РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року

м. Рівне

Справа № 569/13485/22

Провадження № 22-ц/4815/347/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді : Гордійчук С. О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Мороз А.В.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1

відповідач: АТ "УкрСиббанк"

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2022 року, ухваленого в складі судді Харечка С.П., дата складання повного тексту рішення 29.12.2022 року , у справі № 569/13485/22

в с т а н о в и в :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до АТ "УкрСиббанк" про визнання неправомірними дій та зобов`язання провести реструктуризацію зобов`язання за кредитним договором.

Позов обґрунтований тим, що 14 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №0 на забезпечення виконання якого, у цей же день укладено договір іпотеки №30528, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 . та укладено Договір поруки № 59499 із ОСОБА_2

23 квітня 2021 року набув чинності Закон України від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті».

28.06.2022 року на виконання положень Закону № 1381-IX, Позивачем направлено до АТ «УкрСиббанк» заяву про проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором.

Листом від 02.08.2022 року №27-1-01/12187, Відповідач відмовив у проведення реструктуризації зобов`язання за кредитним договором №0. Відмову АТ «УкрСиббанк» у проведенні реструктуризації зобов`язання за кредитним договором №0 Позивач вважає необґрунтованою та незаконною.

Просив суд визнати неправомірними дії АТ "УкрСиббанк" щодо відмови у проведенні реструктуризації зобов`язання за кредитним договором №0 та зобов`язати Акціонерне товариство «Укрсиббанк» провести реструктуризацію зобов`язання за кредитним договором №0 в порядку передбаченому Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2022 року у задоволені позову ОСОБА_1 до АТ "УкрСиббанк" про визнання неправомірними дій та зобов`язання провести реструктуризацію зобов`язання за кредитним договором - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неправильно застосовано норми Закону України від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» і Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» щодо строку подання заяви про реструктуризацію, оскільки вони не звужують обсягу прав позичальника щодо цього строку, а навпаки встановлюють додаткові строки подання заяви. Крім того, судом не враховано наявність у провадженні апеляційного суду судової справи про визнання кредитного договору недійсним, заборгованість за яким підлягає реструктуризації, а тому позичальник мав право подати заяву про реструктуризацію протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішення суду в цій справі, а відтак ОСОБА_1 подав заяву у строку регламентовані Законом № 1381-ІХ

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним та обґрунтованим і просить його залишити без змін.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Встановлено, що 14 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» - та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №0. Відповідно до умов кредитного договору Банк надав ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 33 660,00 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 12,3 % річних та строком повернення кредиту у повному обсязі не пізніше 10 листопада 2026 року.

Між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки №30528 від 14 листопада 2006 року, за умовами якого в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира, загальна площа - 43,9 кв.м, житлова площа - 24,4, що належить Іпотекодавцю на праві власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

14 листопада 2006 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , укладено Договір поруки № 59499 від, відповідно до якого Поручитель ОСОБА_2 зобов`язується відповідати солідарно за виконання Позичальником ОСОБА_1 , усіх його зобов`язань в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23.02.2017 р у справі №569/10347/16-ц позовні вимоги АТ "УкрСиббанк" про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 14.11.2006 року задоволено в повному обсязі. Рішення набрало законної сили 08.08.2017р. та є чинним.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 березня 2021 року у справі №569/22524/19 в задоволенні позову ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним кредитного договору відмовлено.

28.06.2022 року позивач звернувся до АТ "УкрСиббанк" із заявою про проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором №0 від 14.11.2006 року згідно Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті від 13.04.2021р. №1381-ІХ.

Відповідно до листа АТ "УкрСиббанк" за вих. №27-1-01/12187, Банк повідомив позичальника про відмову у реструктуризації за кредитним договором №0 від 14.11.2006 року через пропущення загального строку на подання такої заяви та відсутність випадків коли строк є відмінний від загального для проведення такої реструктуризації.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобов`язань за договором про споживчий кредит. Реструктуризація зобов`язань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.

23 квітня 2021 року набув чинності Закон України від 13 квітня 2021 року № 1381-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» і розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 7, яким передбачено, що зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Згідно із підпунктом 3 пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків: у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі.

У цьому ж підпункті зазначено, що у разі визнання судом поважними інших причин неподання заяви про проведення реструктуризації протягом тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом суд може встановити інший строк для подання заяви. Якщо строк подання заяви про проведення реструктуризації пропущено позичальником з поважних причин (хвороба, перебування за межами території України тощо), кредитор за клопотанням позичальника має право продовжити строк подання заяви про проведення реструктуризації на два місяці. У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.

Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статей 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Убачається, що на день набрання чинності підпунктом 3 пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» буд-яких відкритих проваджень предметом спору в яких є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява та судових рішень які не набрали законної сили не було, а тому із заявою про реструктуризацію боргу, позичальник мав звернутися до кредитора протягом загального строку трьох місяців, з дня набрання чинності вищезазначеного пункту, оскільки станом на той час вже існувало рішення суду від 23 лютого 2017 про стягнення богу, яким було визначено розмір боргового зобов`язання.

Отже визначальним для обчислення строку для подачі заяви про реструктуризацію зобов`язань передбачених договором є наявність судового рішення про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили.

Доводи апелянта проте, що було наявне відкрите провадження у справі №569/22524/19, оскільки рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 березня 2021 року набрало законної сили лише 12.05.2022 року апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм права.

Крім того, апеляційній суд звертає увагу на те, що провадження у справі №569/22524/19 було завершено шляхом ухвалення рішення 17.03.2021 року, яке після закінчення строку для подання апеляційної скарги набрало законної сили і лише після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності пунктом 7 Закону №1381-ІХ (23.07.2021), ухвалою Рівненського апеляційного суду від 07.09.2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду та відкрито апеляційне провадження. Рішення переглянуто апеляційним судом 12.05.2022 року.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що предметом спору у справі №569/22524/19 не були права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, а відтак посилання позичальника щодо його права подати заяву не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили цим рішенням суду, є помилковим.

Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Приходячи до переконання про залишення апеляційної скарги без змін, колегія суддів також бере до уваги положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення від 27 вересня 2001 року у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", пункт 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення у справах Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Справедливість, добросовісність та розумність згідно із пунктом 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19 грудня 2022 року без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 березня 2023 року.

Головуючий суддя : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.