справа № 631/1171/22
провадження № 2-с/631/3/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року селище міського типу Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко С. В., розглянувши у приміщенні суду матеріали заяви ОСОБА_1 «Про скасування судового наказу», -

в с т а н о в и в :

06.02.2023 року суддею Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко С. В. видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» заборгованості за послуги з газопостачання в сумі 11760,73 гривень та судового збору у розмірі 248,10 гривень (а. с. 16 20).

На виконання вимог частин 1 і 2 статті 169 Цивільного процесуального кодексу України копію судового наказу разом із копією заяви стягувача про видачу судового наказу із доданими до неї документами за вихідним № 631/1171/22/769/2023 від 06.02.2023 року надіслано боржникові рекомендованим листом із повідомленням про вручення, та повторно за вихідним № 631/1171/22/1427/2023 від 10.03.2023 року (а. с. 21, 25).

Проте, в матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання боржником копії судового наказу, оскільки поштова кореспонденція на його ім`я повернута в суд із позначкою відповідального працівника поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 23 24).

27.03.2023 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» до суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу, що виданий 06.02.2023 року суддею Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко С. В., про стягнення з нього на користь ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» заборгованості за послуги з газопостачання в сумі 11760,73 гривень та судового збору у розмірі 248,10 гривень, оскільки сума заборгованості менше, ніж вказана в наказі, крім того в прізвище боржника допущено помилку (а. с. 16 20).

Зазначена заява зареєстрована за вхідним № 1654/23-вх із наданням автоматизованою системою документообігу суду єдиного унікального № 631/1171/22 (провадження № 2-с/631/3/23) та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, обліково-статистичної картки справи та Контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, в день надходження передана на розгляд головуючого судді Мащенко С. В. (а. с. 26, 28).

Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши обставини справи та всі фактичні данні, які мають значення для вирішення питання, пов`язаного із скасуванням судового наказу й на які боржник посилався як на підставу своїх вимог, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими суддею, з`ясовано, що заява підлягає поверненню без розгляду з наступних підстав.

Так, зі змісту заяви ОСОБА_1 , поданої 27.03.2023 року (вхідний № 1654/23-вх) убачається, що він просить скасувати судовий наказ, виданий 06.02.2023 року суддею Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко С. В. про стягнення з нього на користь ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» заборгованості за послуги з газопостачання в сумі 11760,73 гривень та судового збору у розмірі 248,10 гривень, до якої додає скріншот суми заборгованості, проте у ньому не зазначено ані ім`я божника, ані номер особового рахунку, ані адреси, за якою споживався газ (а. с. 26, 27).

Частиною 3 статті 171 Цивільного процесуального кодексу України обумовлено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, наведене правило вимагає від судді при вирішенні питання щодо можливості задоволення заяви боржника про скасування виданого стягувачові судового наказу встановлювати відсутність підстав для її повернення без розгляду.

Чинне цивільне процесуальне законодавство серед таких підстав визнає:

а) подачу заяви боржником про скасування судового наказу після закінчення строку, встановленого частиною 1 статті 171 Цивільного процесуального кодексу України, тобто після 15 днів з дня вручення копії судового наказу, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви;

б) подачу неналежно оформленої заяви, тобто всупереч приписів частин 2 5 статті 170 цивільного процесуального кодифікованого закону України.

Натомість, розв`язуючи зазначені питання, суддею встановлено, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 06.02.2023 року суддею Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко С. В., про стягнення з нього на користь ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» заборгованості за послуги з газопостачання в сумі 11760,73 гривень та судового збору у розмірі 248,10 гривень, хоча і подана в строк, однак без дотримання імперативних вимог, викладених у пункті 1 частини 5 статті 170 Цивільного процесуального кодексу України, що зобов`язують додавати до заяви про скасування судового наказу документ, який підтверджує сплату судового збору.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі, яка відповідно до приписів статті 9 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року (із змінами та доповненнями) є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вказане повністю кореспондує зі змістом статті 55 Конституції України, яку відповідно до рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 року (у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інших щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води) слід розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку, і суд не може відмовити у правосудді, а також у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства.

Одночасно із цим правилами прецедентної практики Європейського суду з прав людини передбачено, що кожна держава - учасниця Конвенції, реалізуючи пункт 1 її статті 6 щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, незважаючи на те, що звернення особи до суду є її абсолютним правом, однак воно повинно ґрунтуватись на приписах матеріального та процесуального законів.

Згідно з нормами частини 6 статті 170 Цивільного процесуального кодексу України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу, суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Відтак, на підставі усього наведеного вище суддя дійшла висновку про те, що за таких обставин, заяву ОСОБА_1 «Про скасування судового наказу» слід повернути без розгляду.

Приходячи до такого, суддя одночасно вважає за необхідне та доцільне роз`яснити, що з огляду на зміст частини 2 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.11.2011 року (із змінами та доповненнями), який встановлює правові засади справляння, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та його повернення.

Положеннями статті 1 зазначеного Закону визначено, що судовий збір це збір, який справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Згідно із абзацом 1 частини 1 статті 3 і частиною 1 статті 9 вказаного вище нормативно-правового акту, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством України, сплачується за місцем розгляду справи і зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, обов`язок боржника справити судовий збір під час звернення із заявою про скасування судового наказу до суду є його процесуальним обов`язком, що має на меті виконання компенсаційної, превентивної та соціальної функції у сукупності.

Приписами частини 1 і підпункту 4-2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (із змінами та доповненнями) обумовлено, що за подання до суду заяви про скасування судового наказу справляється судовий збір у сумі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Також частиною 3 статті 4 цього законодавчого акта визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною 2 цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456-VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України.

Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України 2023 рік» № 2710-IX від 03.11.2022 року з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 2684,00 гривень, а тому за подання до суду заяви про скасування судового наказу справляється судовий збір у сумі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 134,20 гривень, виходячи з розрахунку: 2684,00 гривень х 0,05 = 134,20 гривень.

У разі подання до суду такої заяви в електронній формі справляється судовий збір із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, що дорівнює 107,36 гривень, виходячи з розрахунку: 134,20 гривень х 0,8 = 107,36 гривень.

Постановляючи ухвалу, суддя вважає за необхідне звернути увагу на те, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, а тому заява перебувала на розгляді судді належного суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 55 і 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі; статтями 17, 36 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456-VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями); Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями); абзацом 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України 2023 рік» № 2710-IX від 03.11.2022 року; Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; Рішенням Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 року (у справі за конституційним зверненням громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інших щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України (справа за зверненнями жителів міста Жовті Води); і статтями 1 5, 17, 18, 76 80, 89, 122 - 124, 133, 170 171, пунктом 1 частини 1 і частиною 2 статті 258, статтями 259 260, частиною 2 статті 261, частинами 5 і 11 статті 272, частиною 2 статті 352 та пунктом 6 частини 1 статті 353 Цивільного процесуального кодексу України № 1618-ІV від 18.03.2004 року (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року із змінами та доповненнями),-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 «Про скасування судового наказу» повернути без розгляду.

Копію цієї ухвали негайно надіслати заявнику ОСОБА_1 за допомогою підсистеми «Електронний суд» або рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з цього дня.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, що набрала законної сили, обов`язкова для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання ухвали є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Ухвалу постановлено, оформлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику

Суддя С. В. Мащенко