21.03.2023 227/450/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2023 м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хоменко Д.Є.

при секретарі Дзюба Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гур`єв Владислав Миколайович, стягувач ОСОБА_2 , про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати судовий наказ виданий Добропільським міськрайонним судом Донецької області 04.03.2020 року по справі №227/450/20 таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що 04.03.2020 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області було видано судовий наказ, яким вимоги ОСОБА_2 було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Заявник вважає, що вказаний судовий наказ повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню оскільки він був виданий без достатніх правових підстав. ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 ввела суд в оману стверджуючи, що дитина мешкає разом з нею та находиться на її утриманні, а батько ніякої матеріальної допомоги не надає. Довідкою про склад сім`ї ОСОБА_2 підтвердила те, що вона та донька ОСОБА_3 , 2015р.н., мати ОСОБА_4 , 1971р.н., та брат ОСОБА_5 , 1995р.н. зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Однак фактично з 2018 року ОСОБА_6 за місцем реєстрації не мешкає, фактично проживає в АДРЕСА_2 , зі своїм співмешканцем. Дитина ОСОБА_3 мешкала разом з батьками ОСОБА_2 , на утриманні яких і знаходилася, участі по утриманню дитини та вихованні не приймала. З 05.04.2022 року дитина разом з бабусею ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виїхали до Республіки Болгарія, як біженці де і перебувають пор теперішній час. Заявник зазначив, що саме він утримує дитину, а також його мати, тобто бабуся дитини і батьки ОСОБА_2 . У зв`язку з викладеним ОСОБА_1 просив суд: зупинити виконавче провадження №61777212 про стягнення з нього аліментів; витребувати виконавчий документ з відповідної державної виконавчої служби; визнати судовий наказ виданий Добропільським міськрайонним судом Донецької області 04.03.2020 року по справі №227/450/20 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 09.02.2023 року заявлені вимоги щодо зупинення виконання судового наказу №227/450/20 від 04.03.2020 року були задоволені.

Заявник та його представник адвокат Гур`єв В.М. в судове засідання не з`явились, але від останнього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Представник ОСОБА_8 наполягав на задоволені заяви в повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_2 повідомлялась про місце, день та час розгляду справи шляхом надіслання за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , судової повістки разом з копією заяви ОСОБА_1 та доданими до неї матеріалами. Але поштовий конверт повернувся на адресу суду без отриманням ОСОБА_2 з причини «адресат відсутній за вказаною адресою».

Дослідивши надані заявником докази, матеріали цивільної справи №227/450/20, а також заяву представника заявника, адвоката Гур`єва В.М., суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.03.2020 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області було видано судовий наказ, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судовий наказ набрав законної сили 04.03.2020 року.

Згідно ч.3 ст.431 ЦПК України судовий наказ є виконавчим документом.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначив, що його донька з 05.04.2022 року разом із бабусею ОСОБА_7 , 1974р.н. виїхали до Республіки Болгарія, як біженці де і перебувають по теперішній час, тому ОСОБА_2 не має право отримувати аліменти на дитину, оскільки дочка з нею не проживає.

На підтвердження своїх доводів заявник долучив до матеріалів заяви копії; реєстраційної карти біженця на ім`я ОСОБА_7 з відміткою, що з нею дитина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.29, 30); реєстраційної форми на медичні послуги на ім`я ОСОБА_9 (а.с.31); документу з печаткою надання візи в закордонному паспорті (а.с.32). З вказаних копій документів вбачається, що вони були видані державною Республіка Болгарія.

26.01.2023 року на адресу суду від представника заявника надійшла заява про доручення до матеріалів справи копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно якого вбачається, що його матір`ю є ОСОБА_10 .

Таким чином в судовому засіданні достеменно встановлено, що малолітня донька заявника ОСОБА_1 , а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із матір`ю заявника, тобто бабусею ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виїхали до Республіки Болгарії, як біженці де і перебувають на даний час.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч.1, 2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково, у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

- матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання;

- процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за заявою того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України), тобто право на отримання аліментів має той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично не мешкає зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , а знаходиться та проживає разом із своєю бабусею ОСОБА_10 в Республіці Болгарія, як біженці, обов`язок ОСОБА_1 по сплаті аліментів на корись ОСОБА_2 на утримання дитини припинено, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 268-271, 352-355, 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гур`єв Владислав Миколайович, стягувач ОСОБА_2 , про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати судовий наказ виданий Дорбропільським міськрайонним судом Донецької області від 04.03.2020 року по справі №227/450/20 таким, що не підлягає виконанню.

Витребувати виконавчий документ, а саме судовий наказ виданий Дорбропільським міськрайонним судом Донецької області 04.03.2020 року по справі №227/450/20 з Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Д.Є. Хоменко

21.03.2023