Справа №: 164/753/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Шумік О.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтувала тим, що її мати ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ще за свого життя 5 липня 2018 року склала заповіт, який було посвідчено Троянівською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне їй майно вона заповіла в рівних частках своїм дітям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Спадщину після смерті матері ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 у визначений законом термін прийняли, подавши відповідні заяви в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяв про відмову від спадщини вони не подавали. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на дане майно немає. 16 січня 2023 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про поділ спадщини, посвідчений Маневицькою державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі за № 7. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_3 .

Позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 він не заперечує, просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 .

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК, ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 являлася власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ще за свого життя 5 липня 2018 року остання склала заповіт, який було посвідчено Троянівською сільською радою Маневицького району Волинської області, згідно якого все належне їй майно вона заповіла в рівних частках своїм дітям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Спадщину після смерті матері ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 у визначений законом термін прийняли, подавши відповідні заяви в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяв про відмову від спадщини вони не подавали. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом на дане майно немає. 16 січня 2023 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про поділ спадщини, посвідчений Маневицькою державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі за № 7. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 5 липня 2018 року, посвідченого Троянівською сільською радою Маневицького району Волинської області та зареєстрованого в реєстрі за № 27, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 1 вересня 2019 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 4 червня 1954 року, свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 2 вересня 1972 року, довідки Троянівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 178 від 28 січня 2020 року,витягу з погосподарських книг с. Троянівка Маневицького району Волинської області за 1955-2025 роки, технічного паспорта на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , нотаріально посвідчених заявОСОБА_1 та ОСОБА_2 про прийняття спадщини, договору про поділ спадщини, посвідченого Маневицькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 7, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 12/02-31 від 16 січня 2023 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 415/01-16 від 6 червня 2023 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 січня 2023 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_3 , фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1233, 1235, 1268-1270, 1296 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Повний текст судового рішення складено 14 червня 2023 року.

Суддя районного суду О.В. Невар