Справа № 606/220/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Іванченко А.М., за участю секретаря судового засідання Порчик Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Недокус Віктор Ігорович до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Недокус В.І. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що позивач є співвласником вказаного вище будинку. У даному будинку, крім неї ще зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 , який вже 15 років не проживає в даному житловому приміщенні, витрати по його утриманні не несе, комунальні платежі не сплачує. Реєстрація відповідача у будинку створює позивачу певні незручності, оскільки вона не має змоги в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном. За вказаних обставин, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 15 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за даним позовом. Поставлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Недокус В.І. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив.

Враховуючи положення статті 280 ЦПК України, вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Микулинецької селищної ради 02.12.2009 року частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (частка ), що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24653518 від 02.12.2009 року виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до договору дарування від 21.09.2010 року, ОСОБА_3 належить частини будинку за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 27580094 від 08.10.2010 року виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації.

З довідки № 2672 від 30.11.2021 року виданої селищним головою Микулинецької селищної ради вбачається, що адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 17)

З акту обстеження матеріально-побутових умов за № 53 від 30.11.2021 року, вбачається, що ОСОБА_4 постійно проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 та звертався за призначенням субсидії, але до складу сім`ї ввходить син ОСОБА_2 , який зареєстрований але не проживає. Проживає в с.Варваринці близько 10 років.

З довідки № 587 від 01.12.2021 року виданої старостою с.Варваринці Микулинецької селищної ради вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає без реєстрації разом з сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.18).

З акту обстеження матеріально-побутових умов № 33 від 23.02.2023 року, підписаного комісією у складі депутата сільради ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 не проживає за вказаною адресою приблизно одинадцять років, а проживає в селі Варваринці.

Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Суб`єктами права приватної власності, згідно статті 325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Права власника житлового будинку, квартири визначені в статті 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

У відповідності до вимог статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог частини першої статті 317, частини першої статті 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до вимог статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із статтею 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

Згідно статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає більше року у будинку за адресою: АДРЕСА_1 та не з`являється, щоб знятися з реєстраційного обліку.

Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідача у спірному житловому будинку суду представлено не було.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту в порядку усунення позивачам перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, на підставі ч.1ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 280, 282, 284, 287, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Недокус Віктор Ігорович до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.) грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Суддя А.М.Іванченко