Справа № 127/8503/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишен С.А., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2», Вінницької міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Первинна профспілкова організація комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2», про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до КНП «Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2», Вінницької міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Первинна профспілкова організація комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2», про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ст. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

В позовній заяві позивач зазначає, що на розгляді господарського суду перебуває справа №902/1392/22 за позовом ОСОБА_2 до Вінницької міської ради про скасування рішення ВМР №1208 від 30.09.2022 «Про реорганізацію КНП «Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2», однак позивач належних та допустимих доказів на підтвердження даного факту не надала.

Крім того, позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ № 203-о від 28.02.2023року, однак, до матеріалів позовної заяви не додано самого наказу предмету спору та не надано доказів неможливості його отримання.

Згідно вимог ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення ст. 95 ЦПК України додані копії документів належним чином не засвідченні позивачем.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Однак з матеріалів позовної заяви, неможливо встановити дату отримання позивачем копії наказу про звільнення.

Частиною 4 ст. 177 Цивільно-процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, законом звільнено від сплати судового збору позивачів з такими вимогами: 1) про стягнення заробітної плати; 2) поновлення на роботі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюються в таких розмірах: -за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2023 року в розмірі 2684 гривні.

Враховуючи, що позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру визнати протиправним та скасувати наказ про звільнення, яка підлягає оплаті судовим збором, тому належить сплатити 1073,60 гривень судового збору.

Однак, при зверненні до суду з цим позовом позивачем не сплачено судовий збір, а тому позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 1073,60 гривень та докази того надати суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про її залишення без руху.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст..95,175-177,185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2», Вінницької міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Первинна профспілкова організація комунального некомерційного підприємства «Вінницький міський клінічний пологовий будинок №2», про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

В разі не усунення вищевказаних недоліків цивільний позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала суду остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: