Ухвала

27 березня 2023 року

м. Київ

справа № 755/8253/22

провадження № 61-3081 ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Погосян Маргарита Арсенівна, на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 07 вересня 2022 рокута постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до його пред`явлення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення шляхом накладення арешту на транспортні засоби, власником яких є ОСОБА_3 .

Посилалась на те, що зазначене майно є спільною власністю з ОСОБА_1 , з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_1 відчужив спільне майно подружжя з метою уникнути його розподілу між подружжям та унеможливити ефективний захист порушених прав заявника. У зв`язку з чим вона має намір звернутися до суду із позовною заявою про визнання договорів купівлі-продажу транспортних засобів недійсними та скасувати державну реєстрацію права власності на спірні транспортні засоби за їх покупцем ОСОБА_3 .

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 вересня 2022 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року, заяву ОСОБА_2 задоволено.

Накладено арешт на транспортні засоби, власником яких є ОСОБА_3 , а саме:

- транспортний засіб HYUNDAI SONATA 2017 р. в., колір - чорний, № куз. НОМЕР_1 .

- транспортний засіб HYUNDAI SONATA 2014 р. в. колір - сірий, № куз НОМЕР_2 ;

- транспортний засіб AUDI Q7 2020 р. в., колір - синій, № куз. НОМЕР_3 ;

- транспортний засіб HYUNDAI SONATA 2017 р. в., колір - чорний, № куз. НОМЕР_4 ;

- транспортний засіб KIA K5 2017 р. в. колір - білий, № куз. НОМЕР_5 ;

- транспортний засіб HYUNDAI SONATA 2018 р. в., колір - чорний, № куз НОМЕР_6 ;

- транспортний засіб KIA K5 2017 р. в., колір - чорний, р., № куз. НОМЕР_7 ;

- транспортний засіб KIA K5 2016 р. в. колір - синій, № куз. НОМЕР_8 ;

- транспортний засіб HYUNDAI SONATA 2019 р. в., колір - білий, № куз. НОМЕР_9 .

03 березня 2023 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на вказані судові рішення після закінчення строку на касаційне оскарження, в якій просив їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Також, просив поновити строк на касаційне оскарження судових рішень посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови отримав лише 24 лютого 2023 року. Враховуючи те, що повний текст оскаржуваної постанови було складено лише 25 січня 2023 року, а оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 30 січня 2023 року, клопотання підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Касаційна скарга мотивована тим, що заявником не надано доказів на підтвердження наявності реальної загрози невиконання або ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, заперечує належність спірного майна до спільної власності подружжя та вказує, що відносно спірних автомобілів вже встановлена заборона відчуження в іншій судовій справі про поділ майна подружжя.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її необгрунтованість, з огляду на таке.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Вказане правило застосовується судом касаційної інстанції і при оскарженні постанови суду апеляційної інстанції, яка прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (пункт 1 частини першої, частина 3 статті 150 ЦПК України).

З касаційної скарги, даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що між сторонами виник спір з приводу транспортних засобів, які ОСОБА_2 вважає об`єктами спільної сумісної власності подружжя, однак ОСОБА_1 без її згоди відчужив їх ОСОБА_3 . Предметом спору є визнання договорів купівлі-продажу транспортних засобів недійснимита скасування державної реєстрації права власності на них за ОСОБА_3 .

Встановивши зазначені обставини та переконавшись в тому, що між сторонами дійсно виник реальний спір щодо правомірності продажу ОСОБА_3 спірних транспортних засобів, суди дійшли вірного висновку про необхідність забезпечення виконання ймовірного судового рішення шляхом накладення арешту на вказані автомобілі.

При вирішенні питання про забезпечення позову суди здійснили оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів та дійшли вірного висновку про забезпечення позову.

Як слідує з даних Єдиного державного реєстру судових рішень, за позовом ОСОБА_2 у справі № 755/9159/22 ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 23 вересня 2022 року відкрито провадження. Рішенням цього ж суду від 31 жовтня 2022 року, яке набрало чинності 01 грудня 2022 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, визнано недійсними оспорювані договори купівлі-продажу транспортних засобів та скасовано державну реєстрацію права власності на них за ОСОБА_3 .

Доводи касаційної скарги про те, що спірні транспортні засоби не є майном подружжя ОСОБА_1 , а позивач має доводити належність цього майна до спільного майна подружжя лише в межах справи про поділ спільного майна подружжя (№ 336/3949/22) колегія суддів відхиляє, оскільки вони стосуються розгляду справи по суті і не стосуються обгрунтованості застосування судом заходів забезпечення позову.

Як слідує з касаційної скарги та даних Єдиного державного реєстру судових рішень, для забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя була встановлена заборона будь-яким особам вчиняти дії, направлені на відчуження, передачу права керування та розпорядження стосовно спірних транспортних засобів (ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2022 року у справі № 336/3627/22).

Аргументи касаційної скарги про те, що накладення арешту на спірні автомобілі в межах даної справи № 755/8253/22 є подвійним арештом цього майна, аналогічні доводам апеляційної скарги, на які судом надано правову оцінку. Суд апеляційної інстанції вірно узяв до уваги, що під час дії судової заборони ОСОБА_1 20 серпня 2022 року продав спірні транспортні засоби ОСОБА_3 , отже, існує ризик відчуження цього майна в майбутньому, що є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, Верховний Суд вважає необгрунтованими доводи касаційної скарги про безпідставність застосування судом заходів забезпечення позову ОСОБА_2 пред`явленого до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про оспорення чинності та реєстрації права власності спірних автомобілей за ОСОБА_3 , суб`єктний склад, предмет та підстави цього позову відрізняється від справи, в якій забезпечено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя (№№ 336/3949/22, 336/3627/22).

З урахуванням доказів, наданих ОСОБА_2 на підтвердження своїх вимог, суди пересвідчилися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник реальний спір та існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та застосували такий вид забезпечення позову, який відповідає позовним вимогам.

Аргументи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені без додержанням норм процесуального права та зводяться до незгоди з висновками судів і тлумачення на свій розсуд норм процесуального права.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки ґрунтуються на незгоді з фактичними обставинами, встановленими судами першої та апеляційної інстанцій, зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга, подана на ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, якими вирішено лише процесуальне питання, є необґрунтованою. Правильне застосовування норм статей 149-150 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення,розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись статтею 390, частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 07 вересня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Погосян Маргарита Арсенівна, на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 07 вересня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 листопада 2022 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до його пред`явлення.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

С. Ф. Хопта