УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Мордухович К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції у вигляді ухвали від 03.12.2019 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського нотаріального округу про визнання договору позики частково недійсним,

Встановив:

13.05.2021 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції у вигляді ухвали від 03.12.2019 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського нотаріального округу про визнання договору позики частково недійсним.

В обґрунтування даної заяви вказують, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2019 року було визнано виконавчий лист № 2018/15050/2012, виданий Київським районним судом м. Харкова 07.04.2014, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики 15 травня 2009 року в розмірі 342873 (триста сорок дві тисячі вісімсот сімдесят три) грн. 60 коп., таким, що не підлягає виконанню, з посиланням на позасудове врегулювання спору шляхом реєстрації права власності за іпотеко держателем на підставі договору про відступлення права вимоги.

Зазначає, що є підстави для перегляду даного рішення за п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України (істотні істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою), оскільки в подальшому Верховним Судом постановою від 07.04.2021 року було скасоване рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за іпотетекодержателем на заставлені в іпотеку квартиру.

Згідно протоколу розподілу справи від 13.05.2021 року дана заява передана для розгляду судді Божко В.В.

В подальшому, дана заява була перерозподілена в провадження с. ОСОБА_5 у зв8язку зі звільненням с. Божко у відставку.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з*явилися, повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду.

ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, надав також повідомлення про відомі судові рішення.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з*явилися, повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, ніяких заяв про відкладення розгляду справи не надали, у зв*язку з чим суд розглядає справу у їх відсутність, з врахуванням строків розгляду даної заяви.

Відповідно до вимог ч.ч.1-2 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами за п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Частиною п*ятою ст. 423 ЦПК України також визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2019 року було визнано виконавчий лист № 2018/15050/2012, виданий Київським районним судом м. Харкова 07.04.2014, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики 15 травня 2009 року в розмірі 342873 (триста сорок дві тисячі вісімсот сімдесят три) грн. 60 коп., таким, що не підлягає виконанню, з посиланням на позасудове врегулювання спору шляхом реєстрації права власності за іпотекодержателем на підставі договору про відступлення права вимоги. (а.с. 115-116 т.3)

Звертаючись до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вказують на наявність істотних обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи за п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, оскільки Верховним Судом постановою від 07.04.2021 року було скасоване рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності за іпотетекодержателем на заставлені в іпотеку квартиру.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 2 ст. 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів.

Обов*язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджене порушення було обґрунтованим.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб*єктивних прав та обов*язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов*язку.

Отже, здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту, а суд, вирішуючи спір, зобов*язаний надати суб*єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Так, якщо особа вважає, що її суб*єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізоване належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов*язок, така особа має право звертатися за судовим захистом.

В разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання про наявність порушеного суб*єктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішити спір.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип передбачає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду тільки тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Ponomaryov v. Ukraine», п.40).

Суд, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності нововиявлених обставин, які передбачені вимогами ст. 423 ЦПК України та на які посилаються заявники (істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи) приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами немає.

Суд зазначає, що нововиявленою обставиною може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об*єктивній дійсності на момент ухвалення рішення суду. Не можуть бути визнані ново виявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини. Обставини, які виникли пізніше, є такими, що не могли бути враховані судом при розгляді справи, а тому є підставою для нового звернення до суду.

Як встановлено судом та зазначають самі заявники в заяві, на момент ухвалення 03.12.2019 року було дійсне позасудове врегулювання спору шляхом реєстрації права власності за іпотеко держателем на підставі договору про відступлення права вимоги. А подальше його скасування Верховним Судом в 2021 році не може розцінюватись судом, як ново виявлена обставина за п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, а саме істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч.4 ст. 429 ЦПК України).

На підставі всіх вище перелічених доводів, суд відмовляє у задоволенні клопотання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишає в силі ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2019 року.

У зв*язку з тим, що підстав для перегляду за ново виявленими обставинами не вбачається, не підлягають задоволенню і вимоги щодо заміни стягувача у виконавчому документі, виданого 07.04.2014 року, згідно вимог ст. 442 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 423, 429, 442, 260-261 ЦПК України, суд, -

Постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Київського районного суду м. Харкова у вигляді ухвали від 03.12.2019 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити та залишити в силі ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2019 року.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя :