КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023року м. Київ

Унікальний номер справи № 756/14283/21

Апеляційне провадження 22-ц/824/2964/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарі Кролівець О.В.

сторони

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

відповідачі російська федерація в особі посольства російської федерації в Україні

ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , подану їх представницею ОСОБА_16 ою, на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року, постановлену під головуванням судді Жука М.В., про забезпечення позову у справі за позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 до російської федерації в особі посольства російської федерації в Україні, ОСОБА_13 , треті особи: Рада національної безпеки та оборони України, Служба безпеки України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

позивачі кожний окремо звернулися до суду з позовами до рф та ОСОБА_13 , в якому просили стягнути солідарно на їх користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої розв`язанням та веденням агресивної війни рф проти України, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вони є учасниками бойових дій, а також потерпілими у кримінальному провадженні за фактом розв`язання та ведення представниками влади рф та зс рф за попередньою змовою групою з іншими особами агресивної війни проти України з метою зміни меж її території, що призвело до загибелі людей, тимчасової окупації території АР Крим та окремих районів Донецької і Луганської областей, а також інших тяжких наслідків.

Позови відповідно до ухвал суду були об`єднані в одне провадження.

20.12.2022 представниця позивачів ОСОБА_16 подала заяву, в якій просила забезпечити позови шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, перелік яких містяться у додатку, що належать ОСОБА_13 та знаходяться у нього чи в інших осіб, а також шляхом заборони передавати уповноваженим державним органам у дохід держави майно та грошові кошти, належних ОСОБА_13 .

В обґрунтування заяви зазначала, що Вищий Антикорупційний Суд 12.12.2022 у справі № 991/5572/22 за позовом Міністерства юстиції України вирішив застосувати до ОСОБА_13 санкцію, передбачену п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про санкції», а саме стягнути в дохід держави активи (рухоме, нерухоме майно, кошти. У цьому рішенні наведено перелік майна, що виявлене державою та яке належить ОСОБА_13 . Позивачі подали скаргу на зазначене рішення, оскільки воно унеможливлює їх захист як потерпілих внаслідок російської агресії. Просить накласти арешт на майно, зазначене у рішенні Вищого Антикорупційного Суду від 12.12.2022, оскільки в разі незабезпечення позову усе це майно перейде у власність держави. У додатку до заяви про забезпечення позову міститься перелік майна всього 537 позицій.

Ухвалою Оболонськогорайонного суду м. Києва від 22.12.2022 у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, позивачі через представницю подали апеляційну скаргу, яка також підписана ОСОБА_15 , в якій просять скасувати ухвалу оскільки вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки не відповідають обставинам справи.А саме, суд не врахував, що СБУ України визнала заявників потерпілими у кримінальному провадженні. Введення додаткових правообмежень для ОСОБА_13 в інтересах позивачів є законною та необхідною мірою, оскільки такі обмеження спрямовані на забезпечення пріоритету прав людини в діяльності держави. Гарантія прав потерпілих випливає з встановленої черговості задоволення вимог стягувачів, де встановлено, що вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення знаходяться у другій черзі і є пріоритетними перед іншими вимогами, зокрема й вимогами на користь держави. Відсутність спеціального закону не може позбавити права позивачів на захист їх прав.

У судовому засіданні ОСОБА_15 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_15 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягаєзадоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимоги про забезпечення позову спрямовані на обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів одного з відповідачів, фактично зводяться до недопущення у майбутньому виконання судового рішення про спеціальну конфіскацію майна.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивачіу заяві про забезпечення позову просилинакласти арешт на майно та грошові кошти ОСОБА_13 відповідно до переліку рухомого та нерухомого майна, яке зазначене у додатку до заяви про забезпечення позову, всього 537 позицій. Будь - якого обґрунтування вартості майна, пропорційності вартості майна до ціни позову тощо позивачі не зазначили, що уже саме по собі є перешкодою у визначенні судом співмірності виду забезпечення позову заявленим позивним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Не допускається забезпечення позову в одній справі задля створення перешкод виконання судового рішення у іншій справі.

Позивачі просять заборони передавати уповноваженим державним органам у дохід держави майно, що належать ОСОБА_13 та зазначене у додатку до заяви про забезпечення позову, та яке за рішенням Вищого Антикорупційного Суду від 12.12.2022 у справі № 991/5572/22 стягнуто в дохід держави.

Оскільки вимога про забезпечення позову у даній справі направлена на перешкоджання виконання рішення Вищого Антикорупційного Суду від 12.12.2022 у справі № 991/5572/22 про застосування санкції, передбаченої п. 1-1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про санкції» суд першої інстанції дійшов правильних висновків про відмову у задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що СБУ України визнала заявників потерпілими у кримінальному провадженні не впливають на висновки суду. Доводи апеляційної скарги про те, що у разі конфіскації майна ОСОБА_13 в дохід держави при вирішенні даного спору на їх користь рішення суду не може бути виконано за рахунок цього майна не можна визнати обгрунтованими, оскільки позов заявлено до двох відповідачів та питання виконання рішення суду врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонськогорайонного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 28.03.2023.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук