Справа № 574/303/23
Провадження №2/574/119/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Гука Т.Р.,

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Буринського районного суду Сумської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Позов мотивує тим, що на підставі судового наказу з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення повноліття. До 2022 року аліменти сплачувались в повному обсязі, згідно вищевказаного судового наказу. На даний час у нього змінився сімейний стан та матеріальне становище, так 27.12.2019 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , офіційно не працює, на обліку, як безробітний, в центрі зайнятості не зареєстрований, змушений забезпечувати свою сім`ю тимчасовими заробітками, має ряд захворювань, що негативно впливають на стан його здоров`я, через що він змушений проходити періодичне лікування. Крім того син періодично проживає з ним у м. Києві, всі витрати по його утриманню він несе самостійно. Склалася ситуація, воли він не в змозі платити визначений судом розмір аліментів, саме частини всіх видів доходу на сина ОСОБА_5 . Станом на 01.03.2023 року має заборгованість по аліментам у розмірі 24205 грн.. Подальша сплата аліментів у розмірі частини від доходу (заробітку) призведе лише до створення негативних наслідків для нього у вигляді виникнення заборгованості по аліментах, що в подальшому призведе до стягнення з нього також і пені по аліментах.

Просить змінити розмір аліментів визначений судовим наказом Буринського районного суду Сумської області виданого 26.12.2019 року справа №574/1458/19 провадження 2-н/574/13/2020, стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини всіх доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а також відкликати вказаний судовий наказ.

Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 04.04.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилися.

Позивач подав до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, а справу розглядати за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 про причини неявки не повідомила, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалась.

З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що судовим наказом Буринського районного суду Сумської області від 22.11.2019 року у справі №574/1458/19 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 11.11.2019 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.11).

14.01.2020 року постановою державного виконавця Буринського РВ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Суми) Ященко І.С. відкрито виконавче провадження №60972222 з виконання вищевказаного судового наказу (а.с.10).

Згідно довідки про заборгованість зі сплати аліментів від 03.03.2023 №1647/18.2-37 виданої Буринським ВДВС у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерств юстиції (м.Суми) ОСОБА_1 в тому, що він дійсно сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 згідно судовим наказом 574/1458/19 2-н/574/13/19 від 26.12.2019 року Буринського районного суду Сумської області про стягнення аліментів в розмірі заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця на утримання неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Заборгованість по виконавчому документу станом на 01.03.2013 року становить 24205,00 грн. (а.с.9).

Частиною 1 ст.3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами 1, 2 ст.27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу.

З огляду на положення ч.2 ст.150, ст.180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Ст.192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.76, ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.2 ст.78, ст.80, ч.1 ст.89 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач вказував на те, що він не працює, має ряд захворювань та несе витрати на утримання сина, коли останній проживає з ним. Крім того, 27.12.2019 він уклав шлюб з ОСОБА_4 .

З матеріалів справи вбачається, що 27.12.2019 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 , який зареєстрований Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №1107 (а.с.15).

Однак, позивачем не надано суду жодних доказів, що його дружина ОСОБА_4 не працює, не має самостійного доходу, на даний час проживає разом із ним та перебуває на його утриманні, а сама лише зміна сімейного стану позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Доказів на підтвердження своїх доводів, що до початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України він отримував стабільну заробітну плату, а на даний час живе за рахунок тимчасових заробітків, зокрема наявності постійного місця роботи на час видачі судового наказу та його втрати на момент звернення з даним позовом до суду, ОСОБА_1 також не надав.

Виникнення у позивача заборгованості по аліментах також не підтверджує вказаних обставин.

Крім того, відповідно до довідки виданої Київським центром зайнятості Деснянського району Державного центу зайнятості від 30.11.2022 р. ОСОБА_1 станом на 30.11.2022 року не звертався за допомогою у працевлаштуванні до державної служби зайнятості, а тому покликання позивача на наявність у нього труднощів у пошуку роботи є безпідставними (а.с.14).

Надані позивачем епікриз згідно якого, що ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 15.06.-19.06.2020 р., та ультразвукове дослідження №893 від 18.06.2020 КЗ «Шостинська ЦРЛ», згідно якого ОСОБА_1 виявлено ознаки: гепатомегалія; камінь лівої нирки, не свідчать про значне погіршення його здоров`я, оскільки доказів стану здоров`я позивача до винесення судом судового наказу матеріали справи не містять (а.с.12, 13).

Крім того, вказані медичні документи не підтверджують втрату ОСОБА_1 працездатності або встановлення йому певних обмежень у трудовій діяльності за станом здоров`я.

Не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів і доводи позивача про те, що несе витрати на утримання сина під час його проживання разом з ним у м. Києві, оскільки ОСОБА_1 не наведено періодичності та тривалості їх спільного проживання, розміру витрат, які він несе на утримання сина під час спільного проживання, а також не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.

Таким чином, позивачем не надано суду належних та достатніх доказів наявності підстав, передбачених ч.2 ст.192 СК України, для зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

З огляду на викладене, враховуючи, що розмір аліментів, які стягуються з позивача, не перевищує встановлений законом загальний розмір відрахувань із заробітної плати останнього, встановлений у ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», а також враховуючи відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження зміни майнового стану, погіршення здоров`я після ухваленого судового рішення про стягнення аліментів, які б стали підставою для зменшення розміру аліментів, суд вважає, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №194/629/17-ц, від 04.10.2018 у справі №549/310/17.

Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.3, 10, 12, 13, 23, 258, 259, 265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 02.05.2023 року.

Суддя Т.Р. Гук