Справа № 946/2311/21
Провадження № 2/946/1357/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_22,

представника відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2021 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 16.08.2022 року уточнив та просить встановити факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним дідусем по батьківській лінії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дідусь ОСОБА_4 , за життя заповіт він не залишив, позивач являється спадкоємцем за законом за правом представлення, оскільки його батько ОСОБА_5 , який є за законом спадкоємцем першої черги помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до відкриття спадщини після смерті його батька, однак письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори №1483/02-14 від 03.12.2020 року, ОСОБА_2 було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , оскільки відсутні документи, які встановлюють родинний зв`язок та відсутні документи, які посвідчують право власності на спадкове майно. Підтвердити той факт, що ОСОБА_2 є онуком ОСОБА_4 можуть свідки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, вказав, що ОСОБА_4 всиновив ОСОБА_5 .

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечує проти їх задоволення. За обставинами справи пояснила, що батько позивача ОСОБА_5 народжений матір`ю поза шлюбом як одинокою матір`ю, про що свідчить запис в актовому записі про народження. Визнання батьківства чи усиновлення в подальшому не здійснювалось. Будь які документи, які вказують на те, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутні. Крім того, ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з вересня 1960 року по листопад 1963 року перебував в лавах радянської армії, що виключає можливість народження дитини від нього.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що він знає ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з 1981 року, вони свати. За цей час ніхто не говорив, що ОСОБА_10 не рідний син ОСОБА_11 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що з ОСОБА_13 вона познайомилась у 1983-1984 роки. Вона бувала в них у гостях. ОСОБА_11 називав ОСОБА_14 своїм сином.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 зазначила, що вона племінниця ОСОБА_4 та донька ОСОБА_16 . ОСОБА_5 був не рідним сином діда ОСОБА_4 , сином ОСОБА_17 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 пояснила, що знає цю сім`ю з 1984 року. Про те, що ОСОБА_10 не рідний син ОСОБА_11 вона знала. ОСОБА_10 жив у флігелі, ОСОБА_17 говорила, що батька ОСОБА_14 теж звали ОСОБА_11 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 пояснила, що вона являється дружиною ОСОБА_3 . ОСОБА_4 казав, що ОСОБА_10 не його син і ОСОБА_17 це підтверджувала.

Вислухавши представника позивача та відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №241490233 від 22.01.2021 року.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №8 від 08.10.2019 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57842001 від 08.10.2019 року, наданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являється:

- син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 12.07.1971 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС.

Згідно до вимог ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Позивач звертається з позовними вимогами, посилаючись на те, що він ОСОБА_2 являється онуком ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та має право на спадкування за правом представлення оскільки його батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , повторно виданим 14.11.2020 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), тобто до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 .

Посилання представника позивача на те, що ОСОБА_4 всиновив ОСОБА_5 не знайшли своє документальне підтвердження.

Згідно довідки КУ «Ізмаїльський архів» №4-Р від 26.10.2020 року, в документах виконкому Ізмаїльської міської ради депутатів трудящих за 1963-1969 роки відомості про всиновлення ОСОБА_5 відсутні.

Відповідно до запису акта про народження №730 від 19.09.1961 року, ОСОБА_20 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та його матір`ю записана ОСОБА_21 , відомості про батька відсутні.

Згідно актового запису про шлюб № 47 від 23.01.1967 року був укладений шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

На підставі відповіді Ізмаїльського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області від 14.09.2012 № 2373/61-18 в архіві відсутній актовий запис про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім цього, матеріали справи не містять доказів зміни прізвища ОСОБА_20 на ОСОБА_5 .

Згідно записів у військовому квитку ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 16.10.1960 року був призваний на військову службу до лав радянської армії та був демобілізований 19.11.1963 року на підставі наказу МО СРСР №203 від 03.09.1963 року.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 був зарахований на курси матросів ЦКК у Радянському Дунайському пароплавстві на підставі наказу №863 від 12.12.1963 року.

Таким чином, враховуючи вищезазначені документи, суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що його батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 був сином ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Допитаними в судовому засіданні свідками цей факт також не був встановлений.

Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори №1483/02-14 від 03.12.2020 року, ОСОБА_2 було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , оскільки відсутні документи, які встановлюють родинний зв`язок та відсутні документи, які посвідчують право власності на спадкове майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України у п. 27 Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року №2, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (статті 77, 78) в порядку, передбаченому статтями 235, 237, 239 ЦПК України в новій редакції.

Таким чином, посилаючись на викладені обставини та норми закону, суд вважає, що позивачем не було доведено тих фактів, на які він посилається, хоча, відповідно до ст. 12, ч. 2 ст. 78, ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Такі докази позивачем представлені не були, а тому суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_2 , про встановлення факту, що ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним дідусем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України,ст. ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1225, 1261, 1266, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), про встановлення факту, що ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним дідусем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.03.2023 року.

Суддя: О.Я.Присакар