П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВА)

24 березня 2023 року м. Київ

Справа №757/32940/21-ц

Провадження № 22-ц/824/2314/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря Карпенка В.Р.

Сторони: позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Борис Анатолійович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника відповідача Кот Бориса Анатолійовича адвоката Базюкевич Євгена Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської облоасті Кот Бориса Анатолійовича, третя особа ОСОБА_4 про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини та скасування свідоцтва про право на спадщину,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до

ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кота Б. А., третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соломонова В. В., про визнання недійсною та скасування нотаріальної дії, визнання недійсною відмови від прийняття спадщини та скасування свідоцтва про право на спадщину.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_5 , яка за своє життя склала заповіт на її користь, на користь відповідача - ОСОБА_2 та на користь ОСОБА_6

24 липня 2019 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Котом Б. А. за станом здоров`я ОСОБА_6 було здійснено виїзд до неї за місцем її проживання та посвідчено заяву останньої про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_5 , одночасно приватним нотаріусом було посвідчено і її (позивачки) заяву про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_5

ОСОБА_1 зазначала, що приватним нотаріусом порушено порядок посвідчення правочину, оскільки її правочин вчинено на дому ОСОБА_6 , втім проблем із здоров`я, через які б вона не мала можливості самостійно з`явитися до нотаріуса для вчинення такого правочину, не мала, і нотаріусом не внесений запис до журналу (книги) обліку викликів нотаріуса за межі робочого місця приватного нотаріуса, у тексті заяви її ім`я зазначено, як ОСОБА_7 .

Позивачка вважала, що її відмова від прийняття спадщини після смерті

ОСОБА_5 була складена під впливом омани з боку ОСОБА_2 та її помилки, а також під впливом тяжкої обставини.

ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 25 січня

2022 року (т. 2, а. с. 43-46), просила:

- визнати недійсною нотаріальну дію, вчинену приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Котом Б. А., з посвідчення підпису ОСОБА_1 у заяві від 24 липня 2019 року за № 671 про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та скасувати її;

- визнати недійсним правочин з відмови від спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- скасувати свідоцтво про право на спадщину від 07 липня 2020 року № 272, видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соломоновою В.В. після смерті ОСОБА_5 , на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 25 липня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кота Б. А., третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу

Соломонова В. В., про визнання недійсною та скасування нотаріальної дії, визнання недійсною відмови від прийняття спадщини та скасування свідоцтва про право на спадщину відмовлено.

Додатковим рішенням Печерського районного суду міста Києва від 03 серпня

2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кота Б. А. 25 500,00 грн. судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу.

07 вересня 2022 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гусакова О. Б. через засоби поштового зв`язку подала до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 липня 2022 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог; скасувати додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 03 серпня 2022 року та відмовити у задоволенні стягнення витратна професійну правничу допомогу, у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги, зменшити суму з 25 000,00 грн до 5 000,0 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Гусаковою О.Б. залишено без задоволення, рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 липня 2022 року та додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 серпня 2023 року залишено без змін.

13 лютого 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника відповідача приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Б.А. адвоката Базюкевича Є.В. про ухвалення у справі додаткового рішення, в якій заявник просить стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кота Б.А. витрати на правову допомогу в сумі 13995 грн.

Адвокат Гусакова О.Б., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала заперечення щодо стягнення витрат на правову допомогу, зазначивши, що відповідачем приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Б.А. не надано суду доказів понесених ним витрат на правову допомогу у зв`язку з розглядом цієї справи в суді апеляційної інстанції.

За правилами частини третьої статті статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Належним чином повідомленні про дачу, час та місце розгляду справи сторони по справі в судове засідання не з?явились.

Неявка сторін в судове засідання, які належним чином повідомлені про дачу, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви представника приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Б.А. адвоката Базюкевича Є.В. про ухвалення у справі додаткового рішення та додані до неї матеріали, заперечення щодо стягнення витрат на правову допомогу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гусакової О.Б. колегія суддів дійшла висновку, що заява представника приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Б.А. адвоката Базюкевича Є.В. про ухвалення у справі додаткового рішення підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Згідно з частинами першою, третьою статті 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 209 ЦПК України).

Таким чином цивільним процесуальним законодавством обмежено можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому судовому рішенні саме після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року

№ 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19) та у постанові Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі № 520/8309/18.

Вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року у справі № 817/1889/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі

№ 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи відомо, що 09 червня 2022 року між адвокатом Базюкевич Є.В. та приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Б.А. було укладено договір № 65/ЦП-2022 про надання професійної правової/правничої допомоги. У договорі про надання професійної правової/правничої допомоги сторони визначили погодинні ставки за правничу допомогу, відповідачем долучено погодинні розрахунки відпрацьованого часу та обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт. На підтвердження розміру витрат на правничу (правову) допомогу Базюкевича Є.В. , представником відповідача до матеріалів справи долучено акт передання-прийняття послуг з професійної правової/правничої допомоги від 09 лютого 2023 року. Вартість послуг склала 13875 грн.

Частинами п?ятою, шостою статті 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи адвоката Гусакової О.Б. про відсутність підстав для стягнення витрат на правову допомогу, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною другою статі 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи , а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вказані норми процесуального права вказують на необхідність доведення стороною, що звернулась до суду, належними та допустимими доказами вимог, що нею заявлені.

Ураховуючи наведене, Київський апеляційний суд дійшов висновку про те, що заявником надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що

приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Б.А. було понесено витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в апеляційному суді в сумі 13875 грн.

Заява в частині стягнення поштових витрат в сумі 120 грн. задоволенню не підлягає, оскільки в розумінні ст.137 ЦПК України, не є витратами на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 141, 268, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника відповідача Кот Бориса Анатолійовича адвоката Базюкевич Євгена Вікторовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кот Бориса Анатолійовича, третя особа ОСОБА_4 про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини та скасування свідоцтва про право на спадщину, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кота Бориса Анатолійовича (РНОКПП НОМЕР_2 , 49000 м. Дніпро вул. Шевченко 59 офіс №221) 13875 грн.судових витрат, понесених позивачкою на професійну правничу допомогу.

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна