Справа № 128/254/23
28 березня 2023 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Бондаренко О.І.
секретаря судового засідання Шикун Я.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовною ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
ОСОБА_1 звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що 15.11.2016 зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який було розірвано на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 31.05.2019. В шлюбі у сторін народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.
Позивач вважає, що доцільним буде стягнення аліментів з відповідача у частці від заробітку в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), для забезпечення потреб дитини і її гармонійного розвитку, оскільки це буде відповідати інтересам дитини і, на скільки позивачу відомо, в даний час відповідач ОСОБА_2 отримує регулярний дохід, як військовослужбовець; фізично здоровий, працездатний, інших утриманців немає, має змогу працювати, є військовослужбовцем і отримує регулярний дохід.
Позивач вважає, що спосіб стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів батька дитини ОСОБА_2 є доцільним і забезпечує задоволення потреб дитини, оскільки вираховується з доходів платника або з середньостатистичної заробітної плати по регіону, яка періодично збільшується, у разі втрати ним постійного доходу.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Галіцина В.В. в судове засідання не з`явилася, попередньо надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги своєї довірительки підтримує та просить їх задоволити, в разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує щодо заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, згідно положень п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, за адресою місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов; відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Як встановлено по справі, 15.11.2016 сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 31.05.2019, яке набрало законної сили 02.07.2019 (а.с. 10 - 13).
В шлюбі у сторін народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 21.04.2017 (а.с. 5).
Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_3 , виданим Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 47 від 29 травня 2020 року , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 змінила своєї прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені: « ОСОБА_1 » (а.с. 14).
Таким чином, в силу норм ст. 181 ч. 3 СК України позивач має право на зміну способу стягнення аліментів, так як з нею проживає неповнолітня дитина і вона є одержувачем аліментів.
Позивач вважає, що доцільним буде стягнення аліментів з відповідача у частці від заробітку в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), для забезпечення потреб дитини і її гармонійного розвитку, оскільки це буде відповідати інтересам дитини і, на скільки позивачу відомо, в даний час відповідач ОСОБА_2 отримує регулярний дохід, як військовослужбовець; фізично здоровий, працездатний, інших утриманців немає, має змогу працювати, є військовослужбовцем і отримує регулярний дохід.
За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Так, ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.181,192СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13.
Як встановлено по справі, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання доньки визначено судом у розмірі 1000 грн. щомісячно.
Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум становить 2618 грн., з 1 липня 2744 грн., з 1 грудня 2833 грн.
Вирішуючи питання про зміну способу стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує, що право обрання того чи іншого способу стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі), якщо останні вже визначені початково судовим рішенням, належить одержувачу аліментів.
Суд погоджується із мотивами зазначеними у позовній заяві, враховуючи пріоритетність прав дитини, і 1000 грн. на дитину є критично малим і не відповідає нормам чинного законодавства, а заявлений позивачем розмір аліментів1/4 частки всіх видів доходів, на дитину на думку суду відповідатиме принципу справедливості та розумності, враховуючи необхідність забезпечення дитині належного рівня утримання.
Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам всіх учасників даних правовідносин та засадам справедливості, добросовісності та розумності.
Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.
Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена.
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування стороною позивача було надано: договір про надання правової (правничої) допомоги по цивільній справі від 16.01.2023, квитанцію № 4 від 16.01.2023 про сплату адвокатові Галіциній В.В. гонорару за даним позовом в розмірі 5000 грн. 00 коп., ордер серії АВ № 1059896 від 17.01.2023, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №385 адвоката Галіциної В.В. та акт опис приймання передачі виконаних робіт від 18.01.2023 (а.с. 25 - 29).
З огляду на викладене, вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 180 184, 192 СК України, ст. ст. 2, 4, 10, 76, 133, 137, 141, 247, 264, 265, 268, 273, 280 283 ЦПК України, -
Позовну заяву ОСОБА_1 - задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_2 витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 5000 грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бондаренко