Номер провадження: 22-ц/813/5198/23
Справа № 496/207/23
Головуючий у першій інстанції Пасечник М. Л.
Доповідач Ігнатенко П. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач): Ігнатенко П.Я.,

суддів: Орловської Н.В.,

Пузанової Л.В.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 12 січня 2023 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною вище заявою, в якій просила суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 28 липня 2005 року у вигляді арешту накладеного на майно ОСОБА_1 , а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 12 січня 2023 року заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову на підставі ч.4 ст.183 ЦПК України повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 12 січня 2023 року, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що повертаючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд виходив з невідповідності її вимогам абз.2 ч.2 ст.183 ЦПК України. Вказані висновки, на думку скаржника, є помилковими, оскільки рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не знаходилось та не знаходиться на теперішній час на примусовому виконанні. На примусовому виконанні знаходилась лише ухвала Біляївського районного суду Одеської області від 28.07.2005 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 . Зі спливом 17-ти років виконавче провадження закрито, виконавчі дії не проводяться та матеріали виконавчого провадження не збереглися.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Повертаючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що у порушення абзацу 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК заявником до клопотання не додано доказів надіслання (надання) заяви іншим учасникам справи (провадження).

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Загальні вимоги щодо форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановлені положеннями ст. 183 ЦПК України.

Відповідно до абз.2 ч.2 статті 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

У відповідності до ч.4 статті 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Зі змісту положень ст.183 ЦПК України вбачається, що необхідність подання до суду доказів надіслання (надання) заяви, скарги, клопотання чи заперечення іншим учасникам справи (провадження) встановлена виключно до випадків звернення особи із такими документами до суду на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Виходячи викладене, суд першої інстанції, приходячи до висновку про порушення заявником наведених вище вимог ЦПК України, повинен був встановити обставини, що обумовлювали обов`язок заявника дотримуватись таких вимог, а саме встановити, що судове рішення, по якому забезпечені позовні вимоги і про скасування яких йдеться у клопотанні, перебуває на стадії виконання.

Разом з тим, матеріали справи не місять жодних доказів наведених обставин, а тому висновок суду першої інстанції про порушення заявником абзацу 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК є передчасним.

Окрім того, в заяві про скасування заходів забезпечення позову взагалі не зазначено інших учасників справи (провадження), а тому не зрозуміло кому саме повинно бути надіслано копія зазначеного клопотання.

Таким чином, суд першої інстанції вважаючи заяву такою, що не відповідає вимог абз.2 ч.2 ст.183 ЦПК України, не встановивши при цьому перебування на стадії виконання судового рішення в межах якого забезпечені позовні вимоги, прийняв передчасне рішення про повернення з аяви про скасування заходів забезпечення позову заявнику на підставі ч.4 ст.184 ЦПК України.

При цьому, апеляційний суду звертає увагу суду першої інстанції на те, що для повного, всебічного та об`єктивного дослідження і встановлення фактичних обставин, що мають важливе значення для правильного вирішення справи, необхідно перевірити виконання заявником вимог ч.1 ст.183 ЦПК України, недотримання якої є самостійною підставою для повернення заяви без розгляду.

Клопотання про скасування забезпечення позову має містити відомості про те, в межах якої цивільної справи забезпечено позов, її номер, данні сторін та інших учасників справи, оскільки суд при розгляді клопотання має встановити стадію розгляду і результати розгляду даної справи, та чи є підстави вирішувати питання щодо скасування заходів забезпечення позову згідно вимог ст. 158 ЦПК України.

Відповідно п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, ухвала суду першої інстанції, як така, що ухвалена без дотримання вимог процесуального закону відповідно до п. 4 ч. 1ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.374, 379, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 12 січня 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Н.В.Орловська

Л.В.Пузанова