Справа № 210/5651/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі головуючого, судді - Квятковського Я.А.

за участю секретаря - Сердюк А.В.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи- Петрова Т.А.

розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м. Кривий Ріг в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Електромашпромсервіс», -

встановив:

19.11.2020 року до суду за підсудністю, визначеною ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.10.2020 року, надійшла вищезазначена цивільна справа.

Свої позовні вимоги МТСБ України обґрунтовувало тим, що 04.10.2017 р. о 11 год. 50 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «ТАТRA 815», д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Кривому Розі по вул. Сурікова допустив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок вищевказаної дорожньої пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.10.2017 р. по справі № 215/4519/17 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія пошкодженого автомобіля «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_2 , була забезпечена договором ОСЦПВВНТЗ серії АК/0945760, страховик - ПрАТ «СК «Український страховий стандарт». Відповідно до звіту експерта №282/17 встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого транспортному засобу «ВАЗ 21093», становить 34776,37 грн, сума витрат на збір документів складає 700 грн. Таким чином, фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою потерпілому по страховому випадку, складають 35476,37 грн.

На підставі вищезазначеного позивач просив стягнути з ОСОБА_3 витрати, що пов`язані з регламентною виплатою потерпілому від ДТП, в порядку регресу у розмірі 35476,37 грн. та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 27.06.2022р., ухваленим у зазначеній справі, позовні вимоги позивача задоволено.

Ухвалою суду від 16.08.2022р. прийнято до розгляду заяву представника відповдіача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 22.11.2022р. скасовано заочне рішення та призначено розгляд справи по суті на 16.12.2022р., за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

12.12.2022р. представник відповідача - адвокат Козіна Н.В. подала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги не визнають в повному обсязі, оскільки ОСОБА_3 не є належним відповідачем по справі. Так, на момент ДТП, яка мала місце 04.10.2017р., ОСОБА_3 керував транспортним засобом, який належав ПрАТ «ЕЛЕКТРОМАШПРОМСЕРВІС», крім того останній був працевлаштований на посаді водія автотранспортних засобів вищевказаного підприємства з 25.07.2017 по 07.02.2018 та на момент вказаної ДТП виконував свої посадові обов`язки на вказаному підприємстві. Отже шкода, завдана внаслідок ДТП з вини ОСОБА_3 , що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Таким чином, саме ПрАТ «ЕЛЕКТРОМАШПРОМСЕРВІС», який перебував у трудових відносинах з ОСОБА_3 на момент скоєння ДТП, зобов`язаний відшкодувати шкоду МСТБУ.

16.12.2022 справу знято з розгляду на 07.02.2023.

07.02.2023 розгляд справи відкладено на 29.03.2023.

У судове засідання представник позивача не з`явився, просив проводити розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов підтримує та просив його задовольнити.

Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явилися, представник відповідача через канцелярію суду подав письмову заяву, якою просив розглянути справу за їх відсутності.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, якою просив розглянути справу за їх відсутності та не заперечував щодо задоволення позову.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.10.2017 р. о 11 год. 50 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «ТАТRA 815», д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Кривому Розі по вул. Сурікова порушив ПДР України та допустив зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 21093», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 (а.с. 9-17). Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.10.2017 р. по справі № 215/4519/17, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постанова набрала законної сили, а.с.8.

Про дану подію 23.10.2017 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про ДТП на адресу позивача МТСБУ, а також заява від 14.12.2017 про виплату страхового відшкодування, а.с.9-12.

Відповідно до висновку про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого КТЗ № 282/17 від 16.11.2017 р., оцінювачем визначено: ринкову вартість досліджуваного автомобіля на момент пошкодження 62681,49 грн.; вартість відновлювального ремонту складає 44365,20 грн. з ПДВ на запасні частини; - коефіцієнт фізичного зносу 0,7; - вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 35415,62 грн., а.с. 20-36.

03.03.2018 р. МТСБУ визначено розмір регламентної виплати в розмірі 34776,37 грн., що підтверджується довідкою МТСБУ № 1 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих від 03.03.2018 р., а.с. 37.

26.03.2018 р. МТСБУ за результатами розгляду заяви потерпілого ОСОБА_4 прийнято Наказ МТСБУ № 2803 від 26.03.2018 р. «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» про виплату відшкодування ОСОБА_4 в розмірі 34776,37 грн (а.с. 38), яку перераховано потерпілому ОСОБА_4 в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 903180 від 27.03.2018 р., а.с. 39.

Крім того, МТСБУ сплачено ТОВ «УЦПЗ «Експерт-Сервіс» за проведення огляду транспортного засобу з фотофіксацією, визначення розміру збитків, нанесених потерпілому ОСОБА_4 , 700 грн., що підтверджується актом виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ №3.1-05/45444/вих/1 від 03.11.2017р. по справі МТСБУ №45444, рахунком-фактура № СФ-0278 від 04.12.2017 р. та платіжним дорученням №541893 від 19.01.2018 р., а.с. 41,42.

Відповідно витягу з центральної бази даних МТСБУ транспортний засіб «ТАТRA 815», д.н.з. НОМЕР_1 не має договору внутрішнього страхування, а.с. 43. Його власником є ПрАТ «ЕЛЕКТРОМАШПРОМСЕРВІС», а.с.10,37.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_3 на момент ДТП був працевлаштований на посаді водія автотранспортних засобів ПрАТ «ЕЛЕКТРОМАШПРОМСЕРВІС», а.с. 162-166.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Частиною 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, визначено: відповідно до п. 5 примусове виконання обов`язку в натурі; відповідно до п. 8 відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, ст.82 ЦПК.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У зв`язку з настанням події, МТСБУ здійснило регресну виплату потерпілій особі в розмірі 34 776,37 грн., відповідно до копії платіжного доручення № 903180 від 27.03.2018р.

Так, предметом даного позову є вимога про відшкодування шкоди (сплаченого страхового відшкодування). Спірні правовідносини сторін урегульовано, зокрема, нормами Цивільного кодексу України, Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

В силу положень ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду".

Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

Так, ст. 1187 ЦК України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Зокрема таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси.

Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Тлумачення ч. 1 ст. 1172 ЦК України свідчить, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.02.2019 у справі №355/1394/16-ц. Схожі за змістом висновки зроблені і у постановах Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №640/4185/15-ц, від 05.05.2018 у справі №910/14685/17.

У даній справі судом установлено, що ОСОБА_3 не є власником автомобіля, працює водієм і на час ДТП перебував у трудових відносинах та виконував свої трудові обовязки в ПрАТ «ЕЛЕКТРОМАШПРОМСЕРВІС».

Отже, з урахуванням статті 1172 ЦК України цивільно-правову відповідальність за шкоду, яка була завдана з вини ОСОБА_3 під час виконання ним своїх трудових обов`язків, несе роботодавець ПрАТ «ЕЛЕКТРОМАШПРОМСЕРВІС».

Після отримання відзиву на позовну заяву Моторне (транспортне) страхове бюро України не звернулись до суду з клопотанням про залучення належного відповідача.

На підставі викладеного, заявлені позивачем позовні вимоги до ОСОБА_3 не підлягають задоволенню як заявлені до неналежного відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у позові судові витрати стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 223, 259, 263-265, 268, 272, 279, 280 -284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позові Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу, - відмовити.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.03.2023р.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Моторне (транспортне) страхового бюро України, МФО- 322313, , місцезнаходження за адресою: 02002, м.Київ, а/с 272.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн дані відсутні, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Електромашпромсервіс» , місцезнаходження за адресою: 50000, м. Кривий Ріг, вул.. Героїв АТО, 71 прим, 2.

СУДДЯ: