Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/3114/23
Провадження № 2-о/357/135/23
У Х В А Л А

23 березня 2023 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. розглянувши клопотання заявника ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою,заінтересована особа: Узинська державна нотаріальна контора Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення юридичного факту.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 березня 2023 року головуючим суддею по справі визначений суддя Орєхов О.І.

Справа була отримана суддею для розгляду 22 березня 2023 року, згідно контрольного журналу судових справ та матеріалів, переданих для розгляду.

Одночасно з заявою, заявником ОСОБА_1 було подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору, з наступних підстав.

Судовий збір за подану ним до суду заяву про встановлення факту становить 536,80 грн. Сума його річного доходу за 2022 рік становить 124,00 грн., що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 17.03.2013 року. Тобто 5% річного доходу за 2022 рік, відповідно становить 6,20 грн., що є меншим за розмір судового збору. Просив суд, враховуючи його майновий стан, звільнити від сплати судового збору на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки розмір судового збору, який йому необхідно сплатити перевищує 5 % розміру його річного доходу за попередній календарний рік.

Відповідно до ст.293 ЦПК України заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядається судом в порядку окремого провадження.

Частиною 3 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Нормами статей 175 та 177 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684,00 грн.

Відповідно до пп.4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження, встановлений судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 536,80 грн.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства, сума судового збору, яку заявник повинен був сплатити за подачу заяви про встановлення факту, становить 536,80 грн.

Згідно ч.1, 3 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину- інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Разом із тим, ураховуючи положення п. 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі"), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим, при здійсненні правосуддя у цивільних справах, суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Отже, чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Суд може звільнити заявника від сплати судового збору, якщо він певний час не отримував дохід та зміг це довести.

Відповідне положення міститься в ухвалі КАС ВС від 2 серпня 2019 року № 761/12145/17.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши клопотання заявника та додані письмові докази, суддя дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору підлягає задоволенню з наступних підстав.

В Постанові КАС Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі № 160/12251/20 дійшов висновку, що документом, який відображає реальну суму доходу позивача за попередній календарний рік може бути, зокрема, довідка про суми виплачених доходів та утриманих податків, яка формується на підставі відомостей, що містяться у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

Так, з Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків № 1412-1002-23-02677, станом на 17.03.2023 року, убачається, що у 2022 році ОСОБА_1 отримував дохід у розмірі 124,22 грн.

Наведене підтверджує, що 5% річного доходу заявника за попередній календарний рік є значно меншим за розмір судового збору, який згідно чинного законодавства він повинен сплатити за подану ним до суду заяву (536,80 грн.).

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З оглядку на вищевикладене, суддя дійшов висновку, що заявник ОСОБА_1 має скрутне матеріальне становище, немає змогу сплатити судовий збір у розмірі визначеному законодавством, а тому його клопотання про звільнення від сплати судового збору по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Узинська державна нотаріальна контора Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення юридичного факту підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 8 Закону України "Про судовий збір", ст.133,136, 177, 294, 353 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору у розмірі 536,80 грн. за подачу до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області заяви, заінтересована особа: Узинська державна нотаріальна контора Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення юридичного факту

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О. І. Орєхов