ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2023 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участі секретаря Гапонюк І.В.,

за участю скаржника ОСОБА_1 ,

за участю представника скаржника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу ДВС Савчук К.П. по виконанню виконавчого листа № 2-1578 від 25.10.2006 року, виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу ДВС Савчук К.П. по виконанню виконавчого листа № 2-1578 від 25.10.2006 року, виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області, обґрунтовуючи вимоги тим, що на виконанні Февченківського відділу ДВС перебуває виконавче провадження № 14919778 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1578 від 25.10.2006 року, виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. 01.02.2023 року державним виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.02.2023 року, відповідно до якого розмір заборгованості становить 323653,77 грн. 22.02.2023 року державним виконавцем в рамках зазначеного виконавчого провадження винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Як зазначає скаржник, строк стягнення аліментів закінчився 30.09.2022 року у зв`язку з досягненням дитиною повноліття, а тому вважає, що здійснення розрахунку поза межами строку стягнення аліментів та без наявності належних для цього підстав є неправомірним. Крім того, в матеріалах виконавчого провадження відсутній оригінал виконавчого листа, у зв`язку з чим, дії щодо примусового виконання за відсутності оригіналу виконавчого документу, в тому числі і по зверненню стягнення є неправомірним. На підставі викладеного просив поновити строк для подачі скарги, визнати дії державного виконавця щодо здійсненн розрахунку заборгованості неправомірним та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.02.2023 року.

В судовому засіданні скаржник та його представник вимоги скарги підтримали та просили їх задовольнити.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 55 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статею першою Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

При розгляді скарги судом встановлено, що на виконанні у головного державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Савчук К.П. перебуває виконавче провадження № 14919778 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-1578, який виданий 25.10.2006 року Фастівським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів заробітку до досягнення дитини повноліття, щомісячно.

Вказане виконавче провадження ВП 14919778 було відкрито державним виконавцем відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Павлюк О.М. (постанова про відкриття від 17.09.2009 року).

Як вбачається з матеріалів Виконавчого провадження виконавчий лист Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2006, який видано у справі № 2-1578/2006, разом із розпорядженням державного виконавця було надіслано до бухгалтерії Лінійного управління на Південно - західній залізниці УМВС України на залізничному транспорті (адреса: м. Київ, вул. Чапаєва 6) з метою утримання аліментів із заробітної плати боржника.

10.06.2010 до Відділу надійшов лист Управління МВС України на Південно - західній залізниці, яким повернуто оригінал виконавчого листа Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2006, що видано у справі № 2- 1578/2006, у зв`язку із переведенням боржника до ГУ МВС у Київській області.

Враховуючи викладене, 15.09.2010 оригінал виконавчого листа Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2006, який видано у справі № 2- 1578/2006, разом із розпорядженням державного виконавця надіслано до бухгалтерії ГУ МВС у Київській області (адреса: м. Київ, вул. Володимирська 15) з мстою утримання аліментів із заробітної плати боржника.

В подальшому до Відділу надійшли заяви стягувана (№ б/н від 30.01.2017, № б/н від 13.02.2017, № б/н від 01.06.2018, № б/н від 08.11.2018, № б/н від 14.11.2018, № б/н від 16.09.2022), з яких вбачається, що остання не отримує аліменти з ОСОБА_1

09.11.2022 державним виконавцем на адресу ГУМИ в Київській області (яке є правонаступником ГУ МВС у Київській області) надіслано вимогу, якою зобов`язано надати звіт про здійснені відрахування із доходів боржника.

01.02.2023 державним виконавцем складено розрахунок заборгованості зі аліментів, відповідно до якого заборгованість боржника зі сплати аліментів станом на 30.09.2022 (момент досягнення дитиною повноліття) становить 323 653,77 гри.

01.02.2023 року державним виконавцем, керуючись статтею 9 Закону та відповідно до пункту 5 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, внесено відомості про ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників.

01.02.2023 року державним виконавцем Савчук К.П., керуючись статтею 56 Закону, винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику у розмірі 323 653,77 три.

Разом з тим, як вбачається з виконавчого провадження в матеріалах справи міститься заява про видачу дубліката виконавчого листа адресована до Фастівського міськрайонного суду Київської області де зазначено, що оригінал виконавчого листа Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2006, який видано у справі № 2- 1578/2006, разом із розпорядженням державного виконавця 15.09.2010 надіслано до бухгалтерії ГУ МВС у Київській області (адреса: м. Київ, вул. Володимирська 15) з метою утримання аліментів із заробітної плати боржника.

В подальшому надійшла заява стягувача де було зазначено, про відсутність отримання коштів по вказаному виконавчому листі.

Державним виконавцем направлено вимогу на адресу ГУНП в Київській області про надання звіту про здійснення відрахувань із доходів боржника. На що було отримано відповідь 18.10.2022 року про те, що на адресу управління не надходило постанови державного виконавця про стягнення аліментів з ОСОБА_1 . Таким чином, державний виконавець зазначив про те, що виконавчий лист було втрачено і встановити місце його знаходження не є можливим.

22.02.2023 року державним виконавцем Савчук К.П., винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, при цьому рішення щодо розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа матеріали виконавчого провадження не містять.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем в порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Частиною 4 статті 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Відповідно до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у випадку, встановленому законом.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт перший частини першої статті 3 Закону України Про виконавче провадження).

Приписами частини першої статті 5 Закону України Про виконавче провадження визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Частиною першою статті 13 Закону №1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої статті 18 вказаного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, предметом оскарження у даній справі є дії державного виконавця щодо здійснення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконанню виконавчого листа № 2-1578 від 25.10.2006 року та постанова державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23.02.2023 року.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 Закону Про виконавче провадження (тут і надалі в редакції Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання). Згідно з абзацом другим частини першої статті 71 цього Закону виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Частиною четвертою статті 71 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Згідно із частиною восьмою статті 71 Закону України Про виконавче провадження спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов переконання, що державний виконавець Савчук К.П. Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не вжив усіх передбачених Законом України Про виконавче провадження дій для з`ясування обставин щодо дійсного виконання судового рішення та проведення належного розрахунку заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів, а отже за вказаних обставин суд дійшов висновку про задоволення скарги.

Керуючись ст. 447,450,451 ЦПК України, на підставі ЗУ «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , ідент.номер НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_1 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу ДВС Савчук К.П. по виконанню виконавчого листа № 2-1578 від 25.10.2006 року, виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області задовольнити.

Визнати дії Головного державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Савчук К.П. щодо здійснення розрахунку заборгованості ОСОБА_6 зі сплати аліментів станом на 01 лютого 2023 року по виконанню виконавчого листа № 2-1578 від 25.10.2006 року. виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області неправомірними.

Визнати незаконною та скасувати постанову Головного державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Савчук К.П. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.02.2023 року по виконанню виконавчого листа № 2-1578 від 25.10.2006 року, виданого Фастівським міськрайонним судом Київської області .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту хвали.

Повний текст ухвали складено 29 березня 2023 року.

Головуючий суддя Г.В. Соловей