Ухвала

30 березня 2023 року

м. Київ

справа № 337/1451/22

провадження № 61-4429ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2022 року, додаткове рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року та постанову Запорізького апеляційного від 01 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, та відшкодування витрат на поховання,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (далі - ТДВ «СК «Кредо») про відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, та відшкодування витрат на поховання.

В обґрунтування позову зазначили, що 13 жовтня 2020 року приблизно о 19:00 год на проспекті Соборному у м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), у результаті якої водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen LT», державний номерний знак НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер. Наслідком ДТП є смерть пішохода ОСОБА_4 , який є сином позивачки ОСОБА_1

ОСОБА_1 звернулася до страхової компанії із заявою про відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, у розмірі 180 000,00 грн.

Відповідачем заява в цій частині задоволена не була, тому ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ТДВ «СК «Кредо» 180 000,00 грн на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, та 12 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача ТДВ «СК «Кредо» 48 720,00 грн нак відшкодування витрат, понесених на поховання ОСОБА_4 .

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ТДВ «СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 180 000,00 на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника. Стягнуто з ТДВ «СК «Кредо» на користь ОСОБА_2 48 720,00 грн витрат, понесених на поховання. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року стягнуто з ТДВ «СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 000,00 грн.

Постановою Запорізького апеляційного від 01 березня 2023 року рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2022 року та додаткове рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року залишено без змін.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що ОСОБА_1 , на умовах, встановлених пунктом 1 абзацу 2 частини першої статті 1200 ЦК України, має право на отримання відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, у розмірі не меншим ніж 180 000,00 грн. Вимоги ОСОБА_2 про відшкодування витрат на поховання ОСОБА_4 у сумі 48 720,00 грн підтверджені належними та допустимими доказами, тому, відповідно до статті 1195 ЦК України, підлягають повному відшкодуванню.

28 березня 2023 року ТДВ «СК «Кредо» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2022 року, додаткове рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року та постанову Запорізького апеляційного від 01 березня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, та відшкодування витрат на поховання у загальному розмірі 228 720,00 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (268 400,00 грн), а тому відповідно до вимог ЦПК України справа є малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, та судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2022 року, додаткове рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року та постанову Запорізького апеляційного від 01 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, та відшкодування витрат на поховання відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний