Справа № 439/1487/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Литвиненко В.М.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, а саме стягувати з ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку.

В обґрунтування позову вказує, що Бродівським районним судом Львівської області 13.05.2019 року у справі №439/631/19 видано судовий наказ, відповідно до якого з ОСОБА_2 на косить ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі всіх видів доходу щомісячно починаючи з 23.04.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Вказує, що на даний час він не працює, постійного доходу не має. Крім того, 18.07.2020 року, позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , яка після шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_6 . В його дружини є дитина від попереднього шлюбу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батька якої ОСОБА_8 , позбавлено батьківських прав відносно неї. Оскільки на даний час майновий стан позивача істотно змінився, матеріальне становище погіршилось, він звертається до суду з даним позовом.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві на позов де зазначає, що безробіття не є підставою для зміни розміру аліментів, оскільки відповідач є працездатною, здоровою людиною, постійно перебуває в Польщі, працює водієм. Відповідач не усиновлював ОСОБА_7 , тому обовязок її утримувати у нього відсутній. Просив суд відмовити в задоволенні позову, та стягнути з позивача витрати на правову допомогу у розмірі 6000.00 грн.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.

Судом встановлено, що у справі №439/631/19 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на косить ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з 23.04.2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до абз. другого ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів - в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України).

Отже, закон передбачає два способи захисту у справах про стягнення аліментів - у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач просить суд змінити розмір аліментів встановлений судовим наказом виданим Бродівським районним судом Львівської області 13.05.2019 року у справі №439/631/19 відповідно до якого з ОСОБА_2 на косить ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі всіх видів доходу щомісячно починаючи з 23.04.2019 року до досягнення дитиною повноліття та стягувати ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у розмірі 50% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку.

Відтак, відповідач просить суд фактично просить змінити стягнення з нього аліментів у спосіб не передбачений законом.

Верховний Суд у постанові 18 вересня 2019 року в цивільній справі №755/14073/16-ц підтвердив, що положеннями Сімейного кодексу України передбачена лише можливість зміни розміру аліментів, а не встановленого способу їх стягнення, тобто зменшення або збільшення розміру аліментів, однак позивачем цих вимог заявлено не було, а суд розглядає справи лише у межах заявлених вимог, тому зменшити розмір аліментів у спосіб інший, ніж просить позивач, неможливо.

Враховуючи наведене, суд вважає, що достатніх та законних підстав для зміни способу стягнення стягнення аліментів немає, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно частини третьої зазначеної статті до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стороною позивача заяв про відмову чи зменшення судових витрат до суду не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України зазначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

У ч.5,6 ст. 137 ЦПК України зазначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом п.2. ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у позові, покладаються на позивача.

Згідно ч. 8 вказаної статті - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо).

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При розгляді даного питання, суд враховує правову позицію Верховного Суду, яка міститься у його Постанові від 30 серпня 2018 року по справі №466/2631/16-ц, де зазначено, що: «На підтвердження цих обставин (витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера)»

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року по справі №372/1010/16-ц.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі.

На виконання вищевказаних вимог, представником відповідача було надано суду нижченаведених документів, а саме:

Договір про надання правничої допомоги від 19.01.2023 р. укладений між ОСОБА_9 з одного боку та Адвокатським бюро «Іллі Волошина» з іншого, в якому зазначена сума гонорару за надання правничої допомоги клієнту в розмірі 6000грн.

Квитанція до прибуткового касового ордера №19/01/23 від 19.01.2023 року відповідно до якої ОСОБА_3 сплачено кошти за договором про надання правничої допомоги від 19.01.2023 р. в сумі 6000.00 грн..

Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги від 19.01.2023 року, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значення справи для сторони, та вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, які відповідач поніс підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч гривень) 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текс рішення виготовлено 30.03.2023 року.

Суддя Харечко С.П.