РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
УСТАНОВИВ:
У січня 2023 позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 05.08.2000 вона з відповідачем уклала шлюб, у якому народились двоє синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачкою.
Мотивуючи тим, що батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, належний рівень життя, фізичний, соціальний та моральний розвиток, в той час як її дохід складає менше мінімальної заробітної плати, а відповідач є військовослужбовцем ЗСУ та отримує стабільне високе грошове забезпечення, інших осіб на утриманні не має, відповідно до відомостей реєстру не є боржником у жодному виконавчому провадженні.
Просить стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частки всіх його заробітків (доходів), але не менш 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Машевська Л.А. 30.03.2023 у судове засідання не з`явились, представник позивача надала до суду відповідну письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав відзив та заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Також зазначив, що має ще одну неповнолітню дитину ОСОБА_6 , однак аліменти на її утримання не сплачує.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 05.08.2000 ОСОБА_2 та ОСОБА_7 уклали шлюб, про що зроблено актовий запис №8, свідоцтво про одруження НОМЕР_1 , видане Тарасівською сільською радою Зіньківського району Полтавської області.

Позивачка є матір,ю повнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого зазначено ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №208.
Як вбачається з довідки ВЧ НОМЕР_3 МО України від 08.12.2022 за №501/3/168 на утриманні у ОСОБА_2 знаходиться сім,я: дружина ОСОБА_8 , син ОСОБА_9 2001р.н., син Ростислав 2009р.н.

Стаття 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікована постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі наведених вимого діючого законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За відомостями Головного управління статистики у Волинській області, розмір середньої заробітної плати, встановлений з 01 жовтня 2021, який залишається незмінним на весь період воєнного стану, складає 11890грн. Отже середньої заробітної плати - 2972грн.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 за №2037-VІІІ, з липня 2017 внесені зміни до вимог ч.2 ст.182 СК України, якими передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік», визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, з 01 січня 2023 року 2833грн.

З Витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 28.03.2023 за № 3 вбачається, що ОСОБА_6 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відомості про батьків: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Рівненській відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів).

24.02.2023 судовим наказом Рівненського міського суду з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 25.01.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Дата набрання судовим наказом законної сили 24.02.2023.

Таким чином, для визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина, суд повинен врахувати аліменти, стягнуті з ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Приписами статті 26 Закону України «Про оплату праці» встановлені обмеження розміру відрахувань із заробітної плати.

При кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством, - п`ятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам.

Обмеження, встановлені частиною другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні покарання у вигляді виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Приписами статті ч.2 ст.70 ЗУ « Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості, зокрема у разі стягнення аліментів, - 50 відсотків.

Частина 3 цієї статті встановлює, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

З урахуванням встановлених обставин, зокрема, стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої доньки в розмірі частки від усіх видів його заробітку (доходу), позиції відповідача, який визнав заявлені позовні вимоги, приймаючи до уваги, що у таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків, водночас, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного духовного, морального і соціального розвитку дитини, її рівню життя, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги в частині розміру аліментів підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки всіх його заробітків (доходів), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття, що є достатнім для забезпечення в повній мірі інтересів дитини та не порушить прав відповідача щодо відрахувань із заробітної плати.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , виданий Котовським МРВ УМВС України в Одеській області 31.07.1997 року, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_6 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх його заробітків (доходів), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 12.01.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , виданий Котовським МРВ УМВС України в Одеській області 31.07.1997 року, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 1073,60 грн. на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тетяна ПУСТОВОЙТ