Провадження №: 2/755/6023/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2023 р.суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості про скасування наказу про припинення реєстрації безробітного та зобов`язання провести донарахування і виплату грошових коштів, -

у с т а н о в и л а:

31.08.2023 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості про скасування наказу про припинення реєстрації безробітного та зобов`язання провести донарахування і виплату грошових коштів.

Вивчивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, приходжу до висновку про те, що у відкритті провадження за вказаним позовом у порядку цивільного судочинства має бути відмовлено, з огляду на наступне.

За змістом ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України),

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 Цивільного кодексу України).

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (частина перша статті 89 ЦК України).

Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру (частини перша, третя. п`ята статті 95 ЦК України).

Судом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні дані про реєстрацію Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості, поряд із цим у вказаному реєстрі міститься інформація про те, що Київській міський центр зайнятості зареєстрований як юридична особа 18.02.1991 року.

У своїй постанові від 14.06.2021 року по справі №760/32455/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду виклав наступні висновки:

- з урахуванням цивільно-правового положення філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу, як складової частини юридичної особи, що його створила;

- згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

- розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення "заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства" (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц);

- аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що філії та представництва, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у цивільному процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у цивільному процесі, до якої пред`явлено позов, а отже неможливістю вирішення цивільного спору.

У даній справі позовну заяву подано до філії, яка згідно положень ЦК України та даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не має статусу окремої юридичної особи, відтак не може бути стороною у справі - відповідачем.

Ураховуючи викладені обставини, зазначені норми чинного законодавства, з огляду на те, що в даному випадку позов пред`явлено до відокремленого підрозділу юридичної особи (філії), який не є юридичною особою і не може бути стороною у справі, оскільки не наділений цивільно-процесуальною дієздатністю, та зважаючи на висновок Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі №760/32455/19 про застосування норми права, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості про скасування наказу про припинення реєстрації безробітного та зобов`язання провести донарахування і виплату грошових коштів на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, поскільки такий позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи положення ч. 5 ст. 186 ЦПК України суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що з огляду на визначений останнім склад сторін спору в частині відповідача, із наведених вище підстав такий позов взагалі не підлягає судовому розгляду.

Натомість позивач має право на судовий захист своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав із визначенням особи відповідача згідно положень ч. 2 ст. 48 ЦПК України, в даному випадку - юридичної особи (Київський міський центр зайнятості), а не структурного підрозділу (філії чи представництва).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 19, 47, 48, 186, 353-355 ЦПК України, ст.ст. 80,89, 95 ЦК України, -

п о с т а н о в и л а:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної філії Київського міського центру зайнятості про скасування наказу про припинення реєстрації безробітного та зобов`язання провести донарахування і виплату грошових коштів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 04.09.2023 року.

Суддя -