СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/712/23
ун. № 759/1369/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору в частині,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває вищевказана цивільна справа.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 18.07.2022 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.07.2022 року позов залишено без руху та надано час для усунення виявлених недоліків позову.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.08.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2022 року прийнято до провадження зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 про визнання недійсним договору в частині, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 про стягнення коштів.

14.06.2023 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Твердохліб Ю.О., яка передана судді 15.06.2023 року.

Свою заяву мотивує тим, що місце проживання відповідача ОСОБА_2 на час подання позову невідоме, але в позовній заяві він вказує, що вона може перебувати/проживати в США з 2017 року. Суд не відреагував на факти, що підтверджують проживання відповідача в США, та факти можливих підробок підпису ОСОБА_2 на зворотніх поштових повідомленнях, а також договір між ОСОБА_2 та адвокатом Соляником Д.П. не міг бути підписаним в Україні. Відкидання судом вказаних фактів прямо вказує на упередженість судді при розгляді справи та його необ`єктивність.

За змістом ч.3 ст.39 ЦПК відвід повинен бути мотивований і заявлений протягом 10 днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначений у ст.40 ЦПК відповідно до якої питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 цього кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За результатами розгляду заяви, поданої у строки, встановлені ч.3 ст.39 ЦПК, суд може постановити ухвалу або про її задоволення, або про відмову у задоволенні. У разі подання такої заяви з порушенням процесуальних строків, або повторно з підстав заявлених раніше, вона має бути залишена без розгляду.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК УКраїни суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України.

З підстав, зазначених у ст. ст.36, 37 і 38 ЦПК, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи (ч.2 ст.39 ЦПК).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відтак, з метою недопущення порушення права сторін на справедливий суд, недопущення у сторін та стороннього спостерігача сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді при розгляді справи, враховуючи упереджене ставлення сторони позивача до головуючого та з метою усунення в майбутньому будь-яких нарікань на необ`єктивність та упередженість головуючого, заява про відвід підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 36, 37, 40, 259 - 261, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору в частині задовольнити.

Відвести суддю Твердохліб Ю.О. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору в частині.

Передати дану справу для проведення автоматизованого розподілу між суддями в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 14 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О. Твердохліб