Справа № 700/171/23
Провадження № 2-о/700/9/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Лисянка справу №700/171/23 провадження № 2-о/700/9/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа, яка не заявляє самостійних вимог: Лисянська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

У заяві ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Вона є його дружиною та спадкоємицею померлого. Проте, в документах чоловіка було виявлено помилки в написанні його прізвища та імені по батькові, а саме: у свідоцтві про одруження серії НОМЕР_1 від 06.11.1960 року, в графі громадянин неправильно зазначено прізвище та по батькові чоловіка, який одружився - ОСОБА_3 , тоді як у всіх інших документах зазначено правильні прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_2 . Крім того, у її паспорті громадянина України проставлений на сторінці «сімейний стан» штамп з відміткою, що 06.11.1960 року зареєстрований шлюб з гр. ОСОБА_2 , 1936 року народження.

З метою виправлення вказаної описки вона звернулася до державного архіву Черкаської області, де отримала довідку, що запис акту про народження ОСОБА_2 по с.Кучківка Звенигородського району Черкаської області за 1936 рік не виявлено.

Через неправильне написання прізвища чоловіка у свідоцтві про одруження, вона, як спадкоємець, не може реалізувати своє законне право на спадщину і змушена звернутися до суду та просить встановити факт, а саме, що в свідоцтві про одруження серія НОМЕР_1 , яке видано 06.11.1960 року допущено описку у написанні прізвища та по батькові громадянина, який уклав шлюб, а саме ОСОБА_3 , житель с.Кучківка Звенигородського району Черкаської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судове засідання заявник не з`явилася, звернулася до суду із заявою в якій просила розглянути справу без її участі та задовольнити вимоги у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, та не повідомив про причини неявки, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Між тим, завідувач Лисянської державної нотаріальної контори Любчич Ф.І. подав суду пояснення, в якому зазначив, що заявник ОСОБА_1 до Лисянської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 не зверталася, спадкова справа не заводилася.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, перевіривши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 24.11.2014 року в с.Кучківка Лисянського району Черкаської області у віці 78 років ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 .

Заявником після смерті ОСОБА_2 було виявлено, що у свідоцтві про одруження серії НОМЕР_1 , яке видано 06.11.1960 року Ризинським сіль ЗАГС Звенигородського району Черкаської області було допущено описку в графі громадянин неправильно зазначено прізвище та по батькові чоловіка, який одружився, а саме « ОСОБА_3 ».

З довідки виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Яблунівський старостинський округ №2-24я від 14.02.2023 року встановлено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований у АДРЕСА_1 та на день смерті проживав разом з дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідок виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області Яблунівський старостинський округ №2-25я та №2-26-я від 14.02.2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 був постійним жителем с.Кучківка Звенигородського району Черкаської області, проживав за адресою: АДРЕСА_1 та до його складу сім`ї входили дружина ОСОБА_1 , 1942 року народження, доньки ОСОБА_4 , 1961 року народження та ОСОБА_5 , 1962 року народження, син ОСОБА_6 , 1965 року народження.

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства серії ЯЕ №128589 від 10.05.2007 року, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 24.11.2014 року прізвище та по батькові власника зазначено як ОСОБА_2 .

З метою виправлення вказаної описки у свідоцтві про одруження заявник звернулася до державного архіву Черкаської області.

Однак, згідно з повідомленням Державного архіву Черкаської області від 19.08.2021 року №Ш-28/05-08, запис про народження ОСОБА_2 по с.Кучківка Звенигородського району Черкаської області за 1936 рік не виявлено.

Розбіжності у вищевказаних документах позбавляють заявника можливості реалізувати її право на спадщину.

Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, передбачено суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Метою звернення заявниці до суду, відповідно до ст.315 ЦПК України, є встановлення факту родинних відносин для оформлення спадщини після смерті померлого чоловіка.

Від встановлення цього факту в даному випадку залежить виникнення особистих майнових прав фізичної особи.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Суд вважає, що обставини, на які посилається заявник як на підставу своєї заяви, підтверджуються достовірними, належними та допустимими доказами.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи та дослідивши докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що обставини, які викладені заявником у заяві знайшли своє підтвердження у наданих суду доказах, а тому суд вважає за можливе встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Що ж стосується вимоги заявника про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що в свідоцтві про одруження серії НОМЕР_1 виданому 06.11.1960 року допущено описку в написанні прізвища та по батькові громадянина, який уклав шлюб, а саме ОСОБА_3 , в дійсності вважати ОСОБА_2 , житель с.Кучківка Звенигородського район, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , то ця вимога не підлягає задоволенню, оскільки встановлення факту описки не є належним способом захисту прав заявниці та не породжує в даному випадку жодних юридичних наслідків, тоді як необхідним і достатнім способом захисту прав заявниці є встановлення факту родинних відносин, так як саме у свідоцтві про одруження допущено помилки у написанні прізвища та по батькові ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12,13,81,229, 258, 259,263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа, яка не заявляє самостійних вимог: Лисянська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Кучківка Лисянського району Черкаської області.

В решті заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової карти платників податків: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа, яка не заявляє самостійних вимог: Лисянська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул.Незалежності, 25 смт.Лисянка Звенигородського району Черкаської області.

Суддя Н. В. Бесараб