Провадження № 22-ц/802/326/23 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Данилюк В. А.,

секретар судового засідання Савчук Т. Ф.,

з участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Луцькводоканал» про зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою позивачки ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , у якій проживає разом із чоловіком.

Відповідач являється надавачем послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, якими вона користується.

Відповідно до вимог пп. 10, 11 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право без додаткової оплати отримувати від виконавця відповідної послуги чи іншої уповноваженої на розподіл комунальної послуги особи детальний розрахунок розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами багатоквартирного будинку.

На її звернення від 02.08.2022 відповідач надіслав їй детальний розрахунок розподілу об`ємів спожитої питної води між власниками квартир і нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 за період з 2017 року по вересень 2022 року.

Не погоджуючись із наданим розрахунком вона звернулася зі скаргою до виконавчого комітету Луцької міської ради, який у своїй відповіді повідомив про проведення перерахунку плати за послуги централізованого водопостачання і водовідведення за адресою її проживання з урахуванням користування послугою двома споживачами за період з вересня 2021 року по вересень 2022 року у загальному розмірі 5365,95 грн.

Зважаючи на те, що відповідач не надав їй детальний розрахунок проведеного ним перерахунку помісячно, а також, що перерахунок проведено лише за 12 місяців, а не за весь період, починаючи з грудня 2019 року, вона 08 листопада 2022 року вирішила особисто звернутися усно до відповідача з приводу неповноти проведеного перерахунку.

Працівник з кабінету приймальної відповідача направила її у юридичний відділ, працівник якого відмовилася вирішити по суті її усне звернення, а інший чоловік силоміць вивів її до прохідної на першому поверсі, у зв`язку із чим вона викликала працівників поліції. За результатами медичного огляду внесено відомості до ЄРДР, а їй вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

Детальний розрахунок проведеного коригування нарахування їй плати за послуги централізованого водопостачання і водовідведення відповідач їй не надав до цього часу.

Ураховуючи наведене, просила припинити дію, яка порушує її право, гарантоване п.п. 10, 11 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та зобов`язати відповідача надати їй електронним файлом детальний помісячний розрахунок проведеного перерахунку розподілу обсягу спожитої питної води між власниками 160-ти квартир та нежитлового приміщення першого поверху багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 за період з вересня 2021 року по вересень 2022 року.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2023 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

У судовому засіданні позивачка апеляційну скаргу підтримала із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.

Представник відповідача апеляційну скаргу заперечила та просить залишити її без задоволення.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтями 4, 5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що позивачка є споживачем послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, які надаються відповідачем за адресою: АДРЕСА_3 .

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачка не надала жодних доказів свого звернення до відповідача з вимогою про надання їй в електронній формі детального помісячного розрахунку проведеного перерахунку розподілу обсягу спожитої питної води між власниками 160-ти квартир та нежитлового приміщення першого поверху багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 за період з вересня 2021 року по вересень 2022 року, у зв`язку із чим відсутній факт виникнення у відповідача обов`язку щодо надання позивачці такого розрахунку, чим не доведено факт порушення відповідачем будь-яких прав чи законних інтересів позивачки, які є предметом спору.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком з огляду на таке.

Відповідно до вимог пп. 10, 11 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: 10) без додаткової оплати отримувати від виконавця відповідної послуги чи іншої уповноваженої на розподіл комунальної послуги особи детальний розрахунок розподілу обсягу спожитих комунальних послуг між споживачами багатоквартирного будинку; 11) без додаткової оплати отримувати інформацію про проведені управителем, виконавцем комунальної послуги нарахування плати за житлово-комунальні послуги (з розподілом за періодами та видами нарахувань) та отримані від споживача платежі.

У статті 3 Закону України «Про звернення громадян» визначено поняття «звернення». Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Згідно з вимогами статті 5 цього Закону звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань (частина 1). Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб /колективне/ (частина 2). Звернення може бути усним чи письмовим (частина 4). Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою (частина 5). Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку /електронне звернення/ (частина 6). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається (частина 7).

Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено терміни, які вживаються у ньому в такому значенні:

10) електронне повідомлення - інформація, надана споживачу через електронні комунікаційні мережі, яка може бути у будь-який спосіб відтворена або збережена споживачем в електронному вигляді;

11) засоби дистанційного зв`язку - електронні комунікаційні мережі, поштовий зв`язок, телебачення, інформаційні мережі, зокрема Інтернет, які можуть використовуватися для укладення договорів на відстані;

Зазначені пункти набрали чинності 19.11.2022.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка підтвердила лише факт свого перебування в приміщенні КП «Луцькводоканал» 08.11.2022.

Разом із тим, перебування в приміщенні відповідача не підтверджує факт її усного звернення саме з підстав надання їй електронним файлом детального помісячного розрахунку проведеного перерахунку розподілу обсягу спожитої питної води між власниками 160-ти квартир та нежитлового приміщення першого поверху багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 за період з вересня 2021 року по вересень 2022 року.

Позивачка не вказала, хто саме із посадових осіб відповідача 08.11.2022 реєстрував її усне звернення зі спірного питання та яким чином нею надано засоби електронного зв`язку для надіслання їй електронним файлом витребувану інформацію.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Представник відповідача заперечила щодо усного звернення позивачки до підприємства 08.11.2022 з вимогою, яка заявлена у позові. Разом із тим, уже отримавши копію позовної заяви, знаючи про побажання позивачки щодо такої інформації, відповідач самостійно, без будь-якого звернення, разом із відзивом на позовну заяву надіслав позивачці усю інформацію електронним файлом з записом на носії CD-R.

Пояснення позивачки про неможливість ознайомитися із надісланою інформацією через те, що у неї старий комп`ютер відхиляються апеляційним судом, оскільки зазначена обставина не залежить від відповідача.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що суд першої інстанції застосував норму права, встановлену Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІV, який втратив чинність відхиляється судом, оскільки фактично суд застосував статті 7 і 8 чинного Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, лише здійснив описку дати прийняття і номера закону, яка може бути виправлена у порядку, визначеному статтею 269 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на невірне застосування судом норми ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», яка встановлює порядок надання рахунків, а не детального розрахунку розподілу об`ємів наданих послуг між споживачами відхиляються апеляційним судом, оскільки судом першої інстанції зазначена норма закону застосована для обґрунтування надання споживачу рахунку в електронному вигляді за попередньою вимогою або згодою споживача. Тобто щодо електронної форми отримання інформації, про яку має бути обов`язкове звернення споживача.

Посилання в апеляційній скарзі на неповідомлення судом позивачки про розгляд справи 30.01.2023, чим позбавлено її права давати пояснення, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання відхиляються апеляційним судом з огляду на таке.

Як вбачається із позовної заяви позивачка, на виконання вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, вказала свій номер засобів зв`язку та адресу електронної пошти (а.с.1).

Законодавець визначив таку вимогу щодо форми позовної заяви саме із метою повідомлення сторони про розгляд справи за допомогою і таких засобів зв`язку.

Після відкриття провадження у справі, про призначене на 06.12.2022 підготовче засідання позивачка повідомлялася судом шляхом доставки смс-повідомлення на зазначений у позовній заяві номер телефону і у це підготовче засідання вона з`явилася (а.с.15, 17, 24-25).

Які питання підлягають з`ясуванню судом у підготовчому засіданні визначено у статті 197 ЦПК України. Це у тому числі і питання щодо порядку дослідження доказів та наявності клопотань.

У підготовчому засіданні 19.12.2022 позивачка не заперечувала щодо його закриття і призначення справи до судового розгляду (а.с.53-54).

У зв`язку із неявкою позивачки у судове засідання 24.01.2023, згідно поданої нею заяви про призначення розгляду справи на іншу дату (а.с.57), суд задовольнив цю заяву, розгляд справи було відкладено на 11 год 30 хв 30 січня 2023 року, про що позивачку також повідомлено шляхом доставки смс-повідомлення на зазначений у позовній заяві номер телефону (а.с.60), як це було повідомлено і про підготовче засідання, у яке вона з`явилася.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Виходячи з наведеного, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи та давши їм вірну правову оцінку, суд обґрунтовано відмовив у позові.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді