Справа № 357/8404/21
Провадження № 2-др/357/31/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя Цукуров В. П.,
секретар судового засідання Чайка О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області заяву про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки в спадковому майні,
У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі «Заявник») звернулася до суду із даною заявою.
Вимоги заяви обґрунтовує наступними обставинами.
01.11.2021 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі №357/8404/21 було задоволено її позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки в спадковому майні. Визначено, що частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0457 га у відповідності з частками співвласників у праві власності на житловий будинок становлять: за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 2/5 часток, ОСОБА_2 3/10 частки та за ОСОБА_3 3/10 частки.
Проте, у самому судовому рішенні не вказаний кадастровий номер земельної ділянки, хоча Заявником подавалися відповідні докази та надавалися відповідні пояснення.
30.03.2023 року сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Таким чином, неприбуття у судове засідання 30.03.2023 року учасників даної справи не перешкоджає розгляду заяви про ухваленню додаткового рішення.
Розглядаючи дану заяву, суд ураховує наступні приписи законодавства України.
Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.
Згідно з приписами п.2 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати.
Дослідивши матеріали цивільної справи №357/8149/21, у тому числі зміст рішення суду від 01.11.2021 року, суд прийшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки без зазначення у резолютивній частині рішення повного найменування майна земельної ділянки, позивач позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на неї.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість заяви про винесення додаткового рішення, у зв`язку з чим, її вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд
Заяву позивача про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Постановити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки в спадковому майні.
Апеляційну скаргу на додаткове рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне додаткове судове рішення складено 30.03.2023 року.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .
Суддя В. П. Цукуров