Справа № 186/403/23
Провадження № 2-з/0186/3/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року м. Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Кривошея С.С. розглянувши матеріали за заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», заінтересована особа ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И Л А:

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернулося до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Разом з позовною заявою, АТ «ТАСКОМБАНК» було подано заяву про забезпечення позову, в якій банк прохав суд накласти арешт на належне ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 1787261, в межах позовних вимог. В обґрунтування заяви представник заявника зазначає, що АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № від 12 травня 2021 року, в розмірі 123411,63 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням ОСОБА_1 умов кредитного договору № від 12 травня 2021 року, укладеного між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ», правонаступником за яким є AT «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 .

Як зазначено у позовній заяві, станом на 01.02.2023 року заборгованість позичальника за кредитним договором № від 12 травня 2021 року, становить 123411 грн. 63 коп., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) становить 69 950 грн. 03 коп.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) - 12 478 грн. 12 коп.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 40 983 грн. 48 коп., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та виписками.

Так, позичальник навмисно протягом тривалого часу не здійснює виконання зобов`язань за кредитним договором щодо погашення суми боргу, процентів за його користування, діє недобросовісно, ухиляється від виконання обов`язків, покладених кредитним договорам.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 14.03.2023 року за позичальником ОСОБА_1 , зареєстровано нерухоме майно, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 17872617.

Таким чином, при наявності заборгованості по кредитному договору, існує велика вірогідність, що відповідачем може бути відчужене майно до ухвалення судом рішення у даній справі. У зв`язку з цим в даному судовому процесі забезпечення позову є необхідним для попередження можливих дій пов`язаних з відчуженням ОСОБА_1 третім особам, нерухомого майна. Відчуження зазначеного нерухомого майна призведе до неможливості в майбутньому відновлення порушених права Позивача. При цьому, у випадку настання таких обставин, обрані позивачем способи захисту порушених прав як стягнення заборгованості по кредитному договору будуть мати, лише, формальний характер, які не забезпечать поновлення порушених прав позивача.

Тобто, в такому спорі має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, зважаючи на те, що у ОСОБА_1 , відсутні будь-які юридичні обмеження щодо відчуження нерухомого майна.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Такий захист забезпечення позову є необхідним, оскільки може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, подавши позов, оскільки до закінчення розгляду позову позичальник може вдатися до вчинення дій направлених на відчуження власного майна.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 та п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням вказаного вище роз`яснення Пленуму Верховного суду України, суд вважає, що тимчасове обмеження права розпоряджатися спірним нерухомим майном, без обмеження права володіння та користування ним, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів відповідача під час розгляду справи судом.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідноч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно дост.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що між сторонами виник спір, предметом якого є заборгованість за кредитним договором, вважаю, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, оскільки, невжиття таких заходів може істотно ускладнити поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, - суд,

У Х В А Л И Л А:

Заяву Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», заінтересована особа ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно - 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці т. Тогузак, Пешковського району, Кустанайської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 , яке видане 12 січня 2007 року Першотравенським міським житлово-комунальним підприємством, в рамках позовних вимог в сумі 123411 (сто двадцять три тисячі чотириста одинадцять) гривень 63 копійки.

Заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передачі майнових прав на нерухоме майно (в тому числі укладання будь-яких договорів, правочинів, передбачених діючим цивільним законодавством).

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

СУДДЯ: С.С. Кривошея