№ 336/666/21
провадження № 2/336/68/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Нєдєльчевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лелека 8» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

29.01.2021 р. об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лелека 8» звернулося до суду з позовною заявою, в якій зазначило, що відповідачі є співвласниками багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ «Лелека 8». Згідно статуту ОСББ являється балансоутримувачем і здійснює утримання та обслуговування будинку.

Згідно п.8 ч.2 розділу V статуту ОСББ «Лелека 8» зазначено, що співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Згідно розрахунку, заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.08.2018 р. по 31.12.2020 р. складає 11358,34 грн.

Відповідно до виписки з протоколу загальних зборів ОСББ від 23.12.2017 р. витрати на утримання будинку та прибудинкової території складають 3,90 грн. за 1 кв.м.

Згідно виписки з протоколу № 5 загальних зборів ОСББ від 23.12.2018 р. витрати на утримання будинку та прибудинкової території складають 4,90 грн. за 1 кв.м.

Згідно виписки з протоколу загальних зборів ОСББ від 26.01.2020 р. витрати на утримання будинку та прибудинкової території складають 6,00 грн. за 1 кв.м.

Вимога голови правління ОСББ «Лелека 8» про погашення заборгованості залишена відповідачами без задоволення.

Посилаючись на положення ЗУ «Про об`єдання співвласників багатоквартирного будинку», ЗУ «Про особливості здійснення прав власності у багатоквартирному будинку», ст.625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку витрати по оплаті за утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.08.2018 р. по 31.12.2020 р. в розмірі 11358,34 грн., 3% річних у розмірі 824,31 грн. та інфляційне збільшення боргу у розмірі 1591,26 грн., а всього 13773,81 грн.

Ухвалою від 09 березня 2021 року відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін на 12 травня 2021 року.

12.05.2021 р. розгляд справи відкладено на 18.08.2021 р. на підставі ч.5 ст.223 ЦПК України.

18.08.2021 р. розгляд справи відкладено на 28.09.2021 р. на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України.

28.09.2021 р. розгляд справи вікладено на 17.11.2021 р. на підставі п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України.

17.11.2021 р. розгляд справи відкладено на 24.12.2021 р. у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті.

24.12.2021 р. розгляд справи відкладено на 13.01.2022 р. за клопотанням представника позивача, надано строк для ознайомлення з зустрічним позовом.

13.01.2022 р. розгляд справи відкладено на 18.02.2022 р. через зайнятість судді в іншому провадженні.

18.02.2022 р. розгляд справи відкладено на 04.04.2022 р. на підставі ст.40 ЦПК України, не вирішено заяву про відвід судді.

04.04.2022 р. розгляд справи відкладено на 20.05.2022 р. за клопотанням відповідача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України.

20.05.2022 р. розгляд справи відкладено на 18.07.2022 р. через перебування судді в нарадчій кімнаті.

18.07.2022 р. розгляд справи відкладено на 22.09.2022 р., надано відповідачам строк на оскарження ухвали суду від 18.07.2022 р. про відмову у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3

22.09.2022 р. розгляд справи відкладено на 27.10.2022 р. за клопотанням відповідача на підставі п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України.

27.10.2022 р. провадження у справі зупинено на підставі п.п.15.10-15.12 п.15 ч.1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

23.11.2022 р. поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 16.01.2023 р.

16.01.2023 р. розгляд справи відкладено на 23.03.2023 р. на підставі ч.5 ст.223 ЦПК України.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до суду не з`явились, про розгляд справи повідомлялись у встановленому законом порядку, в процесі розгляду справи подавали заяви про розгляд справи без їх участі.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість прибути до суду та не бажання приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Судом не встановлено підстав, визначених ст.223 ЦПК України для відкладення судового розгляду, оскільки відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в процесі судового розгляду подав відзив на позов (т.1 а.с.44-46) та в повній мірі мав змогу реалізувати свої права, як сторони у справі.

Суд розглянув справу за відсутності відповідача ОСОБА_2 на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу 23.03.2023 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін,суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 18 березня 2016 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лелека 8» було зареєстровано як юридичну особу з організаційно-правовою формою - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та присвоєно (т.1 а.с.10).

Установчими зборами ОСББ «Лелека 8», оформленими протоколом від 13.03.2016 р., затверджено Статут ОСББ «Лелека 8» (т.1 а.с.11-17).

Згідно із пунктом 1 розділу І Статуту ОСББ «Лелека 8», Об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до розділу ІІ Статуту метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

Завданням та предметом діяльності Об`єднання є, серед іншого, забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

Згідно із пунктами 1, 2 розділу ІV Статуту джерелами фінансування є кошти Об`єднання, які складаються, в тому числі, з внесків і платежів співвласників. Сплата встановлених загальними зборами Об`єднання внесків і платежів є обов`яковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання встановлюється виключно пропорційно до загальної площі будинків, квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників встановлюється загальними зборами Об`єднання відповідно до законодавства та Статуту.

При цьому співвласники Об`єднання зобов`язані своєчасно і у повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (пункт 2 розділу V Статуту).

Як свідчать матеріали справи, 23 грудня 2017 року загальними зборами співвласників було прийнято рішення, оформлене протоколом, про затвердження витрат на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 3,90 грн. за 1 кв.м. (т.1 а.с.18-19); протоколом від 23.12.2018 р. - 4,90 грн. за 1 кв.м. (т.1 а.с.20-21); протоколом від 26.01.2020 р. - 6,00 грн. за 1 кв.м. (т.1 а.с.22-23).

Прийняте загальними зборами рішення про затвердження розмірів внесків є діючим, ніким неоспореним та не скасованим.

Встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками, кожен по 1/3 частці, квартири АДРЕСА_2 (а.с.24).

Відповідно до відомостей Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (т.1 а.с.35, 36, 37) щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 .

Вищевикладене підтверджується наданими позивачем письмовими доказами.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином завіреній копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ч.2 ст.95 ЦПК України). Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу (ч.6 ст.95 ЦПК України).

Підстав для витребування оригіналів письмових доказів, копії яких завірені належним чином представником позивача, судом не встановлено.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Частиною першою статті 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

У статті 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

За змістом частин першої другої статті 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; укладати договори; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності; використовувати допоміжні приміщення у багатоквартирному будинку для потреб органів управління об`єднання; встановлювати сервітути, здавати в оренду допоміжні приміщення та інше спільне майно багатоквартирного будинку. Загальні збори об`єднання мають право делегувати асоціації, до якої входить об`єднання, частину повноважень своїх органів управління.

Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що ОСББ має право забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, Для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання; вимагати відшкодування збитків, заподіяних спільному майну об`єднання з вини власника або інших осіб, які користуються його власністю; вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів; виступати засновником (учасником) інших юридичних осіб. Реалізація прав об`єднання, визначених цією статтею, здійснюється його правлінням за дорученням загальних зборів та відповідно до статуту об`єднання.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

У статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначено Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-VIII), який регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Частиною першою статті 7 Закону № 417-VIII визначені обов`язки співвласників багатоквартирного будинку, зокрема: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (частина друга статті 7 Закону № 417-VIII).

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Особа, яка є власником (співвласником) квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, у тому числі у якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна відповідно до розміру своєї частки та затверджених тарифів, а також сплачувати вартість інших комунальних послуг.

Отже, співвласник житлового приміщення у житловому комплексі, в якому створене Об`єднання несе обов`язок зі сплати внесків відповідно до прийнятих загальними зборами рішень, а також з оплати інших платежів за спожиті житлові або комунальні послуги.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правило статті 526 ЦК України є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За приписами статей 530, 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

ЦК України передбачає спеціальні засоби, які забезпечують захист майнових інтересів кредитора на випадок невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань боржником, які є видами забезпечення виконання зобов`язання.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно із частинами першою та третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачі неналежним чином не виконували свої зобов`язання як співвласники, покладені на них Статутом Об`єднання та Законом, своєчасно та у повному обсязі не оплачували обов`язкові внески співвласників, внаслідок чого за період з 01 серпня 2018 року по 31 грудня 2020 року у них виникла заборгованість у розмірі 11358,34 грн, що підтверджується відповідним розрахунком суми боргу (т.1 а.с.8).

Також з викладеного у позові розрахунку інфляційних втрат від знецінення грошових коштів по сплаті внесків відповідачами та 3 % річних видно, що вони обраховані позивачем за весь період прострочення сплати коштів за надання послуг, а саме з 01 серпня 2018 року по 31 грудня 2020 року, та складають 1591,25 грн. та 824,31 грн. відповідно.

Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості у відповідності до ст. 625 ЦК України, відповідачами не надано, а тому він приймається судом до уваги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц вказала на те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення, і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Отже, встановивши, що ОСББ «Лелека 8» на законних підставах забезпечує надання послуг відповідачам, які є членами цього Об`єднання та власниками житлового приміщення, проте не виконують своїх зобов`язань зі щомісячної сплати внесків за отримані та спожиті послуги належним чином, внаслідок чого мають заборгованість у загальному розмірі 13 773,81 грн., суд дійшов висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача цієї суми заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Вирішуючи питання про судові витрати суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 2270 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 211, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лелека 8» (м.Запоріжжя, вул.Спартака Маковського, 8, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лелека 8»заборгованість в сумі 13773,81 грн. (заборгованість по оплаті утримання будинку та прибудинкової території 11358,34 грн.; 3% річних 824,31 грн.; сума інфляційних витрат 1591,26 грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лелека 8» судовий збір в сумі 756,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лелека 8» судовий збір в сумі 756,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лелека 8» судовий збір в сумі 756,67 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 30 березня 2023 року.

Суддя О.В.Дмитрюк