Справа № 351/1832/22
Номер провадження №2/351/192/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Боднарук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снятина в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 . За життя 24 червня 2008 року ОСОБА_2 склала заповіт, згідно з яким заповіла все своє майно на користь позивача.

07.12.2022 позивач звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Григорця В.М. про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 . Нотаріусом роз`яснено, що оскільки ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в нотаріальну контору в установлений законом строк не подала та на момент її смерті зареєстрованою з померлою не була, тому пропустила строк для прийняття спадщини.

Позивач зазначила, що нотаріальні дії в умовах воєнного стану здійснюються з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою врегульовані питання прийняття спадщини.

Пунктом 3 Постанови КМУ № 164 встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Зважаючи на зазначену правову норму, оскільки строк для прийняття спадщини припав на період дії правового режиму воєнного стану, він автоматично продовжується ще на 4 місяці. Таким чином вважає, що строк для прийняття спадщини закінчився 27 листопада 2022 року. Позивач пропустила строк на прийняття спадщини у зв`язку з поважною причиною, а саме через стан свого здоров`я, так як у період з 18 листопада 2022 року по 02 грудня 2022 року вона знаходилася на амбулаторному лікуванні у лікаря-уролога КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР МСП «Поліклініка» з діагнозом хронічний пієлонефрит в стадії загострення.

У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з цим позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк у 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До початку підготовчого засідання судом було витребувано у приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яцка П.П. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Устя Коломийського району Івано-Франківської області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області Анатійчук В. в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та ухвалити рішення на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 06 грудня 2022 року Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис № 190. Батьком дитини записаний ОСОБА_4 , а матір`ю ОСОБА_5 .

Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого повторно 26 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 27 травня 1995 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 194. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 , прізвище дружини ОСОБА_7 .

Згідно з копією заповіту від 24.06.2008, посвідченого приватним нотаріусом Снятинського нотаріального округу Григорцем М.Ф., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 15188639 від 24.06.2008 в спадковому реєстрі зареєстровано заповіт, заповідач ОСОБА_2 , номер у реєстрі 44959424.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 28 січня 2022 року Снятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Устя Коломийського району Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис № 73.

З довідки № 01-03/9/33/1046 від 05.12.2022, виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, вбачається, що ОСОБА_1 , 1975 р.н., дійсно проживає в АДРЕСА_1 . На час смерті її бабусі ОСОБА_2 , 1930 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , підстава свідоцтво про смерть НОМЕР_3 видане Снятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), за адресою АДРЕСА_2 ніхто крім померлої не був зареєстрований. Заповіт від імені ОСОБА_2 , 1930 р.н., в с. Устя Снятинської міської ради не посвідчувався.

Згідно з копією державного акту на право власності на землю серії Р1 № 190418, виданого 18 лютого 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 998, ОСОБА_2 належить земельна ділянка, площею 1,06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устянської сільської ради.

Згідно з копією заяви приватному нотаріусу Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яцку П.П. № 269 від 30.12.2022 ОСОБА_1 просила видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Устянської сільської ради.

Згідно з роз`ясненням приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Григорця В.М. № 93/01-16 від 07.12.2022, на усне звернення щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_1 роз`яснено, що оскільки ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в нотаріальну контору в установлений законом строк не подала та на момент її смерті зареєстрованою з померлою не була, тому пропустила строк для прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Яцка П.П. від 30.12.2022 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Устянської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, оскільки вона не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , так як не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини в строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини та не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З копії довідки № 771 від 08.12.2022, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Коломийська центральна районна лікарня» Коломийської міської ради, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , знаходилася на амбулаторному лікуванні у лікаря-уролога КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР СП «Поліклініка» з 18.11.2022 по 02.12.2022. Діагноз: Хронічний пієлонефрит в стадії загострення.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за заповітом після померлої бабусі, у зв`язку з пропуском нею строку для прийняття спадщини. Вказані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Оцінюючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 суд зазначає, що позивачем не було надано суду жодних доказів існування у неї об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її бабусі.

У своєму позові позивач зазначила, що після смерті бабусі вона мала на руках її заповіт, а інших спадкоємців у неї немає. Позивач вважає, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці, посилаючись на п. 3 Постанови КМУ № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». А тому вважає, що строк для прийняття спадщини у неї закінчився 27 листопада 2022 року. Проте і в цей строк вона не звернулась із заявою до нотаріуса, адже з 18 листопада 2022 року по 02 грудня 2022 року знаходилася на амбулаторному лікуванні у лікаря-уролога КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР МСП «Поліклініка».

Проте, суд вважає таку позицію позивачки помилковою з огляду на таке.

У постанові Верховного Суду № 676/47/21 від 25 січня 2023 року колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла наступного висновку.

Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (частина друга статті 4 ЦК України).

Актами цивільного законодавства України є також постанови Кабінету Міністрів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону (частина четверта статті 4 ЦК України).

У доктрині приватного права зауважується, що ієрархія актів цивільного законодавства може базуватися на їх юридичній силі (вимір по вертикалі). Вона поширюється, по-перше, на співвідношення закону та підзаконних актів та, по-друге, на співвідношення Конституції та законів (як кодифікованих, так і інших (поточних)). Одночасно слід визнати існування ієрархії між ЦК як кодифікованим законом та іншими (поточними) законами, що регулюють цивільні відносини. Ця ієрархія базується на визнанні ЦК основним актом цивільного законодавства (вимір ієрархії по горизонталі) (див. Цивільний кодекс України: науково-практичний коментар. Т.1: Загальні положення. Особи/за ред. І. В. Спасибо-Фатєєвої. - Харків: ЕКУС, 2020. - С. 45).

Стосовно виміру ієрархії актів цивільного законодавства по горизонталі, то в статті 4 ЦК України закріплюється пріоритет норм ЦК (як основного регулятора приватних відносин) над нормами інших законів. Причому, що такий спосіб вирішення колізії норм ЦК із нормами інших законів, із констатацією пріоритету норм ЦК над нормами інших законів, підтримувався, зокрема, Конституційним Судом України (див. рішення від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012), Верховним Судом України (див. постанову Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, постанову Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15), Великою Палатою Верховного Суду (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року в справі № 334/3161/17 (провадження № 14-188 цс 20).

Щодо виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, то в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі № 490/7071/16-ц (провадження № 61-25815св18).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (стаття 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (частина перша статті 1273 ЦК України).

Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що:

- правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України;

- строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України);

- законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини;

- пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

Отже, у зазначеній вище постанові Верховний Суд дійшов висновку про те, що під час вирішення питання про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не підлягає застосуванню пункт 3 постанови КМУ № 164 від 28.02.2022, оскільки строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним, а питання щодо початку перебігу та наслідків спливу регулюються лише Цивільним кодексом України, яким не передбачено зупинення перебігу строку на прийняття спадщини.

З огляду на те, що пункт 3 постанови КМУ № 164 від 28.02.2022 не підлягає застосуванню, а позивачем не надано суду доказів існування у неї об`єктивних, непереборних, істотних труднощів або перешкод для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її бабусі саме у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, а саме з 27.01.2022 по 27.07.2022, суд доходить висновку, що позов заявлено необґрунтовано, обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з чим вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд ураховує, що у задоволенні позову відмовлено і відповідачем не заявлено клопотань про відшкодування будь-яких судових витрат, а отже у цій справі відсутні судові витрати, які підлягають розподілу.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_4 ;

- відповідач: Снятинська міська рада Коломийського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: 78300, Івано-Франківська область, Коломийський район, м. Снятин, пл. Незалежності, буд. 1, .

Суддя Іван ПОСОХОВ