Справа № 157/491/23
Провадження №2-н/157/51/23
У Х В А Л А

Іменем України

30 березня 2023 року суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Тімонова В.М., вивчивши заяву Камінь-Каширського виробничого управління житлово-комунального господарства про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та договором про надання послуг з поводження з побутовими відходами,

ВСТАНОВИВ:

Камінь-Каширське виробниче управління житлово-комунального господарства звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за договором з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та договором про надання послуг з поводження з побутовими відходами в розмірі 5068,22 грн.

Розглянувши заяву та надані матеріали, суддя приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити виходячи з такого.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги (п.3 ч.1 ст. 96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

У заяві про видачу судового наказу Камінь-Каширського виробничого управління житлово-комунального господарства просить стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а також за надані послуги з поводження з побутовими відходами, загальний розмір якої станом на 01.03.2023 становить 5068,22 грн.

На підтвердження вказаного розміру заборгованості заявником до заяви додано особовий розрахунок № 2615, де, крім розрахунку заборгованості за водопостачання, водовідведення та поводження з побутовими відходами, вказаний розрахунок заборгованості за квартирну плату, яка становить 163,44 грн, і яка включена в загальний розмір заборгованості, яку Камінь-Каширське виробниче управління житлово-комунального господарства просить стягнути з ОСОБА_1 .

Однак, заявник в заяві не зазначає вимог про стягнення із боржника, в тому числі, і квартирної плати, обставин на яких ґрунтуються ці вимоги, перелік доказів, якими вони обґрунтовані.

Дані обставини перешкоджають розгляду заяви по суті та видачі судового наказу.

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Відповідно до п. 10 вищевказаної Постанови норми ЦПК України не передбачають можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Таким чином, із заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається виникнення права грошової вимоги на заявлені до стягнення суми заборгованості, а тому у видачі судового наказу Камінь-Каширському виробничому управлінню житлово-комунального господарства належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 166 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Камінь-Каширського виробничого управління житлово-комунального господарства про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та договором про надання послуг з поводження з побутовими відходами відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: В. М. Тімонова