Справа № 591/589/20
Провадження № 2/591/399/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання - Чмуневич М.О.

представника відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Фактор» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Грін Фактор» звернулося до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 та свої вимоги мотивує тим, що 08 липня 2019 року між ТОВ «Лайм Мані» та відповідачкою було укладено кредитний договір №ЛМ-00599726 на суму 5500, 00 грн. з оплатою процентів за користування кредитом.

Зазначений кредитний договір про надання фінансового кредиту був укладений за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті Товариства: www.vashagotivochka.ua.

Під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства позичальник надала всі необхідні відомості шляхом заповнення обов`язкових реквізитів Кредитного договору та проставила відмітку про надання дозволу на обробку персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, що відповідає Закону України «Про захист персональних даних» та рекомендаціями Уповноваженого ВРУ з прав людини щодо застосування положень цього закону.

Примірник кредитного договору був наданий позичальнику в її особистому кабінеті.

Зазначає, що на сайті: www.vashagotivochka.ua. було розміщено Правила надання грошових коштів у позику онлайн Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайм Мані», які є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст. 641 та 644 ЦКУ, укласти договір на умовах, що запропоновані Товариством.

Ці Правила є невід`ємною частиною договору, так званою його «публічною» частиною.

На підставі даних, зазначених у Заявці, інформаційна система Товариства здійснювала реєстрацію Клієнта на Сайті товариства та формувала Особистий кабінет, де він має змогу ознайомитися з договором(ами), поточним станом заборгованості, оплатити заборгованість тощо.

Рішення про надання кредиту приймалось Товариством на підставі автоматизованої обробки персональних даних Клієнта і інформації отриманої про нього із законних джерел, зокрема інформації бюро кредитних історій.

Товариство інформувало Клієнта про прийняте рішення про реєстрацію на Сайті та щодо можливості надання кредиту чи про відмову у наданні шляхом надсилання SMS-повідомлення на телефонний номер, зазначений в Заявці.

SMS-повідомлення містило код підтвердження, який клієнт мав ввести у спеціальне поле на Сайті для того, щоб завершити реєстрацію та генерацію Особистого кабінету, а також щоб підтвердити умови отримання кредиту (суму, процентну ставку, строк).

Також клієнту надавався повний доступ для ознайомлення із «індивідуальною» частиною договору на Сайті Товариства і знову пропонувалось підтвердити свій намір щодо отримання кредиту шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

«Індивідуальна» частина договору - містила всі істотні умови кредитного договору, визначені ЦКУ (суму кредиту, процентну ставку за користування, строк надання кредиту), а також всі необхідні умови, зазначені в статті 6 Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Електронний примірник «індивідуальної» частини кредитного договору зберігається в Особистому кабінеті. На вимогу Клієнта Товариство може надати укладений договір на паперовому носії.

Кредит видавався шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на картковий рахунок клієнта, зазначений в Заявці.

Згідно п. 1.1 Кредитного договору від 08 липня 2019 року №ЛМ-00599726 Кредитодавець передає позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 5500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 1.2 строк дії Кредитного договору складає 365 днів. Кредитний договір набирає чинності у день надання Кредиту (безготівкового перерахунку суми Кредиту на банківський (картковий) рахунок, вказаний Позичальником або надання готівкових коштів Позичальникові). Закінчення строку дії Кредитного договору не припиняє зобов`язання, яке не було виконане належним чином однією зі сторін.

Пунктом 1.3 визначено, що строк користування Кредитом складає 16 (шістнадцять) днів, а у випадках, передбачених цим Кредитним договором, може бути продовжений до 96 (дев`яносто шести) днів включно.

Згідно п.1.4-1.4.2 зазначеного договору проценти за користування Кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування Кредитом:

-у розмірі 2,0% від суми наданого Кредиту за кожен день користування Кредитом протягом 16 (шістнадцяти) календарних днів з дня надання Кредиту;

-у розмірі 2,5% від суми наданого Кредиту за кожен день користування Кредитом з дня наступного за днем закінчення строку, передбаченого пунктом 1.4.1 Договору, якщо зобов`язання не виконані Позичальником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з дати надання Кредиту.

Також у випадку порушення Позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми Кредиту та/або процентів за користування Кредитом Кредитодавець має право нарахувати Позичальнику пеню в розмірі 2,5% (два цілих п`ять десятих відсотка) від суми залишку Кредиту за кожен день прострочення повернення заборгованості, починаючи з дев`яносто сьомого дня з моменту надання Кредиту до дня повного погашення заборгованості за Кредитом, що передбачено п. 5.6 Кредитного договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайм Мані» відступило право вимоги за Кредитним договором на підставі договору факторингу від 06 серпня 2019 р. на користь нового кредитора, яким було Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Фактор», юридична особа, яка створена та існує відповідно до законодавства України.

Оскільки відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконувала належним чином, виникла заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 32 666,31 грн., з яких: заборгованість по сумі кредиту 5500,00 грн., заборгованість по процентам 12760,00 грн., з яких 1760,00 грн. нараховано відповідно до п.1.4.1 Кредитного договору, а 11 000,00 грн. нараховано відповідно до п.1.4.2 Кредитного договору від 08 липня 2019 року №ЛМ-00599726 пеня 14300,00 грн., три проценти річних від простроченої суми - 106,31 грн., нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 32 666,31 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 липня 2020 року, ухваленим в справі за вищезазначеним позовом, позов ТОВ «Грін Фактор» задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Грін Фактор» заборгованість за кредитним договором в сумі 32 666 грн. 31 коп. та судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп. (а.с.83-84).

11 лютого 2021 року від відповідачки ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд вказаного заочного рішення, в якій посилається на те, що відповідач в судове засідання не з`явилася, оскільки не знала про існування справи, жодної судової повістки не отримувала. Вказує на те, що посилання позивача про те, що між сторонами нібито був укладений кредитний договір, не відповідає дійсності. Також вважає, що позивач нараховує відсотки, які не відповідають договору. Стверджує, що не отримувала кредит (кредитну карту) і не укладала кредитний договір. Посилаючись на вказане, просить скасувати заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 липня 2002 року по справі та призначити справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 94-96).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми 23 червня 2021 року скасовано заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 липня 2020 року по справі №591/589/20 за вказаним позовом та призначено справу за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання на 18 жовтня 2021 року о 16 год. 00 хв.

18 жовтня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 24 січня 2021 року, 16 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням представника відповідачки про відкладення розгляду справи.

24 січня 2022 року у зв`язку із перебуванням головуючого судді Сидоренко А. П. в розгляді справі №591/4567/19, провадження №2/591/78/22, розгляд зазначеної справи відкладено до 31 березня 2022 року о 16-00 год.

Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми.

Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року.

Справа призначена до розгляду на 03 серпня 2022 року, о 16 год.00 хв.

03 серпня 2022 року від представника відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що позивач в позові зазначає, що відповідачка отримала кредит, але жодних доказів не надає.

Також позивач посилається на те, що між сторонами нібито був укладений кредитний договір, але це не відповідає дійсності. Оскільки відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Крім того, позивач нараховує відсотки, але вони не відповідають договору.

Тому позивач посилається на неукладений договір і жодного разу на доведення обставин, на які позивач посилається в позові не надає.

Сторона відповідача стверджує, що не отримувала кредит (кредитну карту) і не укладала кредитний договір. З цього приводу існує практика Верховного суду. Неустойка є завищеною (а.с.172-173).

03 серпня 2022 року протокольною ухвалою суд розгляд справи відкладено до 19 жовтня 2022 року 16 год. 20 хв. у зв`язку з неявкою представника позивача та відсутністю відомостей про належне сповіщення про дату та час розгляду справи.

19 жовтня 2022 року розгляд справи відкладено до 27 грудня 2022 року, 15 год. 00 хв. у зв`язку із зайнятістю головуючого судді у розгляді справи № 591/6827/21, провадження №2/591/592/22.

27 грудня 2022 року у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою, розгляд справи відкладено до 13 лютого 2023 року 16 год. 20 хв.

13 лютого 2023 року у зв`язку із перебуванням головуючого судді Сидоренко А.П. в нарадчій кімнаті у розгляді справи № 591/1851/21 провадження № 2/591/309/22, розгляд справи відкладено до 27 березня 2023 року, 16год. 20 хв.

В зазначеному судовому засіданні представник відповідачки заперечував проти позову, просив застосувати загальні та спеціальні строки позовної давності, а також застосувати вимоги ст. 551 ЦК України, оскільки неустойка в три рази більше, ніж тіло кредиту. Сума відсотків не узгоджується з договором. Договір відповідачка не підписувала, доказів належності ідентифікатора суду не надано. Не надано доказів отримання нею електронного підпису. Не відповідає дійсності довідка про успішне зарахування коштів, лише деталі транзакції. Є загальновідомим факт про випадки шахрайства, коли невідомі особи використовували персональні дані інших осіб. Відповідачка не зверталася до правоохоронних органів, оскільки це право особи, а не обов`язок. Зазначає, що тягар доведення вимог лежить на позивачеві. Позивач мав витребувати виписку по рахунку відповідачки.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідачка про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в судове засідання не з`явилася.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайм Мані» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №ЛМ-00599726 на суму 5500,00 грн. Зазначений кредитний договір про надання фінансового кредиту був укладений за допомогою відповідного електронного сервісу, що міститься на офіційному сайті Товариства: www.vashagotivochka.ua (а.с. 6-10).

Відповідно до п. 1.2 строк дії Кредитного договору складає 365 днів. Кредитний договір набирає чинності у день надання Кредиту (безготівкового перерахунку суми Кредиту на банківський (картковий) рахунок, вказаний Позичальником або надання готівкових коштів Позичальникові). Закінчення строку дії Кредитного договору не припиняє зобов`язання, яке не було виконане належним чином однією зі сторін.

Пунктом 1.3 визначено, що строк користування Кредитом складає 16 (шістнадцять) днів, а у випадках, передбачених цим Кредитним договором, може бути продовжений до 96 (дев`яносто шести) днів включно.

Згідно п.1.4-1.4.2 зазначеного договору від 08 липня 2019 року № ЛМ-00599726 проценти за користування Кредитом нараховуються за фактичну кількість днів користування Кредитом:

-у розмірі 2,0% від суми наданого Кредиту за кожен день користування Кредитом протягом 16 (шістнадцяти) календарних днів з дня надання Кредиту;

-у розмірі 2,5% від суми наданого Кредиту за кожен день користування Кредитом з дня наступного за днем закінчення строку, передбаченого пунктом 1.4.1 Договору, якщо зобов`язання не виконані Позичальником належним чином, наступні 80 календарних днів до 96 календарного дня включно з дати надання Кредиту.

Також у випадку порушення Позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми Кредиту та/або процентів за користування Кредитом Кредитодавець має право нарахувати Позичальнику пеню в розмірі 2,5% від суми залишку Кредиту за кожен день прострочення повернення заборгованості, починаючи з дев`яносто сьомого дня з моменту надання Кредиту до дня повного погашення заборгованості за Кредитом, що передбачено п. 5.6 Кредитного договору.

У відповідності до підтвердження АТ «ПУМБ» № КНО-20.9.1.1/256 від 20 грудня 2019 року 08 липня 2019 року через платіжний сервіс АТ «ПУМБ» було проведено успішно видачу займу з ТОВ «Лайм Мані» (5500,0 грн.) на карту клієнта за номером НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), належній ОСОБА_3 (а.с. 13).

Згідно Детального розпису сукупної вартості кредиту, який є Додатком №1 до кредитного договору № ЛМ-00599726 від 08 липня 2019 року відповідачка повинна була сплатити до 11 жовтня 2019 року 18 260,00 грн., з яких 5500,00 грн. платіж по кредиту; 1760,00 грн. платіж по відсоткам, нарахованим відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору; 11000,00 грн. - платіж по відсоткам, нарахованим відповідно до п. 1.4.2 Кредитного договору (а.с.11-12).

Оскільки боржником не було сплачено жодної суми, ОСОБА_2 було нараховано 14300,00 грн. пені відповідно до п. 5.6 Кредитного договору.

Відповідачкою умови договору не виконувались, в зв`язку з чим станом на 23 січня 2020 року утворилась заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 32 666,31 грн., з яких: заборгованість по сумі кредиту 5500,00 грн., заборгованість по процентам 12760,00 грн. (з яких 1760,00 грн. нараховано відповідно до п.1.4.1 Кредитного договору, а 11 000,00 грн. нараховано відповідно до п.1.4.2 Кредитного договору), пеня 14300,00 грн., три проценти річних від простроченої суми - 106,31 грн. (а.с.27).

З копії договору факторингу №ЛМ-06/08-19 від 06 серпня 2019 року вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайм Мані» відступило право вимоги за Кредитним договором №ЛМ-00599726 від 08 липня 2019 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Фактор» (а.с.18-24).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Механізм укладення електронного договору, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «;Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення Кредитного договору).

Відповідно до ст. 3, 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Суд приходить до висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачкою не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачкою таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.

Враховуючи наведене, кредитний договір між ТОВ «Лайм Мані» та ОСОБА_2 , укладений 08 липня 2019 року сторонами правочину в електронній формі шляхом підписання його умов Кредитодавцем електронним підписом та Позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд приходить до висновку, що сторонами Кредитного договору погоджено всі його істотні умови щодо суми кредиту, строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, розмір та тип процентної ставки, а також відповідальність за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1-2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК України).

Під час судового розгляду відповідачкою не надано належних та допустимих доказів на спростування підтвердження АТ «ПУМБ» щодо перерахування ТОВ «Лайм Мані» кредитних коштів на належний відповідачці картковий рахунок 08 липня 2019 року. В судовому засіданні судом роз`яснялося право на звернення до суду з клопотанням про витребування інформації, яка містить банківську таємницю, щодо належності карткового рахунку, на який здійснено перерахування кредитних коштів, відповідачці. Представник позивача повідомив, що таке клопотання заявляти не буде, оскільки вважає, що тягар доведення цієї обставини покладений на позивача, що не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства з огляду на те, що наданий позивачем доказ ставить під сумнів саме сторона відповідача.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідачка про свою незгоду з розрахунком пред`явленої до стягнення суми заборгованості по процентам за користування кредитом, пені та 3% річних не зазначала, доказів на спростування наявного у справі розрахунку заборгованості, як і власного альтернативного розрахунку, не надавала.

Враховуючи фактичні обставини справи та зважаючи на те, що відповідачка не доводить у встановленому законом порядку сплати нею заборгованості по процентам за користування кредитом суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору, ціни позову (ст. 11 ЦПК України).

Отже, положення ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Вказані правові висновки були підтверджені, зокрема, постановами Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц та постановами Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі №727/6738/16-ц, від 05 лютого 2020 року у справі № 727/8501/15-ц, від 04 червня 2020 року у справі № 369/5393/15, від 15 липня 2020 року у справі № 185/1265/17.

Як вбачається з фактичних обставин справи, загальний розмір збитків, які поніс позивач, дорівнює загальному розміру заборгованості відповідача за Кредитним договором у даній справі та складає 18260,00 грн (5500,00 грн тіло кредиту + 12760,00 грн проценти за користування кредитом), а розмір нарахованої пені складає 14300,00 грн, тобто не є більшим від суми основної заборгованості відповідача за Кредитним договором.

За таких обставин відсутні підстави для зменшення розміру неустойки, оскільки значного перевищення неустойки щодо суми збитків не встановлено.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної І спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

В судовому засіданні представником відповідачки заявлено про застосування загальної та спеціальної позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що сторони у справі уклали кредитний договір 08 липня 2019 року та п. 7.9 цього договору сторони дійшли взаємної згоди про те, що до вимог кредитодавця про стягнення з позичальника платежів застосовується строк позовної давності тривалістю в 10 років.

Враховуючи вказане, та з урахуванням того, що з зазначеним позовом позивач звернувся 28 січня 2020 року, відсутні підстави вважати, що визначений сторонами строк позовної давності пропущений.

На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 32 666 грн. 31коп.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Фактор» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Фактор» заборгованість за кредитним договором в сумі 32 666 грн. 31 коп. та судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Фактор»», , місцезнаходження: вул. Потьомкінська, буд.13/5, оф. 29, м. Миколаїв, 54030.

Відповідачка: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення виготовлене 31 березня 2023 року.

Суддя А.П. Сидоренко