РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року

м. Рівне

Справа № 562/1756/22

Провадження № 22-ц/4815/409/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання Мороз А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач товариство з обмеженою відповідальністю "Західна

агровиробнича компанія"

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2022 року (ухвалене у складі судді Шуляка А.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" про витребування земельної ділянки та скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" про витребування земельної ділянки та скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 1,1054 га, кадастровий номер :01:001:0150 призначена для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 між ТзОВ "Західна агровиробнича компанія" та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, терміном на 7 років.

Оскільки ОСОБА_2 , станом на дату укладення оспорюваного договору, була покійна, тому договір оренди є підробленим.

ТзОВ "Західна агровиробнича компанія" користується земельною ділянкою без відповідної правової підстави.

Просив суд обов`язати ТзОВ "Західна агровиробнича компанія" повернути йому земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0150 площею 1,1054 га з цільовим призначенням "для ведення особистого селянського господарства", яка розташована на території Дерманської Другої сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, та скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0150 площею 1,1054, (номер запису про інше речове право 28043029 (спеціальний розділ) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2022 року позов задоволено.

Скасовано державну реєстрацію права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0150 площею 1,1054 га, (номер запису про інше речове право 28043029 (спеціальний розділ) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" (35601, Рівненська область, м.Дубно, провул.Центральний, 1, ) повернути ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0150 площею 1,1054 га з цільовим призначенням "для ведення особистого селянського господарства", яка розташована на території Дермаської Другої сільської ради Здолбунівського району Рівненської області.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп. судових витрат.

Рішення вмотивовано тим, що оскільки відповідач володіє спірною земельною ділянкою за відсутності вчиненого правочину це порушує права позивача як власника, позбавляє його можливості вільно розпоряджатися та користуватися земельною ділянкою, зокрема, передавати в оренду для обраного ним орендаря.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, ТзОВ "Західна агровиробнича компанія" оскаржила його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що в матеріалах справи наявна копія договору оренди землі від 07 вересня 2018 року щодо оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0150. Строк дії договору оренди складає 7 років, тобто він є чинним до 07 вересня 2025 року.

Тому висновки суду не відповідають обставинам справи.

Пояснює, що дата на договорі оренди могла бути проставлена після його укладення, що не виключає підписання договору спадкодавцем.

Просить суд скасувати оскражуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0150 площею 1,1054 га з цільовим призначенням, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Дерманської Другої сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 301524937 від 25.05.2022 року (а.с. 7)

Вищевказану земельну ділянку ОСОБА_1 успадкував після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 25 травня 2022 року серії НРТ 135722 (а.с. 8).

Згідно копії наявного у матеріалах справи договору оренди землі від 07 вересня 2018 року, між ОСОБА_2 та ТОВ "Західна агровиробнича компанія" укладено договір за яким в оренду передано належну орендодавцю земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0150 площею1,1054 га строком на 7 років, тобто до 07 вересня 2025 року (а.с. 9-10).

Згідно копії свідоцтва про смерть від 16 травня 2017 року, серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Відповідно до положень ч.4 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно положень Закону України "Про оренду землі", договір оренди укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Окрім того, згідно ст.16 Закону України "Про оренду землі", укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно з ч. 2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

За приписами ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

За змістом ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 червня 2020 року в справі №145/2047/16-ц.

Окрім цього, стала судова практика закріплює право на звернення із негаторним позовом впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №504/2864/13-ц, від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц, від 12.06.2019 у справі №487/10128/14-ц, від 11.11.2019 у справі №487/10132/14-ц).

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено у ч. 4 ст. 41 Конституції України: ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України).

Виходячи з того, що законний власний земельної ділянки ОСОБА_1 стверджує про порушення свого права власника, наявність перешкод у його здійсненні з огляду на перебування земельної ділянки у володінні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія", беручи до уваги той факт, що станом на дату укладення договору оренди землі, копія якого наявна в матеріалах справи, орендодавець за договором померла, який стороною відповідача не спростовано, апеляційний суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення місцевим судом.

Спосіб задоволення позовних вимог - шляхом повернення земельної ділянки та скасування рішень державного реєстратора - на думку апеляційного суду, є належним способом відновлення порушених прав позивачки.

Відповідно до положень ч.3 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Оскільки з 16 січня 2020 року законодавцем виключено такий спосіб захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права, а наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право оренди земельної ділянки за відповідачем, яке не ґрунтується на укладених додаткових угодах до договору оренди землі, порушує права та законні інтереси позивача на користування та розпорядження своїм майном, то ефективним способом захисту порушених прав позивача є скасування рішень державного реєстратора.

Аналогічна правова позиція міститься постанові Верховного Суду від 30 червня 2020 року в справі №992/3130/19.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" залишити без задоволення, а рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2022 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий суддя Шимків С.С.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.