Справа № 203/5415/21
Провадження № 2/0203/179/2023
УХВАЛА

10 березня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Сядро Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи заяву сторін про затвердження мирової угоди в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Спецавтобаза» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника,

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Спецавтобаза», в якій позивач просить суд:

- стягнути з Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Спецавтобаза» на його користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника, а саме за період з 16.06.2021 року по 21.11.2021 рік у сумі 47406,70грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 грудня 2021 року, цивільну справу № 203/5415/21, провадження № 2/0203/1687/2021, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М.

Цивільний позов не відповідав вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, тому ухвалою суду від 20 грудня 2021 року був залишений без руху з наданням позивачу п`ятиденного строку для усунення недоліків.

07 лютого 2022 року у встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

03 березня 2023 року сторони подали до суду заяву про укладення мирової угоди, в якій просять суд:

- визнати укладену між ними мирову угоду і закрити провадження у справі;

- наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України, їм роз`яснені, зрозумілі;

- судові витрати по справі покласти на позивача.

В обґрунтування вимог заяви сторони зазначили, що вони повністю усвідомлюють значення своїх дій та згідно з власним волевиявленням, котре відповідає їх внутрішній волі, керуючись своїми правами та обов`язками, дійшли згоди на врегулювання спору шляхом укладення мирової угоди.

З огляду на викладене, сторони звернулись до суду із заявою про затвердження мирової угоди від 24 лютого 2023 року.

У чергове судове засідання, призначене на 10 березня 2023 року, учасники справи не з`явились, належним чином було повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання.

Позивач та його представник подали до суду письмову заяву від 10 березня 2023 року про розгляд справи за їх відсутності. Також у заяві сторона позивача повідомила суд про те, що позивач просить суд затвердити мирову угоду у справі №203/5415/21, яка подана представником відповідача і підписана позивачем.

Представник відповідача причини неявки суду не повідомив.

Суд на підставі положень ст. ст. 128, 211, 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянув заяву сторін про затвердження мирової угоди за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Суд, вивчивши матеріали справи, доводи сторін, викладені у заяві про укладення мирової угоди від 03 березня 2023 року, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 зареєстрований директором Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Спецавтобаза», .

Сторони звернулись до суду із заявою від 03 березня 2023 року про затвердження мирової угоди від 24 лютого 2023 року, яка підписана ОСОБА_1 та в.о. директора Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Спецавтобаза» Калустьяном А.В.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч. 7 ст. 49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Частинами 1, 2 ст. 207 ЦПК України визначено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частин 1-4 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Суд, вивчивши зміст мирової угоди, доходить висновку, що укладення мирової угоди та її зміст не суперечить вимогам закону, умови мирової угоди не порушують права чи охоронювані законом інтереси сторін та інших осіб, стосуються лише прав та обов`язків сторін і сторони наполягають на її затверджені. У мировій угоді сторони зазначили про обізнаність щодо правових наслідків підписання та виконання мирової угоди, тому суд вважає за можливе задовольнити заяву сторін про затвердження мирової угоди та затвердити мирову угоду сторін, а провадження у справі закрити.

Також суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд зазначає, що порядок повернення судового збору регламентований, зокрема ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787.

Відповідно до ч. 3, ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до п. 5, п. 10 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за № 650/24182, повернення судового збору (крім помилково зарахованого) здійснюється за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Заява та подання або копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету.

Отже, суд, вирішуючи в ухвалі про закриття провадження у справі питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, доходить висновку про необхідність повернення позивачу з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого ним судового збору у розмірі 454,00 грн. Також суд враховує те, що сторони врегулювали питання щодо відшкодування судових витрат в іншій частині в межах мирової угоди.

Суд додатково зазначає, що документ на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до Державного бюджету України міститься в матеріалах цивільної справи №203/5415/21, а саме: квитанція №93А6-2Р36-86Р9-7РЕ7 від 04.02.2022 року на суму 908,00грн. При цьому суд зазначає, що одержувачем коштів, відповідно до вказаної квитанції, є Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, тому воно і виступає органом, який має здійснити повернення сплаченого позивачем судового збору.

Керуючись статтями 49, 133, 142, 207, 208, 255, 258-260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву сторін про затвердження мирової угоди в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Спецавтобаза» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника задовольнити повністю.

Затвердити мирову угоду в цивільній справі №203/5415/21 за позовом ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Спецавтобаза» (адреса місцезнаходження: вул. Мостова, 3, м. Дніпро, 49038; ) про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника, що виконується, на таких умовах.

1. Мирова угода укладається з метою повного та остаточного врегулювання спору. Сторони домовились, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Спецавтобаза» задовольняються шляхом виплати ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 46975,73грн (сорок шість тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять гривень 73 копійки).

2. Виплата коштів, зазначених у п. 1 Мирової угоди, здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів, після затвердження судом Мирової угоди, шляхом перерахування їх на банківський рахунок позивача.

3. ОСОБА_1 запевняє, що отримання коштів в сумі, вказаній в п. 1 Мирової угоди, вичерпує наявність спору в розмірі 47406,70грн між сторонами в межах судової справи №203/5415/21 в повному обсязі, та свідчить, що наслідками виконання умов Мирової угоди не має та не матиме в майбутньому жодних претензій та вимог до Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Спецавтобаза» майнового та іншого характеру.

4. ОСОБА_1 зобов`язується не заявляти до Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Спецавтобаза» жодних інших вимог про стягнення коштів, компенсацію моральної шкоди, вимог щодо сплати пені, штрафів, відсотків, інфляційних витрат тощо.

5. Усі судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу та судовий збір, покладаються на сторону, яка їх понесла, та іншою стороною не відшкодовуються.

6. Сторони підтверджують, що умови Мирової угоди відповідають їх волі, дана угода укладена добровільно та без жодного примусу, угода не є фіктивною чи удаваною, а наміри Сторін відповідають змісту зобов`язань, визначених Мировою угодою.

7. Сторони заявляють, що даною Мировою угодою не порушуються права будь-яких відомих третіх осіб.

8. Підписана Мирова угода підлягає затвердженню Кіровським районним судом м. Дніпропетровська та набирає чинності з моменту набрання законної сили ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська про затвердження даної Мирової угоди.

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного комунального підприємства «Спецавтобаза» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника закрити.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Челюскіна, 1; ) повернути ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 50 відсотків сплаченого ним судового збору у розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) (квитанція №93А6-2Р36-86Р9-7РЕ7 від 04.02.2022 року на суму 908,00 грн міститься в матеріалах цивільної справи №203/5415/21).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва