КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №553/1065/22
Провадження № 2/552/2245/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2023 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Лихошвай А.В.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів, суд ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів посилаючись на те, що вона є непрацездатною особою, досягла пенсійного віку. Відповідач є її донькою, а тому зобов`язана піклуватися про неї, надавати допомогу. ОСОБА_1 працює, утриманців немає, тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 25 травня 2023 року залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 , визнано явку позивача обов`язковою, задоволено клопотання відповідача щодо витребування доказів.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05.07.2023 року задоволено клопотання представника позивача , витребувано докази по справі.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в його відсутність та відсутність позивача посилаючсиь на стан здоров`я позивача та перебування її за місцем реєстрації у м. Луганськ.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала, підтримала наданий відзив. У відзиві вказала, що позивачем не обґрунтовані потреби в матеріальній допомозі. Позивач зареєстрована та проживає зі старшою донькою, отримує пенсію за віком призначену як державою Україна так і призначену ЛНР . Проте позивачем не надано належних доказів щодо суми доходів. Позивач не посилається на відповідні докази , якими має бути обґрунтована позовна заява. Позивач нехтувала з дитинства інтересами відповідача, не піклувалась про неї, залишила на вихованні батька, а тепер , використовуючи війну, як фактор, що допоможе їй набути додаткового матеріального статку, звернулась до суду з даним позовом. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та її представника, що в судове засідання не з`явилась. Суд також приймає до уваги посилання представника позивача щодо перебування позивача на тимчасово окупованій території.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 . Крім відповідача, позивач також має іншу доньку ОСОБА_3 .

У позовній заяві позивач зазначає , що не має можливості в отриманні допомоги від інших дітей, проте посилання на відповідні докази на підтвердження зазначених обставин ні з позовної заяви, ні в ході судового розгляду судом не встановлено.

Згідно довідки від 30.04.2022 року № 1603- ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Фактичне місце проживання/перебування : АДРЕСА_2 .

Безумовно позивач в силу свого віку може мати ряд певних захворювань, проте посилання на медичні документи, що видані медичним закладом на непідконтрольній території судом не можуть братися до уваги. Інші докази щодо стану здоров`я позивача, потребу в лікуванні у суду відсутні.

Таким чином, належні докази щодо стану здоров`я позивача, суду не надані.

Відповідно до ч.1 ст.172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Згідно ч.1 ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону;

Відповідно до даного закону позивач є не працездатною.

Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, що надійшла на виконання ухвали суду встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 5 433 грн. 18 коп. На обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області ОСОБА_2 не перебуває та жодного виду пенсії не отримує.

Чи має позивач нерухоме майно, яке приносить їй дохід у виді орендної плати чи інше нерухоме чи рухоме майно у позовній заяві не зазначено та в ході судового розгляду представником позивача такі ж докази не надані.

У п. 21 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК ), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК).

Статтею 7 Закону України „Про Державний бюджет на 2023 рік встановлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення:

дітей віком до 6 років - 2272 гривні;

дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні;

працездатних осіб - 2684 гривні;

працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні;

працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів - 2102 гривні;

працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, - 1600 гривень;

осіб, які втратили працездатність, - 2093 гривні.

Розмір пенсії, який отримує позивач 5 433 грн. 18 коп., не є меншим від встановленого прожиткового мінімуму для непрацездатної особи.

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статей 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч.3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У ході судового розгляду позивачем та її представником не доведено в чому полягає потреба позивача у матеріальній допомозі, з яких розрахунків виходила позивач посилаючись на потребу в матеріальному утриманні з боку однієї із своїх дочок, не звертаючись з позовними вимогами до іншої.

Також позивач не вказала з яких розрахунків виходила при визначенні аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача.

Приймаючи до уваги, що ні позивачем, ні представником позивача не надано жодного доказу в розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України на підтвердження заявлених вимог щодо потреби позивача в наданні матеріальної допомоги з боку відповідача, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Судові витрати можливо віднести за рахунок держави.

Керуючись ст..ст.10, 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Третя особа: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлений).

Повний текст судового рішення виготовлений 04 вересня 2023 року.

Головуючий Ж.В. Кузіна