ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2629/23 Справа № 242/1188/22 Суддя у 1-й інстанції - Хацько Н.О. Суддя у 2-й інстанції - Хейло Я. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м.Кривий Ріг

Справа № 242/1188/22

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Хейло Я.В.,

суддів: Мірути О.А., Тимченко О.О.,

секретар судового засідання: Тимофєєва В.О.,

сторони

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 01 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів квартплати, яке постановлено суддею Хацько Н.О. у місті Селидове Донецької області та повне судове рішення складено 06 грудня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів квартплати.

Позовну заяву мотивовано тим, що відповідач є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

За період з 11 січня 2021 року по 28 грудня 2022 року позивачем було здійснено оплату квартплати в розмірі 2 381,83 грн. самостійно.

Позивач вважає, оскільки відповідач не здійснює оплату квартплати, тобто не виконує свій обов`язок, як співвласника, з відповідача підлягає стягненню половина сплачених ним коштів за квартплату.

На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача 50% від сплаченої ним квартирної плати за адресою: АДРЕСА_2 , а саме 1190,91 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 01 грудня 2022 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів квартплати закрито в зв`язку з набранням законної сили рішення суду у справі, ухваленому з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Роз`яснено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та зобов`язання Селидівський районний суд донецької області розглянути його позов та задовольнити позовні вимоги повністю.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 вказує, що йому нічого не відомо про справу № 242/1074/22.

Наполягає на тому, що він не подавав двічі один і той самий позов. Вимагає паперових доказів у вигляді ухвал, рішень, зокрема, докази отримання ним поштових відправлень у неіснуючій, на думку позивача, справі.

Узагальнення доводів та заперечень інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

За змістом пред`явленого позову, у даній справі ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 50% від квартплати за вищевказаною адресою в розмірі 2381,83 грн., тобто 1190,91 грн.

07 липня 2022 року Селидівським міським судом Донецької області ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів квартплати. За змістом вказаного рішення позивач просив стягнути з відповідача відповідачки 50 % від загальної суми оплачуваної ним квартплати за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 2381,83 грн., тобто 1190,91 грн. За результатом розгляду цієї справи судом ухвалено рішення по відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Рішення суду набрало законної 08 серпня 2022 року.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2022 року було витребувано з канцелярії Селидівського міського суду Донецької області копію цивільної справи № 242/1074/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів квартплати.

Позиція апеляційного суду

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 01 грудня 2022 року залишити без задоволення.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 01 грудня 2022 року залишити без змін.

Мотиви з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Закриваючи провадження суд першої інстанції виходив з того, що у цивільній справі № 242/1074/22 ухвалено рішення, яке набрало законної сили, та яким вирішено спір між тими самими сторонами з тих же самих підстав та про той самий предмет спору.

У той же час повторне звернення до суду з тотожними вимогами суперечить принципу правової визначеності та є неможливим.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що позов, з приводу якого ухвалено рішення, яке набрало законної сили, є тотожним з позовом, який розглядається.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 26, 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року в справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначено, що: «за пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) вказано, що: «позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу» (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17, провадження № 12-161гс19).

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом із тим, не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Brumarescu v. Romania» (Брумареску проти Румунії) констатовано існування усталеної практики щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

За приписами статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень (далі Реєстр). Реєстр автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі (стаття 3 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що він не подавав двічі один і той самий позов і йому нічого не відомо про справу № 242/1074/22, спростовуються наявним у Єдиному державному реєстрі судових рішень судовим рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 07 липня 2022 року у цивільній справі № 242/1074/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів квартплати, порушення обов`язків співвласника.

Закриваючи провадження у справі, яка переглядається, суд першої інстанції констатував, що предмет спору у цивільній справі 242/1074/22, який вирішений рішенням від 07.07.2022 року, повністю охоплює предмет спору по цій справі та встановлено тотожність сторін спору, підстави позову, отже суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про закриття провадження на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Вказаний висновок суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду вважає вірним.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала є обґрунтованою, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними у зв`язку з чим вона повинна бути залишена без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 01 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 березня 2023 року.

Головуючий:

Судді: