КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/6357/2023
У Х В А Л А

29 березня 2023 року місто Київ

справа № 757/18390/19-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року, ухвалене під головуванням судді Остапчук Т.В., повний текст рішення складено 20 грудня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Верповська Олена Володимирівна, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та стягнення безпідставно отриманих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 11 лютого 2023 року подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

15 лютого 2023 року Київським апеляційним судом до Печерського районного суду міста Києва направлено запит про витребування справи № 757/18390/19-ц.

01 березня 2023 року вказана цивільна справа надійшла до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 березня 2023 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме для зазначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року в період з 03 лютого 2023 року по 10 лютого 2023 року та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

На виконання вимог вказаної ухвали на адресу Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшло клопотання, в якому останній вказував на те, що інтереси ОСОБА_1 у суді першої інстанції представляла адвокат Ткаченко Ю.О. на підставі договору №5 від 03 жовтня 2022 року. Однак ОСОБА_1 з вказаним адвокатом не дійшли згоди щодо подальшої співпраці та уклали 02 лютого 2023 року додаткову угоду про розірвання договору про надання правової допомоги №5 від 03 жовтня 2022 року.

Зазначав, що позивач одразу намагалася знайти адвоката або іншого спеціаліста у сфері права, однак у зв`язку із необхідністю швидкого вивчення справи та строковістю справи отримувала відмови. Адвокатське об`єднання «Хоміч, Токарев та партнери» уклало з ОСОБА_1 договір №4/23ф від 07 лютого 2023 року.

Посилався на те, що для формування справи, вивчення всіх правових аспектів, перевірки реєстрів, інших доступних даних та складання апеляційної скарги було витрачено 4 дні, що включало в себе також комунікацію та необхідність отримання додаткових документів від адвоката Ткаченко Ю.О.

Враховуючи наявність об`єктивних обставин, військовий стан, ускладнення переміщення, зупинку транспорту при оголошенні повітряної тривоги тощо, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив визнати поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження рішення від 24 листопада 2022 року, а також право позивача на поновлення строку.

Колегія суддів вважає, що зазначені представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 причини пропуску строку є неповажними виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з довідки від 24 листопада 2022 року, складеної секретарем судового засідання, фіксування судового процесу не здійснювалось, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України (т.3, а.с. 120).

Повний текст рішення складено 20 грудня 2022 року.

Відповідно до супровідного листа, Печерським районним судом міста Києва позивачу ОСОБА_1 була надіслана копія рішення суду від 24 листопада 2022 року.

Згідно довідки про доставку електронного листа, представнику позивача ОСОБА_1 - Ткаченко Ю.О. було направлено копію рішення на електронну пошту, яка була нею зазначена в заяві ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.3, а.с.132) та доставлена 04 січня 2023 року, що не заперечується в апеляційній скарзі.

Отже, останнім днем для подання апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року є 02 лютого 2022 року.

Апеляційна скарга була подана до суду 11 лютого 2022 року.

Разом з тим, наведені апелянтом причини для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, виходячи з наступного.

Так, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов'язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов'язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на підготовку апеляційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов'язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, №17160/06 та №35548/06, § 34 від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз'яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.

Посилання апелянта на те, що позивач одразу після розірвання договору про надання правової допомоги з адвокатом Ткаченко Ю.О. намагалася знайти адвоката або іншого спеціаліста у сфері права, однак у зв`язку із необхідністю швидкого вивчення справи та строковістю справи отримувала відмови, Адвокатське об`єднання «Хоміч, Токарев та партнери» уклало з ОСОБА_1 договір №4/23ф від 07 лютого 2023 року, а для формування справи, вивчення всіх правових аспектів, перевірки реєстрів, інших доступних даних та складання апеляційної скарги було витрачено 4 дні, колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, при розгляді даної справи приймали участь представники позивача ОСОБА_1 : адвокат Ткаченко О.В., яка представляла інтереси позивача на підставі ордеру №643202 від 10 липня 2019 року, адвокат Ткаченко Ю.О., яка представляла інтереси позивача на підставі ордеру АХ №1103777 від 04 жовтня 2022 року.

Згідно з ч.1 ст.64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Положеннями ч.7 ст.272 ЦПК України визначено, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Оскільки представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ткаченко Ю.О. отримала копію оскаржуваного рішення суду 04 січня 2023 року, а тому доводи апелянта є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеним.

Доказів того, що договір з адвокатом Ткаченко О.В. розірвано, матеріали справи не містять.

При цьому, колегія суддів зазначає, що особа самостійно обирає собі представника-адвоката, однак вказане не позбавляє її можливості оскаржити рішення суду особисто.

Щодо посилання апелянта, як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження на наявність воєнного стану на території України, постійні повітряні тривоги, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану.

Безумовно, що стан війни в Україні створює перешкоди для реалізації своїх прав на судовий захист.

Запровадження воєнного стану може бути підставою, яка відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку.

Разом з тим, питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку, повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Доказів того, що неподання апеляційної скарги раніше ніж 11 лютого 2023 року зумовлено введенням воєнного стану в Україні, постійними повітряними тривогами, представник позивача не надав, тому вказана обставина не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Будь-яких інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду позивач не вказав та доказів на підтвердження цього не надав.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є непереконливими, неповажними, оскільки заявником не надано доказів наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

ЄСПЛ зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення у справі «Воловік проти України» заява №15123/03, § § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» заяви, №17160/06 та №35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Пунктом 4 ч.1 ст.358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

А тому, виходячи з принципів, розумності, справедливості, рівності учасників судового розгляду, а також враховуючи принцип правової визначеності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року подана з пропуском встановленого законом строку та наведені апелянтом підстави для поновлення пропущеного строку з урахуванням викладеного не є поважними, а тому пропущений строк не підлягає поновленню.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження в справі за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 листопада 2022 року, ухвалене під головуванням судді Остапчук Т.В., повний текст рішення складено 20 грудня 2022 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Верповська Олена Володимирівна, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та стягнення безпідставно отриманих коштів.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: