Провадження № 4-с/364/1/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2023 , Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Моргун Г. Л.,

за участю секретаря судового засідання Сіваченко Л.В.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін, в смт Володарка, скаргу ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , № тел. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , е-адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

на дії та рішення державного виконавця Надвірнянського відділу державної виконавчої служби у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Україна, 78400, Івано-Франківська область, Надвірнянський район, місто Надвірна, вулиця Грушевського, будинок 18, е-адреса: , № тел.

заінтересована особа :

Надвірнянська державна податкова інспекція ГУ ДПС в Івано-Франківській області (Україна, 78400, Івано-Франківська області, Надвірнянський район, місто Надвірна, вулиця Визволення, будинок 2, телефон приймальні - (03475) 2-48-64, факс - (03475) 2-90-57, е-адреса: );

боржник: фізична особа підприємець (ФОП) ОСОБА_2 ( компанія «ЄАвтоТрейд») ( адреса: АДРЕСА_3 , засоби зв`язку: № тел. НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ),

ВСТАНОВИВ:

25.04.2023 заявник звернувся до Володарського районного суду Київської області зі скаргою на дії державного виконавця Надвірнянського відділу державної виконавчої служби у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у прийнятті до примусового виконання виконавчого листа у справі № 357/14604/21. Просить суд визнати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу незаконним та зобов`язати державну виконавчу службу відкрити виконавче провадження.

28.04.2023 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін на 04.05.2023 о 08:30.

04.05.2023 за клопотанням представника боржника суд відклав розгляд справи на 15.05.2023, одночасно продовжив строк розгляду справи.

15.05.2023 суд відклав розгляд справи на 08.06.2023 оскільки відсутні докази належного повідомлення боржника про час та місце розгляду справи, за аналогічних обставин суд відклав розгляд справи на 15.06.2023.

15.06.2023 учасники судового розгляду належним чином повідомлені про відкриття провадження та про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення та роздруківки з КП «Д-3» .

З огляду на зазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проходить за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши скаргу, матеріали справи № 357/14604/21 провадження № 2/364/82/22 дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 29.09.2022 Володарським районним судом Київської області постановлено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця (ФОП) ОСОБА_2 (компанія «ЄАвтоТрейд») про захист прав споживача, розірвання договору послуг з придбання автомобіля та повернення коштів, - задоволено. Договір від 04.10.2021 року про надання послуг з купівлі (приймання) і перегону транспортного засобу укладений в місті Надвірна між фізичною особою-підприємцем (ФОП) ОСОБА_2 (компанія «ЄАвтоТрейд») (адреса: АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) - розірвано. Стягнуто з відповідача на користь позивача: сплачені за договором від 04.10.2021 року про надання послуг з купівлі (приймання) і перегону транспортного засобу - 155 955( сто п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень; моральну шкоду у розмірі - 30 000 (тридцять тисяч) гривень; понесені судові витрати, а саме: витрати на правову допомогу у розмірі: 20 000 (двадцять тисяч) гривень. Окрім зазначеного з відповідача стягнуто судовий збір у розмірі 1859,55 гривень на користь держави. Рішення суду набрало законної сили 01.11.2022.

07.11.2022 за заявою стягувача ( ОСОБА_1 ), було видано виконавчі листи .

Заявник ОСОБА_1 отримавши виконавчі листи у справі № 357/14604/21 в порядку виконання рішення суду звернувся до Надвірнянського відділу державної виконавчої служби у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та подав до примусового виконання відповідні виконавчі листи, сподіваючись на виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Однак, всупереч наведеному, 28.03.2023 державний виконавець повернув виконавчі листи стягувачу відмовивши у прийнятті до виконання мотивуючи тим, що виконавчі листи не відповідають вимогам Закону України « Про виконавче провадження», а саме: відсутні дата народження та реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника ( а.с. 19, 21, 23).

ОСОБА_1 не погоджуючись з діями державного виконавця та вважаючи, що рішення та дії державного виконавця, порушують його права та свободи звернувся з відповідною скаргою до суду.

Вирішуючи питання щодо визнання рішення та дій державного виконавця незаконними суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Право на виконання судового рішення є частиною більш загального права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, статтею 19 Конституції України гарантовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому, держава, гарантуючи право на виконання судового рішення повинна вживати передбачених для цього законом заходів і у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно вимог частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У пункті 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Разом з тим, згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18) зроблено висновок, що «згідно з частинами першою та другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання».

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 24 грудня 2020 року у справі № 639/2561/18-ц (провадження № 61-578св19); у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/7439/14-ц (провадження № 61-31681св18), у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (адміністративне провадження № К/9901/21841/18).

Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 487/3774/16-ц (провадження № 61-42083св18) зробив аналогічний висновок з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14.

У постанові Верховного Суду України від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14 визначено, що «вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи), а пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Отже, висновок суду касаційної інстанції про те, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, слід вважати передчасним».

Така правова позиції викладена і у постанові Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, , № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, беручи до уваги встановлені судом обставини справи, зокрема відсутність у виконавчому документі реєстраційного номеру облікової картки платника податків та дати народження боржника не є безумовною підставою для повернення виконавчого документа виданого Володарським районним судом Київської області у справі № 357/14604/21, а дії державного виконавця Надвірнянського відділу державної виконавчої служби у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із відсутністю у виконавчому документі реєстраційного номера облікової картки платника податків та дати народження боржника, порушують права стягувача та є такими, що не відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування повідомлень про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 28.03.2023 № № 8231, 8268, 8267 та повернення виконавчих листів до Надвірнянського відділу державної виконавчої служби у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для подальшого виконання, за таких обставин скарга підлягає частковому задоволенню.

Щодо вимоги про витребування від Надвірнянської державної податкової інспекції ГУ ДПС в Івано-Франківській області РНОКПП ОСОБА_2 та дати народження, то у її задоволенні слід відмовити, оскільки вона не базується на нормах чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 450-452 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Надвірнянського відділу державної виконавчої служби у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

заінтересована особа :

Надвірнянська державна податкова інспекція ГУ ДПС в Івано-Франківській області;

фізична особа підприємець (ФОП) ОСОБА_2 ( компанія «ЄАвтоТрейд») - задовольнити частково.

Скасувати повідомлення державного виконавця Надвірнянського відділу державної виконавчої служби у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про повернення виконавчого документу виданого Володарським районним судом Київської області у справі № 357/14604/21 стягувачу без прийняття до виконання № № № 8231, 8268, 8267 від 28.03.2023.

Зобов`язати Надвірнянський відділ державної виконавчої служби у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийняти виконавчі листи видані Володарським районним судом Київської області у справі № 357/14604/21 - до виконання.

У задоволенні решти вимог заявника відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г. Л. Моргун