ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5467/23 Справа № 204/4922/23 Суддя у 1-й інстанції - Книш А.В. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

розглянувши без повідомлення учасників справи у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Сакун Віталій Анатолійович на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні (суддя першої інстанції Книш А.В.).

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року позивач ОСОБА_1 , через свого представника Сакуна Віталія Анатолійовича звернувся до Красногварійдського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

Ухвалою 28 квітня 2023 року позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні визнана неподаною та повернута позивачу.

Із вказаною ухвалою суду не погодився позивач, та через свого представника апеляційну скаргу, вважає. що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, суд першої інстанції при залишенні позовної заяви без руху, а в подальшому повертаючи її, проявив надмірний формалізм у трактуванні національного законодавства.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Сакун В. А. зазначив, що у позовній заяві вказана конкретна вимога, а саме стягнення заробітної плати та середньоденного заробітку за затримку розрахунку при звільненні, при цьому розмір заборгованості по заробітній платі вказати неможливо, оскільки дану інформацію відповідач не надає а ні на заяви позивача, а ні на адвокатський запит, при цьому адвокат просив суд першої інстанції витребувати інформацію щодо заборгованості по заробітній платі перед позивачем, проте даний факт судом першої інстанції не взято до уваги.

Сакун В.А. , просив ухвалу Красногварійдського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2023 року скасувати та направити справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду щодо повернення заяви позивачеві.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки, в даній справі оскаржується ухвала про повернення заяви, то її розгляд слід проводити без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п.4 ч.1ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи позовну заяву позивачеві на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем недоліки позовної заяви не були усунуті, а саме, позивачем не здійснено обґрунтований розрахунок суми заборгованості по заробітній платі та розміру середньоденного заробітку за затримку розрахунку при звільненні, які він просить стягнути з відповідача на свою користь станом на час подання позову до суду. Також позивачем не конкретизовано зміст позовних вимог, а саме, позивачем взагалі не вказано який розмір заборгованості по заробітній платі та який розмір середньоденного заробітку за затримку розрахунку при звільненні він просить стягнути з відповідача на свою користь.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право на суд повинно бути забезпечено судовими процедурами, які мають бути справедливими.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з частинами першою та третьою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні

При цьому, у позовній заяві зазначено, що встановити точну суму заборгованості неможливо, оскільки відповідач не надає такої інформації, зокрема й на запити адвоката. А тому, адвокат Сакун В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив суд першої інстанції під час підготовки справи до розгляду витребувати у відповідача відомості про середньоденну заробітну плату ОСОБА_1 за останні два місяця перед звільнення та довідку про заборгованість по заробітній платі.

Крім цього, в заяві про усунення недоліків, ще раз наголошено про те, що надати відомості щодо точної суми заборгованості та середньоденного заробітку за затримку розрахунку при звільнені неможливо, оскільки відповідач не надає дані відомості. А також, повторно адвокат просив витребувати інформацію від відповідача щодо заборгованості перед позивачем.

Також адвокат Сакун В. А, який діє в інтересах ОСОБА_1 , зазначає, що відсутність розміру середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, який позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, що унеможливлює перевірку судом правильності сплаченої позивачем суми судового забору за подання до суду даної позовної заяви не є підставою для зволікання з питання відкриття провадження про справі, адже у таких випадках розмір судового збору попередньо визначає суд.

При цьому, матеріали справи підтверджено, що позивач не має можливості вказати точну суму заборгованості й середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені, а тому позивачем зазначено приблизну суму.

При цьому, судом першої інстанції клопотання щодо витребування інформації, яка необхідна була позивачу для встановлення точної суми заборгованості, та середньоденного заробітку за затримку розрахунку при звільнені, не вирішено по суті.

Відповідно ч. 2 ст. 179 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Тобто, суд першої інстанції при відкритті провадження, якщо точна сума позову не встановлено, має право самостійно визначити розмір судового збору.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що суд першої інстанції за відсутності точної суми заборгованості та суми середньоденного заробітку за затримку розрахунку при звільненні, повинен був повертати позивачу позовну заяву.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про повернення заяви, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Сакун Віталій Анатолійович задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2023 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська