ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/187/23 Справа № 205/2922/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2023 року м. Дніпро
30 березня 2023 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро
заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про ухвалення додаткового рішення суду
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та франшизи
за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»
на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2022 року,-
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «ВУСО», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та франшизи, задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СК«ВУСО» на користь ОСОБА_1 17409,92 гривень - страхове відшкодування, 337,70 гривень - пеню, 53,00 гривень - три відсотки річних, 1800,00 гривень - витрати на оплату послуг експерта, що разом складає 19600,62 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 2500 гривень. Стягнуто з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 883,24 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5340 гривень, що разом складає 6223,24 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 109,16 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 660 гривень, що разом складає 769,16 гривень.

Не погодившись з рішенням суду, ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося з апеляційною скаргою.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» - задоволено частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2022 року - змінено, зменшивши суму страхового відшкодування стягнуту з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», на користь позивача ОСОБА_1 з 19600, 62 грн. до 12429, 82 грн., що складається з 10 390, 14 гривень - страхове відшкодування, 207,23 гривень - пеню, 32,45 гривень - три відсотки річних, 1800,00 гривень - витрати на оплату послуг експерта. В решті рішення суду залишено без змін (а.с.181-186).

На адресу суду апеляційної інстанції від представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» - Сокол Діани надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просили, ухвалити додаткове рішення у справі в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, судового збору в розмірі 1324, 86 грн. та професійної правничої допомоги в розмірі 2250 грн. (а.с.195-197).

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження своїх вимог заявником надано договір про надання правової допомоги № 1-20 КЮЮ від 20.01.20220, додаткова угода від 06.02.2023 року, детальний розрахунок робіт.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні та заявником не надані докази про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Щодо стягнення судового збору.

Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як передбачено частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року апеляційну скаргу ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» - задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2022 року - змінено, зменшено суму страхового відшкодування стягнуту з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», на користь позивача ОСОБА_1 з 19600, 62 грн. до 12429, 82 грн., що складається з 10 390, 14 гривень - страхове відшкодування, 207,23 гривень - пеню, 32,45 гривень - три відсотки річних, 1800,00 гривень - витрати на оплату послуг експерта. В решті рішення суду залишено без змін.

Факт сплати відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги підтверджується платіжним дорученням №30081 від 29.09.2022 року (а.с.133).

Суд апеляційної інстанції, змінивши рішення суду першої інстанції, не вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку про необхідність ухвалення додаткового судового рішення, яким задовольнити заяву частково та стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір в розмірі 484, 65 грн. пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.137, 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про ухвалення додаткового рішення суду - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» судовий збір за розгляд апеляційної скарги в розмірі 484,65 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: