Справа № 505/1281/23
Провадження № 2/505/1368/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.05.2023 року м.Подільськ Одеської області

Котовський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючої судді Павловської Г.В.,

за участю секретаря - Білоконь С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі засідань суду цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини на період навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі частини від усіх видів заробітку щомісячно починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову до суду та до досягнення нею 23-х років.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що відповідно до свідоцтва про народження відповідач ОСОБА_2 є її батьком.

На даний час вона повнолітня та навчається на 4 курсі Обласної комунальної установи «Подільський медичнй фаховий коледж імені В.О.Жуковського» денної форми навчання за спеціальністю 223 «Медсестринство», термін навчання до 30.06.2023 року.

Позивач зазначила, що у зв`язку з навчанням сама не має можливості в повній мірі матеріально забезпечити своє життя, матеріальні можливості її матері обмежені, навчання потребує певних витрат, які без допомоги відповідача неможливо здійснювати. Відповідач працює, стан здоров`я та матеріальне становище дозволяє йому сплачувати аліменти на її навчання.

Ухвалою суду від 12.05.2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

06.04.2023 року на адресу суду від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання на період навчання в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів. Відмовити позивачці у задоволенні позовної заяви в частині стягнення з нього судових витрат у розмірі 6000.00 грн. винести рішення яким стягнути з нього на користь позивачки аліменти на її утримання на період навчання та не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно.

Відзив обґрунтував тим, що він та ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних відносинах та мають двох спільних дітей: сина ОСОБА_4 1999 р.н., та доньку ОСОБА_5 2005 р.н.

За рішенням Котовського міськрайонного суду від жовтня 2011 р. до квітня 2023 року він сплачував аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_1 у розмірі 1/4 від усіх видів доходів щомісячно.

За весь час сплати ним аліментів на утримання ОСОБА_1 з його боку не було допущено заборгованості з їх сплати, він мав постійну роботу, невеликий але стабільний дохід, з якого і утримувалися вказані виплати.

З позовною заявою про стягнення з нього аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 на період її навчання у розмірі 1/4 частини всіх доходів він не погоджується і вважає, що у її задоволенні має бути відмовлено.

Відповідач вказав, що позивачем не надано до суду будь-якого доказу на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з продовженням навчання: понесенням витрат на оплату проживання, проїзду, харчування чи оплату будь-яких додаткових послуг, пов`язаних з освітнім процесом, тощо.

Так, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Отже, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь в утриманні повнолітньої дитини з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення.

Зазначив, що він одружений вдруге має іншу родину та доньку ОСОБА_6 2007 р.н.

З початку повномасштабного вторгнення російських військ та введенням воєнного стану в Україні, філія №16 ТОВ «ТНВ» та ТОВ «Сіа трейд компані», де він працював перед цими подіями, фактично не працювали, працівники включаючи його були у відпустках без збереження заробітної плати. Так як, роботодавцями фактично не було розпочато роботу, у червні 2022 р, він звільнився з філії №16 ТОВ «ТНВ», а у квітні 2023 року з ТОВ «Сіа трейд компані» та розпочав пошук іншої роботи. Наразі він не працевлаштований. Має проблеми зі здоров`ям - гіпертонічна хвороба, цукровий діабет, проблеми з нирками, у зв`язку з чим постійно приймає ліки, що коштують дорого.

Відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на період її навчання та до досягнення нею 23-річного віку в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу вважає розрахунок завищеним, а суму в 6000 грн. не співмірною зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

В судове засідання представник позивачки адвокат Осокін С.Ю. не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив долучити до матеріалів справи копію трудової книжки. При винесенні рішення просив врахувати його позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позиції позивача та відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14.04.2005 р. відділом реєстрації актів цивільного сатану по м.Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Відповідно до довідки Обласної комунальної установи «Подільський медичний фаховий коледж імені В.О.Жуковського» № 65 від 30.03.2023 року ОСОБА_1 є студенткою 4 курсу, спеціальність 223 «Медсестринство», освітньої програми «Сестринська справа» Обласної комунальної установи «Подільський медичний фаховий коледж імені В.О. Жуковського» з денною формою навчання, бюджет. Дата вступу 01.09.2019 року, дата закінчення 30.06.2023 року.

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з 28.08.2007 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 28.08.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №237.

Від вказаного шлюбу відповідач має доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 18.10.2007 року.

Згідно копії наказу №20-к/тр від 01.06.2022 року, виданої директором філії №16 ТОВ «ТНВ» ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , комірника, звільнено 01 червня 2022 року за угодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно копії наказу №25-к/тр від 03.04.2023 року, виданої директором ТОВ «Сіа трейд компані» Юлією Огурок, ОСОБА_2 , завідувача складу, звільнено 03 квітня 2023 року за угодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно акту КНП «ООКЦ» ООР» № 590 дослідження стану здоров`я, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлений діагноз: гіпертонічна хвороба 2 ст., прогресуючий перебіг, діабетична нефропатія, цукровий діабет 2 ст.

Згідно ч.1 ст.199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, якщо вона продовжує навчання, але не більше ніж досягнення нею 23-х річного віку за умови, що вони можуть надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Щодо розміру аліментів, то суд враховує, що згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховним Судом винесено постанову від 20.05.2020 року у справі № 635/1139/17 (провадження № 61- 350св17), в якій викладено наступну правову позицію: встановивши, що повнолітні діти відповідача перебувають на повному речовому, продовольчому та фінансовому забезпеченні за рахунок державного бюджету Міністерства оборони України, ні суд першої інстанції, ні апеляційний суд не врахували, що позивачі не довели існування всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України, що є їх процесуальним обов`язком, не надали будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у них потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо). Отже, не надання будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у повнолітньої дитини потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо) може стати підставою для відмови у задоволенні позовної заяви про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання після досягнення повноліття.

Аліменти на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, стягуються до закінчення навчання або до досягнення особою двадцяти трьох років залежно від того, яка з цих обставин настане першою.

Згідно з статтями 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Так, відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази повинні бути належні, допустимі та достовірні.

Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 1 статті 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Подаючи до суду позовну заяву, позивач не довела наявність фактів, які надають право стягувати аліменти на її користь на навчання, зокрема доказів на підтвердження існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі: понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо.

Однак, беручи до уваги часткове визнання відповідачем вимог щодо стягнення з нього аліментів на навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно до закінчення донькою навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років, суд вважає за належне вказані вимоги задовольнити.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин другої, третьої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Так, до матеріалів справи позивачкою надано копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 06.04.2023 року, розрахунок розміру компенсації витрат на правову допомогу, зі змісту якого вбачається, що вартість надання усних правових консультацій, оформлення договору, позовної заяви складає 6000 грн, квитанцію б/н від 06.04.2023 року

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Досліджуючи надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення розміру витрат на правничу допомогу та факту надання адвокатом професійної правничої допомоги позивачу у даній справі, які підлягають стягненню з відповідача, але частково, враховуючи конкретні обставини справи, специфіку предмету спору та фінансовий стан відповідача.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволений частково, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 536,80 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 274-275, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини на період навчання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на час навчання у розмірі 1 500 (одна тисяча п"ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 06.04.2023 року і до закінчення нею навчання, а саме до 30.06.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

В решті вимог відмовити.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення суду в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Г.В.Павловська

Повне судове рішення складено 23.05.2023 року.