Справа № 456/3136/23
Провадження № 2/456/868/2023
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 червня 2023 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Сас С. С. , перевіривши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до меблевого комбінату «Стрий» про неналежне надання відповіді з питання працевлаштування, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до меблевого комбінату «Стрий» про неналежне надання відповіді з питання працевлаштування.

Вивчивши матеріали позовної заяви, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Проте, позивачем відповідно до вищевказаної норми закону у позовній заяві не зазначено своє місце проживання чи перебування, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (за його наявності) або номер і серію паспорта.

Також, відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначеноЗаконом України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8 липня 2011 року.

Відповідно достатті 1 цього Закону судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Водночас статтею 5 Закону України «Про судовий збір» установлено пільги щодо сплати судового збору, згідно з пунктом 1 частини першої якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно з постановоюВСУвід 30.11.2016 у справі № 226/168/15, починаючи з 01.09.2015, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових правовідносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі. Усі інші вимоги, що випливають із трудових правовідносин, а також вимога про стягнення моральної шкоди повинна бути оплачена судовим збором. Аналогічна позиція, висловлена в постанові Великої Палати ВСУ від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору із позовних заяв немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як визначено у ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з 1 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2684 грн.

Тому, позивач повинен сплатити судовий збір за подання позовної заяви не майнового характеру в розмірі 1073,60 грн.

Щодо звільнення позивача від усіх судових витрат, як безробітного, слід зазначити наступне.

Згідно з ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», ч. 3ст. 136 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за умови подання особою відповідного клопотання. Із аналізу вказаних норм слідує, що законодавець передбачив можливість звільнення сторони від сплати судового збору лише з підстав, пов`язаних з її майновим становищем.

Однак в обґрунтування вимоги про звільнення від сплати судового збору, позивачем не додано жодних підтверджуючих його скрутне матеріальне становище документів.

Суд зауважує, що до повноважень суду не належить витребування доказів скрутного матеріального становища позивача, як підстави для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, як він про це просить в позовній заяві. Крім цього, позивачем не доведено, що він обмежений в можливості отримати такі докази самостійно.

Дотримання вимог ст.175 ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, згідно положень частини 5 статті 177 ЦПК України слідує, що позивач зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та, відповідно до частини 2 статті 83 ЦПК України, такі докази мають бути подані разом з поданням позовної заяви.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 цьогоКодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зважаючи на зазначені недоліки позовної заяви її необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення шляхом надання відповідних документів чи письмових пояснень.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до меблевого комбінату «Стрий» про неналежне надання відповіді з питання працевлаштування залишити без руху.

Надати позивачу 5 (п`ять) днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків поданої заяви.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути її позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. С. Сас