Справа № 948/1493/23
Номер провадження 2/948/255/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2023 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кравець С.В.,

за участю секретаря Порохні І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Машівської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

у червні 2023 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 до складу спадщини після якої ввійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований в АДРЕСА_1 . Позивач є єдиним спадкоємцем після померлої, який належним чином прийняла спадщину, від інших спадкоємців заяв не надходило.

Натомість нотаріусом 23.08.2022р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок у зв`язку з відсутністю документів необхідних для вчинення нотаріальної дії, оскільки договір купівлі-продажу будинку від 21.09.2000р. був оформлений на підставі Закону України «Про товарну біржу», що не відповідає вимогам ст. 227 ЦК УРСР.

Водночас вказане домоволодіння, зареєстроване в органі державної реєстрації 22.09.2000р. та органом БТІ виданий технічний паспорт.

У зв`язку з наведеним, позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої матері.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

26.06.2023р. за ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження, витребувано у державного нотаріуса докази (а.с.35).

За ухвалою суду від 17.07.2023р. закрите підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті (а.с.59).

Позиції учасників судового провадження

В судове засідання сторони не з`явилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі, представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити, представник відповідача, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду (а.с.40, 66).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , яка за життя, 21.09.2000р. на Полтавській Універсальній Аграрно-Промисловій Біржі за договором купівлі-продажу № 456-Н придбала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 05.04.2021р., договором купівлі-продажу № 456-Н від 21.09.2000р., який зареєстрований в Полтавському міжміському БТІ № 52 від 22.09.2000р. та довідкою ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» № 14258 від 16.11.2021р. згідно якої проведено обстеження будинку станом на 22.10.2021р. , а згідно матеріалів бюро станом на 31.12.2012р. в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 52 зареєстроване право власності за ОСОБА_2 (а.с.14, 16-17).

Як видно з копії технічного паспорту на вказаний будинок, він виготовлений станом на 22.10.2021р. на замовлення позивача, власник у ньому не зазначений, самочинні будівлі відсутні, а згідно довідки БТІ на адресу нотаріуса № 14257 від 16.11.2021р., загальна та житлова площа будинку змінилися у зв`язку з оздобленням стін, уточненням лінійних розмірів, демонтажем кухонного вогнища, демонтажем та встановленням перегородок, переплануванням підсобних приміщень. Огорожа № 1 знищена, збудований погріб «ж», колодязь № 2, огорожу № 3, ворота огорожі № 3, які не підлягають прийняттю в експлуатацію. Нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, реставрація відсутні (а.с.18-21).

15.11.2021р. створений Витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с.22-24).

Позивач є сином померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 від 28.08.1972р. (а.с.13).

23.08.2022р. позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлої матері ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0, 1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :30:001:150 1в АДРЕСА_1 , що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.25-26).

З копій документів зі спадкової справи після померлої ОСОБА_2 вбачається, що єдиним її спадкоємцем за заповітом є позивач ОСОБА_1 , який належним чином прийняв після неї спадщину, інші спадкоємці відсутні. Позивачу видано вісім свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, житловий будинок та грошові кошти. На час смерті спадкодавець проживала одна в АДРЕСА_2 (а.с.42-53).

Однак постановою нотаріуса від 23.08.2022р. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в АДРЕСА_1 , оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку не посвідчений нотаріально (а.с.54).

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

За змістом ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_2 та належним чином прийняв спадщину, шляхом своєчасного звернення до нотаріальної контори.

Пунктом 1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом.

Оскільки постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, так як договір його купівлі-продажу укладений на товарній біржі, тобто не посвідчений нотаріально, а відтак у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових спав в нотаріальному порядку.

Оскільки договір вчинено у 2000 році, то вказаний спір має вирішуватися на підставі норм, які були чинними в момент його вчинення, тобто ЦК Української РСР 1963 року.

Так, згідно ч.ч.1, 2 ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про товарну біржу» в редакції на час укладення договору, товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення,упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Згідно ч.1, 2 ст. 15 цього Закону біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Таким чином, у період укладання оспорюваного договору купівлі-продажу існувала колізія у чинному законодавстві, оскільки згідно зі статтею 227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу житлового буднику повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б одна зі сторін є громадянином, а недотримання даної вимоги тягне недійсність договору. Проте, згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу», біржі мають право вчиняти угоди з будь-якими видами нерухомості і такі угоди не підлягають наступному нотаріальному посвідченню.

Положення статті 227 ЦК Української РСР спрямовані безпосередньо на встановлення форми договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири). Тобто, правові норми, закріплені цією статтею, мають спеціальний характер по відношенню до відповідних договорів, тоді як стаття 15 Закону України «Про товарну біржу» закріплює умови, за наявності яких угоду можна вважати біржовою. З цього випливає, що положення статті 15 Закону України «Про товарну біржу» по відношенню до угод про відчуження нерухомого майна житлового призначення мають загальний характер. Тобто, закон спеціальний переважає закон загальний.

Водночас, за змістом статей 128, 153 ЦК Української РСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди щодо всіх істотних умов. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Аналогічна норма міститься у статті 220 ЦК України, частиною другою якої встановлено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно частити першої та другої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Отже, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та належним чином прийняв після неї спадщину, але нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який мати позивача, за життя, придбала на товарній біржі, але договір не був нотаріально посвідченим, що наразі створює позивачу перешкоди для оформлення спадкових прав, але враховуючи те, що сторонами угоди були виконані всі її умови, зокрема покупець отримала майно, а продавець кошти за майно, тобто досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, після чого відбулася реєстрація в органах БТІ, а тому суд дійшов висновку, що права позивача підлягають захисту, шляхом визнання за ним права власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Машівської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 з господарськими будівлями і спорудами, які включають: сарай площею 26, 8 кв.м., сарай площею 19, 7 кв.м., літню кухню площею 15, 2 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Машівська селищна рада, місцезнаходження смт Машівка, вул. Незалежності, 93, Полтавського району Полтавської області, .

Суддя С.В. Кравець