

Відповідно до статей 11, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Натомість, заперечуючи факт прострочення виплати позивачу орендної плати за 2021 рік, відповідач доказів на підтвердження належного виконання ним свого обов`язку за договором оренди землі суду не надав та відповідних обставин не довів.

Під час розгляду справи в апеляційному суді представником ТОВ «Агро-Край» надано платіжне доручення № 34484485 від 08.11.2022 щодо виплати ОСОБА_1 орендної плати за 2021 рік за Договором оренди землі № б/н від 09.09.2015 у розмірі 11 575,74 грн, що сталося після ухвалення оскаржуваного судового рішення від 07.09.2022 та на висновки суду не впливає (а. с. 95).

Інших належних та допустимих доказів сплати позивачу орендної плати за 2021 рік матеріали справи не містять.

Оскільки доводи апеляційної скарги представника відповідача не ґрунтуються на належних засобах доказування та зводяться лише до покладення тягаря доказування на позивача, що не відповідає принципу змагальності сторін, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та залишає оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» - залишити без задоволення.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 07 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді Ю. В. Дряниця

О. В. Прядкіна