Справа № 495/1749/19
№ провадження 8/495/2/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволені заяви

"27" березня 2023 р. м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Мельник Ю.В.

Справа № 495/1749/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини,

представника заявника ОСОБА_4 ,

представника позивача за основним позовом ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 03 жовтня 2022 року звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2019 року по справі №495/1749/19 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини, просить суд заяву задовольнити, скасувати рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду у зв`язку з ново виявленими обставинами, в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 900 грн, щомісячно, до досягнення нею повноліття. В іншій частині рішення залишити без змін; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти у розмірі 21600, 00 грн, суму сплаченого судового збору.

Стислий виклад позиції сторін

Свою заяву обґрунтовує тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.11.2019 року по справі №495/1749/19 були частково задоволені позовні вимоги позивача; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн, щомісячно, на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після набрання рішенням законної сили, позивачем було отримано виконавчий лист.

Рішення суду у зазначеній справі ґрунтується на доказах долучених позивачем до позову, а саме: свідоцтві про укладення шлюбу, рішення про розірвання шлюбу, свідоцтвах про народження дітей.

Після розірвання шлюбу у нього не залишилося оригіналів свідоцтв про народження дітей.

У вересні 2022 року він звернувся до Татарбунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород Дністровському районі Одеської області з приводу повторної видачі свідоцтв про народження дітей.

Однак, згідно листа №8/24.7.04 від 13.09.2022 року Татарбунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного Міжрегіонального Управління юстиції (м. Одеса), стало відомо, що він не є батьком дитини, тому він і звернувся з вказаною заявою до суду.

19 січня 2023 року від представника позивача за основним позовом надійшли письмові заперечення на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, відповідно до яких просить суд в задоволені заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовити у повному обсязі, вказуючи, що вказана відповідачем обставина не є нововиявленою.

Рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 січня 2021 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, було збільшено розмір аліментів, стягуваних за рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.02.2015 року.

Отже, судом в даному провадженні досліджувався доказ у виглді свідоцтва про народження та йому надано належну правову оцінку.

Більш того, оскільки позов подється із обов`язковим примірником для відповідача, то у й ОСОБА_3 також був наявний вказаний доказ, проте жодних претензій щодо його змісту він не вказував та в нього було достатньо часу під час розгляду справи звернутись до відділу ДВС із питанням реєстрації народження.

Отже, заявник достеменно знав та міг дізнатися про підстави реєстрації дитини.

Втім, заявником зазначається, що відповідь ДВС свідчить про те, що він не є батьком дитини, але інститут спростування батьківства передбачає позовне провадження та у разі заперечення цього факту матір"ю єдиним доказом зворотнього є висновок генетичної експертизи.

Судова практика також вказує, що подібні випадки непоодинокі, та у разі якщо після призначення аліментів, батько дитини надає докази відсутності його приналежності до дитини документально, то це є підстава для звернення до суду із виключенням його з актового запису про народження дитини, але навіть виключення з актового запису не є підставою для перегляду рішення за нововиявленою обставиною.

Додатково посилається на ухвалу Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 січня 2023 року по справі № 495/1145/20, яким вже розглядалась заява ОСОБА_3 за ново виявленими обставинами у справі про зміну розміру аліментів та відмовлено у задоволені заяви.

Крім того, якщо мати та батько не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за їх заявою; за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; за рішенням суду.

Матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 лютого 2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

03 лютого 2023 року від представника відповідача за основним позовом надані письмові пояснення, відповідно до яких представник наполягає на скасуванні рішення за ново виявленими обставинами, зазначає, що питання встановлення батьківства не було предметом розгляду.

Вважає лист Татарбунарського відділу РАЦС за № 8 від 13.09.2022 року не є новим доказом, а тільки містить інформацію про обставини, які не були відомі нікому, окрім позивача.

Вважає, що тільки позивач під час розгляду справи знала, що відповідач не є батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але свідомо скрила той факт, ввівши суд в оману.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

В судовому засіданні представник заявника, представник відповідача за основним позовом, доводи заяви підтримала в повному обсязі з підстав викладених у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Представник позивача за основним позовом з доводами не погодився, просив суд в їх задоволені відмовити, зазначив, що відповідач визнавав себе батьком дитини, його представник приймав участь у розгляді справи та про всі обставини йому було відомо.

Фактичні обставини, встановлені судом

Вислухавши думку сторін по справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду від 08 листопада 2019 року, за участю позивача, представника позивача, представника відповідача, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково; збільшений розмір аліментів, стягнутих за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.02.2015 року по справі № 495/148/15-ц, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісяця, починаючи з 14 січня 2015 року до досягнення дитиною повноліття, наступним чином:

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1100 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 01 березня 2019 року і до досягнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_3 , суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

В іншій частині в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Рішення сторонами не оскаржувалося та набуло чинності 10 грудня 2019 року.

03 жовтня 2022 року відповідач за основним позовом звернувся до суду з заявою про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

05 жовтня 2022 року Ухвалою суду було відкрито провадження за нововиявленими обставинами.

Нормативне обґрунтування

Відповідно до ч.2 ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Подібної практики дотримується у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п. 46) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Правєдная проти Росії» від 18 листопада 2004 року зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті.

Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Отже, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду у даній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.

Неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи судом не є нововиявленими обставинами, а тому й не можуть тягнути за собою перегляд судового рішення з зазначених підстав.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа №552/137/15-ц).

Відповідно до ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Оцінка аргументів сторін, висновки суду

Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

Суд погоджується з ствердженнями представника позивача стосовно того, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.02.2015 року розірвано шлюб між позивачем та відповідачем та на момент реєстрації народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сторони не перебували у шлюбі та реєстрація народження дитини відбувалася зі слів матері у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

На час народження дитини відповідачу за основним позовом було достеменно відомо про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_2 , що виключало можливість реєстрації народження дитини у відповідності до ст. 122 Сімейного кодексу України.

Окрім того, відповідач не звертався до органів РАЦС із спільною заявою його та матері дитини або із власною заявою задля реєстрації народження дитини у відповідності до вимог ч. 2 ст. 125 Сімейного кодексу України, що також не могло бути невідомо заявнику, у зв`язку із чим обставини, на які він посилається не є нововиявленими.

Суд не погоджується з доводами представника відповідача, що відповідач не є батьком дитини, що ніби підтверджується листом №8/24.7.04 від 13.09.2022 року Татарбунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного Міжрегіонального Управління юстиції (м. Одеса), в зв`язку з чим просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачені кошти на утримання дитини у розмірі 21600, 00 грн, оскільки матеріали справи не містять достатніх та належних доказів того, що відповідач не є батьком дитини.

До посилань представника відповідача щодо листа, як на доказ, того, що він не є батьком дитини, суд відноситься критично, оскільки реєстрація дитини зі слів матері не дає підстав вважати, що він не є батьком дитини та стягнення вищевказаної суми на користь відповідача, на думку суду, може привести до порушення права неповнолітньої дитини на її утримання.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

При таких обставинах, суд вважає заяву необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню через відсутність нововиявлених обставин, які б могли би призвести до іншого результату судового розгляду.

Розподіл судових витрат

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За умовами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв"язку з відмовою заявнику у задоволені заяви, вимоги щодо стягнення судових витрат також задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 423, 424, 429 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду від 08 листопада 2019 року залишити в силі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали суду складений 31 березня 2023 року.

СУДДЯ: