У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташової Вікторії Іштванівни,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 06.03.2023 року звернулась до суду зі скаргою через свого представника ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просить суд визнати протиправними дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташової Вікторії Іштванівни, які полягають у поверненні без прийняття до виконання ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2021 року у справі № 707/2742/20 за позовом ОСОБА_1 до державних кадастрових реєстраторів Міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Денисенко Юлії Петрівни та ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_5 про захист права власності шляхом визнання рішень та дій державних кадастрових реєстраторів незаконними, їх скасування, відновлення становища, яке існувало до порушеного права, та повідомлення вказаного державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 10.01.2022 року.

Також просить, стягнути з Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) , 03036 м. Київ пр-т Повітрофлотський, 76 А на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі у сумі 5000,00 грн.

Вимоги скарги мотивовані тим, що ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 07.12.2021 року у справі № 707/2742/20 задоволено клопотання представника позивача - адвоката Батюка О.О. про вилучення доказів та доручено державному виконавцю Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (03036, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 76-А) тимчасово вилучити у державного підприємства «Укрспецзем» (03151. м. Київ. Солом`янський район, вул. Народного Ополчення, будинок 3. СДРПОУ 33293724):

- акт про перенесення в натурі меж земельної ділянки гр. ОСОБА_6 АДРЕСА_1 від 06 березня 2016 р., польові журнали, абриси, відомості обрахунку координат та плани виносу в натуру (або їх копії, в тому числі у електронному вигляді) земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0671, які вказані у вказаному акті

Представник позивача дізнався від головуючого у судовому засіданні у вказаній справі, що відбулося 24.02.2023 року, та підтверджується протоколом судового засідання від вказаного числа, що головний державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташова Вікторія Іштванівна 10 січня 2022 року прийняла рішення про повернення вищевказаної ухвали без виконання, оскільки вказаний виконавчий документ не передбачає заходів примусового виконання рішень.

Таке рішення державний виконавець прийняла з посиланням на пункт 7 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»,

Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання було направлено до вказаного суду 31.01.2023 року, про що свідчить відтиск поштового штемпеля на конверті.

Заявнику про зазначене повідомлення державним виконавцем не повідомлялось.

Скаржниця вважає, що рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа без прийняття його до виконання є неправомірним, так як висновок державного виконавця, про те, що виконання зазначеної ухвали, не передбачає заходів примусового виконання рішень є надуманим, та таким, що не відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Оскільки ОСОБА_1 правомірно є стягувачем у вищезазначеному виконавчому документі, а також заявником у цій заяві, оскільки саме вона клопотала про вилучення документів, які державний виконавець повинен був вилучити, для підтвердження своїх позовних вимог, та зазначені у ухвалі дії повинні були виконуватися у її інтересах.

Судові витрати заявника становлять 5000,00 грн., які він зобов`язався сплатити адвокату Батюку Олегу Олександровичу за надання професійної правничої допомоги адвоката у складанні цієї скарги її направлення до суду, участі у судовому засіданні під час її розгляду, що підтверджується договором про надання правничої допомоги № 28/02-23-02 від 28.02.2023 року.

Оскільки про порушене право заявник дізнався через свого представника у судовому засіданні, що відбулося 24.02.2023 року, строк на подання цієї скарги не пропущено.

ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились. Представник подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності та відсутності заявниці.

Головний державний виконавець Солом`янського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташова В.І. у судове засідання не з`явилась, подавши до суду заяву про відкладення слухання справи у зв`язку із тим, що на 27.03.2023 року планується проведення виконавчих дій. Відзив чи заперечення на скаргу до суду від державного виконавця не надходили.

Заінтересована особа, представник ДП Укрспецзем у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду скарги повідомлявся належним чином, однак конверт з кореспонденцією повернувся на адресу суду без вручення, із зазначенням причини повернення адресат відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 450 ЦПК України, про те, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, суд вважає, що оскільки державним виконавцем до клопотання про відкладення слухання скарги не приєднано доказів існування, зазначених у клопотанні обставин та належним чином не обґрунтовано клопотання, відсутні підстави для відкладення слухання скарги.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2021 року у справі № 707/2742/20 за позовом ОСОБА_1 до державних кадастрових реєстраторів Міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкасах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Денисенко Юлії Петрівни та ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_5 про захист права власності шляхом визнання рішень та дій державних кадастрових реєстраторів незаконними, їх скасування, відновлення становища, яке існувало до порушеного права, доручено державному виконавцю Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (03036, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 76-А) тимчасово вилучити у державного підприємства «Укрспецзем» (03151, м. Київ, Солом`янський район, вул. Народного Ополчення, будинок 3, ):

- акт про перенесення в натурі меж земельної ділянки гр. ОСОБА_6 АДРЕСА_1 від 06 березня 2016 р., польові журнали, абриси, відомості обрахунку координат та плани виносу в натуру (або їх копії, в тому числі у електронному вигляді) земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0671, які вказані у вказаному акті.

Зобов`язано представника позивача ОСОБА_2 надати копію даної ухвали суду для організації її виконання.

В ухвалі суду зазначено, що ухвала про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Встановлено строк виконання ухвали до 25 січня 2022 року.

Вилучені докази ухвалено надати до Черкаського районного суду Черкаської області (18015, м. Черкаси, вул. Гоголя, 316).

У т. 3 а.с. 168 справи № 707/2742/20 наявна розписка представника скаржниці ОСОБА_2 про отримання 3 примірників вказаної ухвали суду для пред`явлення їх до виконання.

Відповідно до протоколу судового засідання від 24.02.2023 року у справі №707/2742/20, головуючим суддею у справі № 707/2742/20 у судовому засіданні було оголошено про надходження від головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташової Вікторії Іштванівни супровідним листом від 10.01.2022 року № 1093 повідомлення від 10.01.2022 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, а саме ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 07.12.2022 року у справі № 707/2742/20 на підставі п 7 ч. 4 ст. 4 ЗУ Про виконавче провадження, оскільки виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Вказане повідомлення направлено до Черкаського районного суду Черкаської області 31.01.2023 року, про що свідчить відтиск на конверті, який адресовано до Черкаського районного суду Черкаської області, та зареєстровано судом 03.02.2023 року за вх. № 1428.

Інших відомостей про виконання вказаної ухвали суду Солом`янським відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) матеріали справи № 707/2742/20 не містять.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до ст. 1 ЗУ Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 4 ЗУ Про виконавче провадження, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.

Відповідно до частини 1 статті 146 ЦПК України, у разі неподання письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, без поважних причин або без повідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом.

Відповідно до частини 3 вказаної статті, ухвала про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Тимчасове вилучення доказів полягає у вилученні зазначених в ухвалі письмових або речових доказів з місця їх знаходження в осіб, які ними володіють, та передачі їх суду для дослідження в судовому засіданні.

Таким чином ухвала суду від 07.12.2021 року у справі № 707/2742/20 є виконавчим документом та підлягала негайному виконанню.

Відповідно до ч. 4 ст. 37 ЗУ Про виконавче провадження, про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Однак, державний виконавець порушив процесуальний порядок повернення виконавчого документу склавши повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу від 10.01.2022 року. Крім того, вказане повідомлення надіслано до Черкаського районного суду Черкаської області більше ніж через рік після його винесення державним виконавцем, а саме 31.01.2023 року.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташової В.І., які полягали у поверненні без прийняття до виконання ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2021 року у справі № 707/2742/20 шляхом винесення повідомлення від 10.01.2022 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання є протиправними.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На основі всебічно з`ясованих обставин, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що скарга є обгрунтованою та підлягає до задоволення, адже ухвала суду від 07.12.2021 року у справі № 707/2742/20 до даного часу не виконана, докази тимчасово не вилучено від боржника ДП Укрспецзем та не надано до суду державним виконавцем, докази є важливими для вирішення справи та сторона позивача наполягає на їх дослідженні у судовому засіданні, висновок державного виконавця про те, що виконання зазначеної ухвали не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень є помилковим та таким, що не відповідає обставинам справи.

Також, оскільки представник скаржниці, про оскаржуване повідомлення державного виконавця від 10.01.2022 року дізнався у судовому засіданні від 24.02.2023 року, а скаргу подано до суду 06.03.2023 року, тобто в межах десятиденного строку, визначеного в ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 1 ст. 449 ЦПК України, з дня коли особа дізналася про порушення її прав, то суд приходить до висновку про те, що скаржницею не пропущено строку на звернення зі скаргою до суду.

Питання про стягнення витрат заявниці на правничу допомогу адвоката у даній справі суд вирішує наступним чином.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником скаржниці адвокатом Батюком О.О. надано до суду ордер від 06.03.2023 року про надання правничої допомоги ОСОБА_7 , договір № 28/02-23-02 від 28.02.2023 року про надання правової допомоги ОСОБА_1 та опис робіт, згідно якого адвокат Батюк О.О. склав та виготовив скаргу та копії скарги сторонам, що склало 10 годин.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи у даній справі (надання консультації, складення скарги, розгляду справи без участі представника скаржниці в судовому засіданні), враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність зменшити розмір заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу до розміру 2000,00 грн. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Враховуючи вищевикладене, вимога скаржниці ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню, та такі витрати слід стягнути з Солом`янського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на підставі ст. 452 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 447, 450-452 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташової Вікторії Іштванівни задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Браташової Вікторії Іштванівни, які полягають у поверненні без прийняття до виконання ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2021 року у справі № 707/2742/20 та повідомлення вказаного державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 10.01.2022 року.

Стягнути з Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, 03036 м. Київ пр-т Повітрофлотський, 76 А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 ) витрати на правову допомогу у сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Суддя: В. В. Морозов