ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3718/23 Справа № 2-1001/11 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко Н.В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2022 року по справі за заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2022 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Вказана заява Банку мотивована тим, що рішенням суду від 12 жовтня 2011 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно стягнута заборгованість за кредитним договором № 183/Р-07 від 19 липня 2007 року в розмірі 1 304 033,31 грн.. Представник позивача вважає, що в рішенні суду не вказана сума заборгованості у валюті, а лише вказаний еквівалент суми у гривні, що не відповідає валюті договірного зобов`язання, та може ускладнити виконання рішення і зумовити виникнення суперечок щодо загальної суми боргу, яка підлягає стягненню з відповідачів. Також, представник вважає, що при ухвалені рішення судом не зазначено точної грошової суми, присудженої до стягнення в доларах США, про яку зазначав в позові та просив стягнути банк.

Враховуючи викладене, Банк просив винести додаткове рішення, яким викласти другий абзац резолютивної частини в наступній редакції: «Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 183/Р-07 від 19.07.2007р. станом на 20.05.2009р. в сумі 163 562, 32дол. США, що за курсом 7,9727 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.10.2011р. складає 1 304 033грн. 31Коп.».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2022 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення суду.

Ухвала суду мотивована тим, що зі змісту рішення суду від 12 жовтня 2011 року вбачається, що суд дійшов висновку, як у мотивувальній частині, так і у резолютивній частині про стягнення заборгованості у гривні, оскільки грошовою одиницею в Україні є гривня. При цьому, суд зазначив, що заявник фактично просить змінити зміст резолютивної частини, і просить зазначити, що стягненню підлягає сама сума заборгованості в розмірі 163 562, 32дол. США, що є еквівалентом 1 304 033,31 грн..

В апеляційній скарзі акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просило ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що договірні зобов`язання сторін виникли в іноземній валюті, а тому суд у рішення мав зазначити, що стягненню підлягає 163 562,32 доларів США, а не лише її еквівалент у гривні.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 183/Р-07 від 19 липня 2007 року у розмірі 1 304 033,31 грн.. У задоволенні іншої частини позову було відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року рішення суду від 12 жовтня 2011 року було скасоване та у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 29 липня 2020 року постанова Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року скасована та справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2011 року скасовано та в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року постанова Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року скасована та залишено в силі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2011 року.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Резолютивна частина рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2011 року є зрозумілою, там зазначено, що стягнута солідарно заборгованість за кредитним договором, з посиланням на те, що грошовою одиницею в Україні є гривня.

При цьому, в мотивувальній частині зазначено, що заборгованість за кредитною угодою № 183/Р-07 від 19 липня 2007 року станом на 20 травня 2009 року в розмірі 1 304 033 грн. 31 коп. є еквівалентом 163 562,32 дол. США (за таким розрахунком: сума заборгованості 163562,32 дол. США х 7,9727 = 1304033,31грн.).

В заяві про винесення додаткового рішення, банк фактично просить змінити зміст його резолютивної частини, і просить зазначити, що стягненню підлягає сама сума заборгованості в розмірі 163 562, 32дол. США, що є еквівалентом 1 304 033грн. 31коп.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Встановлено, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2011 року, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 183/Р-07 від 19 липня 2007 року у розмірі 1 304 033,31 грн., залишене без змін Постановою Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року.

Залишаючи без змін рішення суду від 12 жовтня 2011 року, Верховний Суд не зазначив про будь-які порушення щодо стягнення заборгованості, саме в гривні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви банку про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Доводи апелянта в скарзі про те, що договірні зобов`язання сторін виникли в іноземній валюті, а тому суд у рішення мав зазначити, що стягненню підлягає 163 562,32 доларів США, а не лише її еквівалент у гривні, - колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що Банк по суті заяви просить змінити зміст резолютивної частини, зазначивши, що стягненню підлягає сума заборгованості в розмірі 163 562, 32дол. США, що є еквівалентом 1 304 033грн. 31коп., тоді як вказане є недопустимим.

Інші твердження апелянта колегією суддів перевірені та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, суд першої інстанції дотримався вимог процесуального закону, а тому оскаржувана ухвала як законна підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко