Справа № 481/455/18
Провадж.№ 2-с/481/4/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2023 р. Новобузький районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Вжещ С.І.,

за участю секретаря судового засідання Юхименко Т.М.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новий Буг цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу,

В С Т А Н О В И В:

27.02.2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати судовий наказ № 481/455/18 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви послався на те, що за судовим наказом від 17.04.2018 року він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, за судовим наказом від 14.04.2022 року він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За двома виконавчими листами з його грошового забезпечення стягується щомісячно 50 відсотків на утримання двох неповнолітніх дітей. При цьому донька ОСОБА_6 знаходиться на його утриманні. Весь час до його призову до Збройних Сил України він разом з ОСОБА_3 утримували та утримують сина ОСОБА_7 . Таким чином у стягувача відсутні докази для винесення судового наказу, відсутня його вина з неутримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , відсутні підстави для стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 в розмірі 1/4 частини з його заробітку, а судовий наказ від 17.04.2018 року є таким, що не підлягає виконанню.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2023 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І.

Ухвалою судді від 02.03.2023 року було відкрито провадження в справі за заявою та призначено її до розгляду на 11:30 год. 16.03.2023 року.

Ухвалою суду від 16.03.2023 року витребувано у Новобузькому відділі державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавче провадження за судовим наказом № 481/455/18 від 17.04.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та оголошено перерву до 28.03.2023 року 12:30 год.

Представник заявника, адвокат Ляшенко М.Д. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у заяві.

Стягувачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи булла повідомлена належним чином.

Представник стягувачки надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без їхньої участі.

Вислухавши представника заявника, адвоката Ляшенко М.Д., дослідивши надані заявником докази, матеріали цивільної справи №481/455/18 та виконавче провадження за судовим наказом № 481/455/18 від 17.04.2018 року, суд прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.04.2018 року Новобузьким районним судом Миколаївської області видано судовий наказ №481/455/18 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою головного державного виконавця Новобузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Станкевича В.О. від 29.05.2018 року відкрито виконавче провадження на підставі судового наказу № 481/455/18, виданого 17.04.2018 року.

ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам перед ОСОБА_3 , яка станом на 01.03.2023 року складає 18885,17 гривень, що підтверджено розрахунком заборгованості по аліментам складеним заступником начальника Новобузького відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Буліч У.Б.

Відповідно до ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно із ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Також, у ст.199 СК України передбачено право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що право на звернення до суду із позовом чи заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів належить особі, з якою проживають діти, та є безумовним.

Ті обставини, що боржник є батьком дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає з заявницею, боржник, як вбачається зі змісту заяви, не оспорює.

В той же час судовий наказ є також виконавчим документом (ст.3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст.431 ЦПК України).

Відповідно до ст.173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст.432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В пункту 4 Узагальнення судової практики ВССУ №8 від 25 вересня 2015 р. надані роз`яснення словосполучення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а саме про те, що словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені в ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу 1 книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, що в даному випадку не встановлено матеріалами справи.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Суд вважає, що заявником ОСОБА_2 не доведено наявності будь-якої підстави для визнання судового наказу від 17.04.2018 року по справі №481/455/18 таким, що не підлягає виконанню.

Суд звертає увагу заявника, що у відповідності до ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої ст. 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, в разі незгоди з розміром стягнутих аліментів або зміною майнового стану.

Крім того, відповідно до ч.8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про визнання судового наказу Новобузького районного суду Миколаївської області по справі №481/455/18 від 17.04.2018 року таким, що не підлягає виконанню є необґрунтованою та підлягає залишенню без задоволення. Вказаний висновок суду ґрунтується першочергово на інтересах неповнолітньої дитини.

Керуючись ст.173, 268-271, 353, 432 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу, відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складений 30.03.2023 року.

Суддя С.І.Вжещ