Справа № 521/1939/21
Провадження № 2-зз/521/48/23
УХВАЛА

Іменем України

12.06.2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

при секретарі судового засідання Трояненко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за клопотанням ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі 521/1939/21, -

ВСТАНОВИВ:

26.05.2023 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування вказаної заяви зазначила, що в провадженні Малиновського районного суду міста Одеси перебувала цивільна справа № 521/1939/21 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про скасування реєстрації декларації, скасування рішення державного реєстратора, зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення прибудови. (Головуючий - суддя Леонов О.С.)

15.02.2021 року Малиновським районним судом міста Одеси було винесено ухвалу про забезпечення позову шляхом накладання арешту на нежиле приміщення офісу-магазину загальною площею 97,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18.10.2021 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, Одеська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18.10.2021 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов та стягнути сплачений судовий збір на користь Одеської міської ради.

18.05.2023 року Одеським апеляційним судом винесено постанову про залишення апеляційної скарги Одеської міської ради без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18.10.2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і таким чином, наведені вище обставини вказують на відсутність будь-яких належних обставин та підстав для обтяження нежилого приміщення офісу-магазину загальною площею 97,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Процесуальні дії суду

Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 26.05.2023 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу передано судді 29.05.2023 року.

01.06.2023 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси вказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання.

У судове засідання сторони не з`явилися, ОСОБА_2 через канцелярію суду надав заяву, в якій вимоги клопотання про скасування забезпечення позову просив задовольнити, справу розглядати за відсутністю сторони заявника.

Суд вважає, що неявка осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання з розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову не перешкоджає розгляду цього питання.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду міста Одеси перебувала цивільна справа № 521/1939/21 за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, про скасування реєстрації декларації, скасування рішення державного реєстратора, зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення прибудови.

15.02.2021 року Малиновським районним судом міста Одеси було винесено ухвалу про забезпечення позову шляхом накладання арешту на нежиле приміщення офісу-магазину загальною площею 97,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18.10.2021 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, Одеська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18.10.2021 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов та стягнути сплачений судовий збір на користь Одеської міської ради.

18.05.2023 року Одеським апеляційним судом винесено Постанову про залишення апеляційної скарги Одеської міської ради без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18.10.2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і таким чином, наведені вище обставини вказують на відсутність будь-яких належних обставин та підстав для обтяження нежилого приміщення офісу-магазину загальною площею 97,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Суд вважає, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду за результатами розгляду подання.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Порядок розгляду питань, пов`язаних із забезпеченням позову, у тому числі скасування таких заходів, передбачений Главою 10 Розділу І Цивільного процесуального Кодексу України.

Дана глава не містить норми, яка передбачає вимоги до форми та змісту клопотання (заяви) про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно положень ч. 1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з положеннями п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 №5 із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ч.1 статті 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

При цьому слід врахувати, що згідно положень ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як регламентує стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно з параграфом 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Україна-Тюмень проти України» («Ukraine-Tyumen v. Ukraine», заява №22603/02 (щодо суті), стаття 1 Першого протоколу містить три чітких норми: «перша норма, викладена в першому реченні першого пункту, є загальною за своєю природою та закріплює принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого пункту, стосується позбавлення власності та містить умови такого позбавлення; третя норма, викладена в другому пункті, визнає право Договірних держав, серед іншого, здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів. Ці норми не є окремими, а є пов`язаними між собою. Друга та третя норми стосуються певних випадків, за яких допускається втручання в право на мирне володіння майном, та, отже, їх слід тлумачити в світлі загального принципу, викладеного в першій нормі» (див., наприклад, рішення у справі «Ян та інші проти Німеччини» («Jahn and Others v. Germany», заяви №46720/99, 72203/01 та 72552/01, п. 78).

Обтяження відповідного майна арештом становить втручання держави у право на мирне володіння майном у значенні другого речення першого пункту статті 1 Першого протоколу. Таке втручання має відбуватись із чітким, послідовним дотриманням вимог національного закону та забезпеченням гарантій захисту основоположних прав особи, має бути законним та пропорційним.

Отже, враховуючи, що розгляд цивільної справи закінчено, судом не встановлені інші підстави для збереження заходів щодо забезпечення позову, накладених ухвалою суду, а тому підлягають скасуванню.

Керуючись статтями 158, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі 521/1939/21 - задовольнити.

Скасувати арешт на нежитлове приміщення офісу-магазину загальною площею 97,8 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 40834973 на підставі ухвали Малиновського районного суду міста Одеси по справі № 521/1939/21 від 15.02.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду у 15-денний строк з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 12.06.2023 року.

Суддя Леонов О.С.

12.06.23