Справа № 165/1088/23 Головуючий у 1 інстанції: Василюк А. В.
Провадження № 22-ц/802/527/23 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 03 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Нововолинського міського суду Волинської області із даним позовом.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 03 квітня 2023 року постановлено дану цивільну справу передати на розгляд до Ковельського міськрайонного суду Волинської області.

Не погодившись із даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу суду, яку обґрунтовано недотриманням вимог процесуального законодавства в частині визначення підсудності. Вважає, що позов пред`явлено за місцем фактичного перебування позивача, оскільки на час звернення із позовом дитина проживає разом з нею, тому вимога про стягнення аліментів може бути розглянута за правилами альтернативної підсудності, тобто і за місцем фактичного проживання позивача.

На підставі зазначеного ОСОБА_1 просила ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи питання щодо підсудності справи Ковельському міськрайонному суду Волинської області, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) сторін у справі значиться за межами юрисдикції Нововолинського міського суду, а розгляд справи по суті не розпочато, суд вважав за необхідне передати справу в порядку ст.31 ЦПК України за підсудністю на розгляд суду, якому територіально підсудна ця справа, а саме на розгляд до Ковельського міськрайонного суду Волинської області. , а тому підстави для розгляду цього позову Нововолинським міським судом відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд», встановлений законом», передбачає, зокрема, й дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Параграфом 3 глави 2 розділу І ЦПК України визначено територіальну юрисдикцію (підсудність) справи.

Частиною першою статті 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з частиною першою статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Вказаною нормою передбачено чіткий перелік позовних заяв, які можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд до іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання сторін є АДРЕСА_1 . Надана інформація підтверджується долученими до позову копіями паспортів громадян України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Звертаючись із позовом до Нововолинського міського суду Волинської області, ОСОБА_1 зазначала, що вона фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . На підтвердження даної обставини долучила до справи копію довідки, виданої ОСББ «Затишок1» від 01.12.2022.

1 грудня 2021 року набрав чинності Закон України від 5 листопада 2021 року № 1871-IX «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» (далі Закон № 1871-IX), який регулює відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, а також встановлює порядок надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг.

З метою реалізації положень Закону № 1871-IX, 7 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» (набрання чинності 14 березня 2022 року), якою затверджено: Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), Порядок створення, ведення та адміністрування реєстрів територіальних громад, Порядок електронної інформаційної взаємодії між інформаційно-комунікаційними системами та передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру.

В контексті вищезгаданих нормативних актів документом, що підтверджує відомості про місце проживання (перебування) особи або інформацію про відсутність таких відомостей на дату та час його формування, є витяг із реєстру територіальної громади, який видається органом реєстрації або центром надання адміністративних послуг у паперовій формі за зверненням особи, яка декларує/реєструє місце проживання (перебування), власника (співвласників) житла, законного представника (представника) особи або власника (співвласника) житла, уповноваженої особи житла, іпотекодержателя або довірчого власника.

Суб`єкт звернення для отримання витягу може також звернутися через Єдиний державний вебпортал електронних послуг після проходження ним електронної ідентифікації та автентифікації.

Отже, в розумінні ст. 28 ЦПК України має значення лише зареєстроване місце проживання чи перебування позивача.

Однак, станом на момент апеляційного розгляду матеріали справи не містять документу, який би підтверджував реєстрацію її місця проживання чи перебування на території м. Нововолинська, зокрема за вказаною нею адресою.

Із огляду на викладені норми процесуального закону, суд першої інстанції, встановивши, що позов подано до суду за місцем проживання, яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, дійшов правильного та вмотивованого висновку щодо його передачі за підсудністю в порядкуп.1 ч.1 ст.31 цього Кодексу до Ковельського міськрайонного суду Волинської області.

Доводи апеляційної скарги викладеного не спростовують, оскільки довідка ОСББ не є належним та достатнім доказом на підтвердження зареєстрованого місця перебування позивача.

Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини дев`ятої статті 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги в своїй сукупності зводяться до незгоди із висновком суду першої інстанції та власного тлумачення позивачем норм процесуального закону.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням встановлених обставин справи, доводи позивача не дають правових підстав для інших висновків, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, і не вказують на допущення судом порушень процесуального права чи невідповідності висновків суду обставинам справи, які б були обов`язковою підставою для скасування оскаржуваної ухвали, а тому апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст.268, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Нововолинського суду Волинської області від 03 квітня 2023 року у даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 15 червня 2023 року

Головуючий

Судді