Справа № 212/6780/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання - Ігнатьєвої А.А., за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Скоробогатька В.Ю., представника відповідачів адвоката Палій Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Черник Олександра Петрівна, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

07 грудня 2022 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Скоробогатько В.Ю., звернулася до суду з позовом, у якому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що 07.07.1995 позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після укладення шлюбу ОСОБА_1 зареєструвалася за адресою мешкання свого чоловіка: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, і позивач 03.06.2022 звернулася із заявою до приватного нотаріуса Черник О.П. про прийняття спадщини. Станом на час звернення до суду позивач не отримала свідоцтва про право на спадщину. При зверненні до нотаріуса позивачу стало відомо, що 27.05.2022 після смерті ОСОБА_4 була заведена спадкова справа, так як після смерті ОСОБА_4 залишився заповіт, посвідчений 15.05.1996, яким він все своє майно заповів дочкам ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в рівних частках. Позивач вважає, що вона має право на прийняття спадщини після смерті свого чоловіка за законом на підставі ст. 1261 ЦК України, в першу чергу, так як прожила з спадкодавцем в шлюбі 28 років, про заповіт не знала і наразі не може прийняти спадщину, оскільки в неї відсутні правовстановлюючі документи.

Ухвалою судді від 12 грудня 2022 року позовна заява залишена без руху, надано строк для усунення її недоліків.

19 грудня 2022 року на виконання ухвали судді від 12.12.2022 представником позивача надано заяву про долучення квитанції про сплату судового збору, копію технічного паспорту на будинок, докази направлення позовної заяви сторонам у справі.

11 січня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, роз`яснено учасникам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи, витребувано докази за клопотанням представника позивача.

13 січня 2023 року ухвалою судді за клопотанням представника позивача призначено судові засідання в режимі відеоконферензв`язку.

25 січня 2023 року від представників відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона зазначила, що відповідачі не визнають позов, вважають його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 батько ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , після його смерті відкрилася спадщина на майно, що належало померлому, у тому числі на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 залишив заповіт від 15.05.1996, згідно з яким спадкоємцями всього його майна у рівних частинах є його дочки відповідачі по справі. ОСОБА_2 фактично проживала із спадкодавцем, а ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Черник О.П. з відповідною заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим було заведено спадкову справу від 27.05.2022. Таким чином, відповідачі у встановленому законом порядку прийняли спадщину, що відкрилася після смерті їх батька та є її власниками з часу відкриття такої спадщини. Щодо посилань відповідача на її право на спадкове майно оскільки вона була дружиною померлого, зазначено, що першочергове право на спадкування мають особи, які визначені у заповіті і лише у відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування отримують особи, які мають право на спадкування за законом. У той же час, відповідачі не заперечують право позивача на обов`язкову частку у спадковому майні померлого. Крім того, на час подачі позову перебіг строку для прийняття спадщини, який у період воєнного стану спливає 22 березня 2023 року, ще не закінчився, і лише по закінченню такого строку нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину. Доказів відмови позивачу нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій не надано. Додатково, зазначає, що посилання позивача на відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно не підтверджено доказами, всі такі документи знаходяться саме у позивача, яка чинить перешкоди відповідачам у виготовленні необхідної технічної документації на спадковий будинок. Вважає, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, у разі існування перешкод для його оформлення у нотаріальному порядку, натомість право позивача на обов`язкову частку у спадщині за законом відповідачами не оспорюється, строк на прийняття спадщини на дату подання позову ще не сплинув, а тому у нотаріуса відсутні підстави для видачі Свідоцтва про право на спадщину, і як наслідок відсутні перешкоди для оформлення позивачем свого права у позасудовому порядку. Просила в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 28.02.2023 за клопотанням представника позивача витребувані докази.

14 березня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначає, що після смерті ОСОБА_4 залишився заповіт і відповідачі мають право на спадкування за заповітом, але і позивач ОСОБА_1 дружина спадкодавця має право прийняти спадщину за законом. Позивач у встановлені законом строки звернулася до нотаріуса. Відповідачі не надали суду докази щодо відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії на підставі відсутності правовстановлюючих документів.

27 березня 2023 року від представника відповідачів надійшли заперечення, у яких викладені доводи, аналогічні доводам у відзиві на позовну заяву, зазначила, що представником позивача у відповіді на відзив не наведено належних мотивів відхилення наведених представником відповідачів заперечень у відзиві на позовну заяву. Усі пояснення, міркування та аргументи представника позивача ґрунтуються на помилковому трактуванні положень законодавства, якими врегульовані питання здійснення права на спадкування в Україні.

27 березня 2023 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 18 квітня 2023 року.

18 квітня 2023 року судовий розгляд відкладений на 30 травня 2023 року за клопотанням представника позивача про надання йому часу для ознайомлення із витребуваними судом доказами.

11 травня 2023 року від третьої особи приватного нотаріуса Черник О.П. надійшли заперечення на позов, у яких вона вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки померлий ОСОБА_4 залишив заповіт, відповідно до якого все майно в рівних частинах заповів дочкам ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які прийняли спадщину, а також дружина померлого ОСОБА_1 , яка в силу ст. 1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадщині, а саме на 1/6 частку спадкового майна. Заповіт ОСОБА_4 ніким не оспорюється, є дійсним та не визнаний нікчемним. Право ОСОБА_1 на отримання спадщини за законом відповідно до ст. 1241 ЦК України іншими спадкоємцями не оспорюється. Права успадкувати весь будинок у ОСОБА_1 немає. Просить відмовити у позові.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Скоробогатько В.Ю. підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просили його задовольнити. Позивач пояснила, що вона тривалий час перебувала у шлюбі з спадкодавцем і 28 років прожила у спадковому будинку, а тому має право і надалі проживати в ньому, для чого бажає оформити будинок у спадок, а у подальшому виділити дочкам спадкодавця певну частину у будинку. Увесь час перебування у шлюбі вона не була обізнана щодо наявності заповіту, вважає, що її чоловік склав цей заповіт під тиском.

Представник відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 адвокат Повалій Є.А. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях, пояснила, що позивач має право на обов`язкову долю у спадку у розмірі 1/6 частини і відповідачі не заперечують проти цього. Позивач не має переважного права на будинок через тривалість перебування у шлюбі зі спадкодавцем, оскільки відповідно до заповіту усе його майно у річних частинах він заповів дочкам. Зауважила, що позивач звернулася до суду з вимогою визнати право власності в порядку спадкування, що є винятковим способом захисту, при цьому відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій в неї немає, на час подання позову строк на прийняття спадщини не сплив, а тому жодних підстав для задоволення позову немає.

Третя особа приватний нотаріус Черник О.П. просила розглядати справу без її участі, у позові просила відмовити.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Згідно вимог ст. 16 ЦК України на законодавчому рівні закріплені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Під час судового розгляду встановлено та підтверджено матеріалами цивільної справи, що 07 липня 1995 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 уклали шлюб, після укладення шлюбу прізвище дружини присвоєно « ОСОБА_7 » (а.с. 22).

15 травня 1996 року ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі № 1-1198, відповідно до якого ОСОБА_4 усе своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на час його смерті, заповів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , в рівних частинах кожній (а.с. 128, 135).

ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу 28.09.2012 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с. 47, 64-66).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.05.2022 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 27.05.2022 (а.с. 125-127).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, зокрема у вигляді житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 9).

27 травня 2022 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Черник О.П. заведено спадкову справу № 48/2022, номер у спадковому реєстрі 69321328, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 (а.с. 121-142).

Як вбачається з копії зазначеної вище спадкової справи, ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса 27 травня 2022 року із заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті батька ОСОБА_4 (а.с. 122).

З аналогічною заявою до нотаріуса 03 червня 2022 року звернулася дружина померлого ОСОБА_1 , у якій зазначила, що вона має право на обов`язкову частку у спадщині і зобов`язалася надати документи, що підтверджують її право на обов`язкову частку додатково (а.с. 137).

Також, в матеріалах спадкової справи міститься довідка від 27.05.2022 № 2074, згідно з якою станом на 23 травня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 (а.с. 125).

У своїх листах від 27 жовтня 2022 року за № 217/02-14 та № 216/02-14 на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно, нотаріус Черник О.П. повідомляє, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . ОСОБА_2 прийняла спадщину фактично, оскільки була зареєстрована та проживала за однією адресою з померлим, ОСОБА_3 прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. Свідоцтва про право на спадщину на майно померлого ОСОБА_4 ще не видані, термін прийняття спадщини, встановлений станом на поточну дату не сплинув (а.с. 140).

Крім того, судом встановлено, що 07 листопада 2022 року ОСОБА_1 подала до приватного нотаріуса Черник О.П. заяву про зупинення вчинення нотаріальних дій до вирішення питання про право на спадщину у судовому порядку (а.с. 141-142).

Статтею 1217 ЦК України закріплено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1241 ЦК України право на обов`язкову частку в спадщині мають право малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_4 за життя склав заповіт, яким заповів усе своє майно у рівних частинах своїм дочкам відповідачам по справі ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , які у встановленому законом порядку прийняли спадщину.

Позивач ОСОБА_1 , як непрацездатна дружина померлого спадкодавця, має право на обов`язкову частку у спадщині у розмірі 1/6 частини, і є такою, що прийняла спадщину у встановлений законом спосіб і строки, що не оспорюється відповідачами, і підтверджується третьою особою нотаріусом.

Свідоцтва про право на спадщину сторонам по справі не видані у зв`язку із тим, що на час звернення до суду з позовом строк для прийняття спадщини не закінчився відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці, тобто строк, визначений законом для вчинення вказаних нотаріальних дій, у даному випадку для прийняття спадщини після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , спливає 22.03.2023.

На час розгляду справи Свідоцтва про право на спадщину сторонам по справі не видані у зв`язку із зупиненням вчинення нотаріальних дій приватним нотаріусом Черник О.П. за клопотанням спадкоємця ОСОБА_11 відповідно до п. 4.13 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін`юсту України від 22.02.2012 за № 296/5.

Як на час подання позову до суду, так і на час вирішення справи судом встановлено відсутність відмови нотаріуса у видачі Свідоцтв про право на спадщину, зокрема через відсутність у позивача ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на спадкове майно.

У п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» указано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснив, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину(п.23).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звернув увагу на те, що відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Але визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Таким чином, неможливість отримання ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину, на що вона посилається у позові, не пов`язана ні з втратою правовстановлюючого документа, який засвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно, ні з оспорюванням відповідачами її права на отримання у порядку спадкування обов`язкової частки у спадщині, а тому відсутні визначені законом підстави для визнання за позивачем у судовому порядку права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Будь-яких перешкод в оформленні своєї частки у спадщині у позасудовому порядку у позивача ОСОБА_1 відсутні.

Як визначено ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як констатовано у ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, тягар доказування покладається виключно на особу, яка посилається на ту чи іншу обставину.

Доводи позивача про те, що вона має право успадкувати весь житловий будинок, а не лише 1/6 його частку, і, що заповіт був складений ОСОБА_4 під тиском, суд вважає не обґрунтованими, і такими, що не відповідають нормам законодавства, наведеним вище, зокрема ст. 1223 ЦК України, оскільки на час розгляду справи будь-яких доказів про не чинність, оскарження або нікчемність складеного ОСОБА_4 заповіту суду не надано.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 43, 76-81, 141, 211, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Черник Олександра Петрівна, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачі: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Черник Олександра Петрівна, юридична адреса: 50074, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Святогеоргіївська, 19 прим.119.

Повне судове рішення складено 08 червня 2023 року.

Суддя: О. В. Колочко