Справа № 462/8161/20 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/811/962/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 21.11.2019 р. між ОСОБА_2 та відповідачем АТ «СК «АРКС» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 17572а9зг, згідно якого застраховано автомобіль «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вигодонабувачем відповідно до цього Договору є позивач, ОСОБА_1 . Вказаний автомобіль був застрахований згідно до договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №341283 а8га від 30.11.2018 року, при оформленні договорів страхування автомобіль оглядався представниками відповідача.

Зранку 17.07.2020 року водієм автомобіля було виявлено пошкодження правої фари, яка була втиснена в середину автомобіля. Працівники патрульної поліції повідомили, що такі пошкодження не характерні для ДТП, а скоріш за все це умисне пошкодження автомобіля, або спроба викрасти корми його частини. Працівники поліції додатково виявили та вказали на пошкодження решітки радіатора, в подальшому на СТО було виявлене зламане кріплення спойлера кришки багажника. Листом від 19.08.2020 року йому було відмовлено у виплату страхового відшкодування, в якому вказано, що пошкодження автомобіля, заявлені 17.07.2020 року були виявлені під час огляду транспортного засобу за подіями 04.12.2019 року та 14.05.2020 року. Відповідно до рахунку та калькуляції від 31.07.2020 року сума страхового відшкодування за заявленою подією становить 122404,62грн.

Крім того, 13.04.2020 року відбулась ДТП в м.Львові по вул. Ак.Рудницького за участю забезпеченого транспортного засобу, водій здійснив наїзд на камінь спочатку передньою частиною спойлера переднього бампера. Внаслідок зіткнення пошкоджений елемент підвіски авто, а саме передній лівий амортизатор газо-масляного типу, що зафіксовано СТО Далі автомобіль продовжував рух, відбувся наїзд звисаючою частиною підкрильника переднього лівого, надалі відбувся наїзд переднім лівим колесом на камінь, в результаті чого розірвало шину і відколовся фрагмент колісного диску. Представник відповідача здійснював огляд 2.06.2020 року, тобто через 20 днів після події та 08.07.2020 року оформлено відмову у страховому відшкодуванні. Відповідно до рахунку та калькуляції від 25.05.2020 року сума страхового відшкодування становить 79600грн.50 коп.

Просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування за подією, що мала місце 13.05.2020 року в розмірі 79600,50грн., та суму страхового відшкодування за подією, що мала місце 17.07.2020 року в розмірі 122404,62 грн., а всього 202005,12грн.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року у позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення страхового відшкодування відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи.

Зокрема покликається на те, що відповідачу було надано усі фотозображення з місця ДТП, факт наїзду на перешкоду та зіткнення з перешкодою та інших протиправних дій невстановлених третіх осіб, події були зафіксовані компетентними органами та складено відповідні матеріали, однак судом першої інстанції не взято до уваги таких фактів, а враховано акт аварійного комісара, який не є експертом та є зацікавленою особою від відповідача.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення по справі, яким позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення страхового відшкодування, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно прийняв рішення про відсутність правових підстав для кваліфікації заявленого позивачем випадку як страховий та здійснення виплати страхового відшкодування. Також позивач не надав суду висновків авто товарознавчих досліджень щодо вартості відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, тобто належних доказів витрат, пов`язаних саме за страховим випадком.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1. ст. 626 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627. ЦК України).

Матеріалами справи та судом встановлено, що 22.11.2019 року між ОСОБА_2 та відповідачем був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №17572а9зг, згідно до якого були застраховані майнові інтереси позивача ОСОБА_1 , як власника автомобіля «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які не суперечать закону та пов`язані з його володінням , користуванням та розпорядженням.

Позивачем ОСОБА_1 14.05.202 року була подана заява про подію 13.05.2020 року, згідно до якої він, керуючи автомобілем «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив по вул.Рудницького в м.Львові наїзд на камінь, який знаходився на середині смуги руху транспортного засобу, чим було пошкоджений передній бампер та ліве переднє колесо.

Відповідно до здійсненого огляду оцінювачем 2.06.2020 року встановлено, що на транспортному засобі наявні пошкодження: диск передній лівий тріснутий, шина передня ліва розірвана, спойлер переднього бамперу тріснутий в передній нижній частині.

Окрім того, позивач ОСОБА_1 17.07.2020 року звернувся з заявою до відповідача з приводу події, що мала місце 17.07. 2020 року в м.Львові на вул.Роксоляни,29, внаслідок якої були пошкоджені передній бампер та фари автомобіля «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування- це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до частини другої ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з частиною другою та шістнадцятою ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування повинен містити, зокрема, причини відмови у страховій виплаті.

Згідно з ч. 2 ст. 991 ЦК України, договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст. 25 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування», підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку.

Пунктом 25.3 Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №17572а9зг передбачено, що Страховик має право: перевірити достовірність повідомленої Страхувальником інформації та наданих документів, а також виконання Страхувальником умов Договору та Правил (п.п.25.3.1. Договору), визнати подію не страховим випадком та/або відмовити у п виплаті страхового відшкодування на підставі умов цього Договору та законодавства (п.п. 25.4.4 Договору).

Умовами п.26.1.10 Договору передбачено, що в разі настання передбаченої у п.24.2 Договору події, страхувальник зобов`язаний надати Страховику можливість провести розслідування обставин страхової події, надати йому докладну та достовірну інформацію( в т.ч. таку, яка є комерційною таємницею), що стосується цього питання.

Відповідно до п. 29.5 укладеного між сторонами договору Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо - Страхувальник не дотримав строків надання Заяви про подію та на виплату згідно з п. 26.1.3 Договору та/або письмової Заяви про подію та на виплату згідно з п. 27.1.1.5 Договору без поважних на це причин або створював Страховикові перешкоди у визначенні обставин страхового випадку та розміру збитків та/або визначенні наявності або відсутності підстав для визнання страховою/нестраховою та прийняття рішення за подією (своєчасно не надав пошкоджений ТЗ для огляду, не повідомив дійсні обставини страхового випадку, своєчасно не надав документи та/або інформацію на запит Страховика, не прибув до Страховика для надання пояснень, не надав пояснень, не надав довіреність згідно з умовами цього Договору та ін.) (п. 29.5.4 Договору);

- Страхувальник (його представник) не виконав обов`язків, передбачених умовами Договору окрім п. 26.1.11 Договору, в т. ч. не виконав вимоги Страховика щодо надання всіх необхідних документів та/або інформації стосовно заявленої події (п. 29.5.6 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно аварійного сертифікату від 11.06.2020 року, складеного аварійним комісаром, зафіксовано відсутність будь-якої слідової інформації у вигляді зчосів, подряпин, розломів, деформацій, тощо на елементах ходової частини, захисті двигуна, днищі, облицювальних елементах, елементах вихлопної системи, що вказує на відсутність переміщення кузова автомобіля над каменем. Характер пошкодження спойлеру переднього бамперу говорить про те, що такі пошкодження могли бути отримані виключно як результат контакту з вертикально орієнтованим предметом, який у подальшому не потрапляв під бампер і під автомобіль в цілому, оскільки слідів загиблення даного предмету під бампер не виявлено. Об`єми та характер руйнування внутрішньої частини диску свідчать про контакт диску з великим міцним предметом. Потрапляння великого міцного предмету під автомобіль в ході його руху мав призвести до пошкодження елементів ходової частини, захисту двигуна, захисту кузова тощо. Проте жодних пошкоджень, окрім пошкодження бамперу, диску та покришки не виявлено. Такий висновок свідчить про неможливість отримання пошкоджень автомобілем «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при заявлених позивачем обставинах та часі та про надання даних, які не відповідають дійсним обставинам, часу та причини пошкодження автомобіля. Тобто умови укладеного договору позивачем були порушені.

Крім того, відповідно до аварійного сертифікату від 12.08.2020 року, складеного аварійним комісаром, заявлені пошкодження повністю співпадають, тобто є ідентичними по своїй локації та об`єму з пошкодженнями, які зафіксовані на фото з попередніх страхових справ. Дані пошкодження не були усунуті страхувальником з попередніх страхових справ, також усі наведені пошкодження не могли відбутись за обставин та у часі, викладених у пояснені ОСОБА_1 …Заявлені пошкодження не потребують виконання ремонтних дій, оскільки на момент настання заявленої події вже їх потребували. Таким чином, такі заявлені пошкодження автомобіля були наявні під час проведення огляду транспортного засобу за повідомленням про подію від 04.12.2019 року та 14.05.2020 року, що також свідчить про надання недостовірної інформації про обставини та причини пошкодження транспортного засобу.

Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши докази по справі в їх сукупності та вірно застосувавши норми матеріального права, суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи щодо повідомлення позивачем відповідачу (страховику) свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку та те, що позивачем зворотного не доведено, дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання заявленої позивачем події страховим випадком та стягнення страхового відшкодування.

Відповідач правомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 29.5. договору страхування та п.3 ч.1 ст.991 ЦК України, і доводи апеляційної скарги в цій частині є такими, що не знайшли свого підтвердження.

Аргументи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині судового рішення, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, а також містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни судового рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України і її слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, Львівський апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення - залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23 січня 2023 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 14.06.2023 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.