Провадження №2/523/2433/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"22" лютого 2023 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:
головуючого судді - Дяченко В.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Мішаглі Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -Бородінська селищна рада, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав,-
До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -Бородінська селищна рада, як орган опіки та піклування, в якій просила позбавити відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов мотивований тим, що 14 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заочним рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 01 серпня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу малолітня дитина залишилася проживати разом з позивачем. 16 листопада 2017 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 .
Посилаючись на те, що після розірвання шлюбу відповідач ОСОБА_2 відносин з сином не підтримує, життям дитини не цікавиться, не виявляє бажання приймати участь у його вихованні та розвитку, ніякої матеріальної допомоги не надає, що свідчить про його свідоме небажання виконувати покладені на нього обов`язки, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до сина.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Кисса В.І. не з`явилися, при цьому в матеріалах справи наявна заява представника, в якій останній просив справу розглянути у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного винесення рішення.
В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Бородінської селищної ради, як органу опіки та піклування, не з`явився, при цьому в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність третьої особи.
Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.10).
Заочним рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 01 серпня 2014 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.12).
16 листопада 2017 року у Тарутинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , про що складено актовий запис № 103. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_1 » (а.с.13).
Судом також встановлено, що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у багатодітній сім`ї разом з позивачем ОСОБА_1 , вітчимом ОСОБА_5 , братом ОСОБА_8 , сестрою ОСОБА_9 , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання від 25 листопада 2020 року, 27 січня 2022 року, 27 січня 2022 року, довідкою про склад сім`ї від 07 вересня 2022 року, посвідченням серії НОМЕР_2 (а.с.7,9,11, 23-24).
З Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що в будинку житловою площею 56 кв.м., житловою площею 42 кв.м. (4 кімнати) є все необхідне для проживання та навчання, продукти харчування в достатку (а.с.19).
Відповідно до характеристики виданої старостою Бородінської селищної ради Ламбрівського Старостинського округу Болградського району Одеської області, ОСОБА_1 знаходиться у декретній відпустці за доглядом за малолітньою дитиною, сім`я багатодітна. Син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у 2 класі Ламбрівської гімназії. Стосунки між дітьми та батьками добрі (а.с.20).
Згідно характеристики виданої керівником Ламбрівського НВК «ЗОШ І-ІІ ступенів -ДНЗ» Бородінської селищної ради, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідував дитячий садок з 2019-2021 року. Батько не цікавився дитиною, не приймав участі у вихованні дитини (а.с.21).
Батько - ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_4 не спілкується і не цікавиться шкільним життям дитини, контакту зі школою не підтримує, із вчителями не спілкується, не відвідує батьківські збори, не приділяє уваги вихованню дитини, не виконує свої батьківські обов`язки, що вбачається з характеристики учня 2 класу ОСОБА_4 , виданої керівником Ламбрівського НВК «ЗОШ І-ІІ ступенів» (а.с.22).
Відповідно до частини першої статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав.
Відповідно до висновку Бородінської селищної ради, як органу опіки та піклування, встановлена доцільність позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав по відношенню до дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-и) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей».
Згідно з нормами ч.6 ст.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Підстав для сумніву у достовірності висновку спеціалістів, його компетентності або об`єктивності у суду не має.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України - батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.
Відповідач своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання.
Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що «...ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти».
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
У відповідності до положення пунктів 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід застосовувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини і на цих підставах повинен бути позбавлений батьківських прав.
З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Так, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 від сплати судового збору звільнена на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд доходить до висновку про те, що судові витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави, в розмірі 992,40 грн.
Керуючись ст.ст. 5,6,10, 263, 352-355 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -Бородінська селищна рада, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.
Повне судове рішення складено 22.02.2022 року.
Суддя: