Справа № 346/4958/22
Провадження № 2/346/364/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді: Махно Н. В.

з участю секретаря: Івасів В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Матеївецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду із даним позовом, до Матеївецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, у якому посилається на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживає в АДРЕСА_1 . Вказує, що батьками були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Зазначає, що домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме житловий будинок та господарські будівелі, належало до типу колгоспного двору, головою якого була його мати ОСОБА_3 , та членом колгоспного двору, якого станом на 01.07.1990 року був він. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Зазначає, що ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала з 1961 року по день смерті в АДРЕСА_1 . Позивач вказує, що на момент смерті ОСОБА_3 разом з нею в АДРЕСА_1 , був зареєстрований він. Позивач також вказує про те, що станом на 15.04.1991року (на час прийняття ЗУ «Про власність») у вищезгаданому житловому будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказує, що кожному із них належало по 1/2 частки колгоспного двору. Зазначає, що на момент смерті ОСОБА_4 , він проживав та був зареєстрований разом з нею, а тому, згідно чинного на той час законодавства, вважався таким, що прийняв спадщину. На випадок своєї смерті ОСОБА_5 заповіту не залишала. Зазначає, що 23 вересня 2022 року він звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами що розташований в АДРЕСА_1 , однак отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що частки померлої голови колгоспного двору та членів у майні колгоспного двору не виділено, тому, він звернувся до суду, для захисту своїх прав. Позивач просить суд визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

В судове засідання сторони не з`явилися.

В судове засідання позивач не з`явився, однак попередньо до суду подав заяву, у якій просив справу вирішувати без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача Матеївецької сільської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи провести без участі представника Матеївецької сільської ради. Позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечив щодо їх задоволення.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов`язки до інших осіб (спадкоємців). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва на право особистої власності від 15.12.1987 року, яке видано на підставі рішення виконкому Коломийської районної Ради народних депутатів №76 від 08.04.1987 року, житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого вказано ОСОБА_3 , що підтверджується також випискою з інвентаризаційних матеріалів вих. №71296 від 24.12.2021 року (а.с. 9,10). Відповідно до довідок №496 та №497 від 02.11.2022 року, виданих Матеївецькою сільською радою, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1961 року по день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_5 , була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Також вбачається, що померлій ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться в АДРЕСА_1 . А станом на 01.07.1990 року, станом на 15.04.1991 року, а також станом на день смерті померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в спадковому будинку були зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заповіт від імені померлої ОСОБА_3 не посвідчувався (а.с.8,11). Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено актовий запис №13 (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , вбачається, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.6). З метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 позивач звертався із заявою до державного нотаріуса, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.12). Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Склад та вартість майна належним чином підтверджені позивачем (а.с. 13-24). Крім того, згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій, складеного експертом ОСОБА_6 за результатами технічного обстеження об`єкта: житлового будинку та господарської будівлі по АДРЕСА_1 , в цілому встановлено можливість даних будівель згідно діючих норм надійної та безпечної експлуатації їх (а.с. 21-24). Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є належно обґрунтованими, підтверджені зібраними доказами по справі, та є такими, що підлягають задоволенню. Тому позов слід задовольнити та слід визнати за позивачем, за ОСОБА_1 , жителем АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.247 ч.2, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.06.2023 року.

Суддя Махно Н. В.