Справа № 950/1365/22
Номер провадження 2-о/950/6/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Лебедин

05 червня 2023 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,

при секретарі судового засідання Сивоконь А.І.

з участю: заявниці ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лебедин справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, заінтересована особа - Лебединська міська рада Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що з січня 1992 року проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Разом вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, заявниця здійснювала за ними догляд, забезпечувала ліками, продуктами харчування, сплачувала всі комунальні платежі. Після смерті похоронила за власний рахунок як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 . У даний час їй стало відомо, що померлим належали земельні частки (паї), які знаходяться на території Штепівської сільської ради, які вона бажає оформити після ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом у четверту чергу. З цього приводу ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса, яким було роз`яснено, що успадкувати зазначене спадкове майно вона може лише в судовому порядку відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України і для цього запропоновано звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Тому ОСОБА_1 просила ухвалити рішення, яким встановити факт її проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , з січня 1992 року по день смерті останньої, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 та із ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , з січня 1992 року по день смерті останньої, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявниця у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю. На підтвердження того факту, що вона похоронила ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надала суду оригінали документів, які підтверджують оплату нею відповідних послуг та товарів.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечив, посилаючись на наступне. Відповідно до довідок Штепівської сільської ради Лебединського району Сумської області від 14.04.2021 № 40 та № 41, наданих заявницею, як з ОСОБА_3 , так і з ОСОБА_4 на день їх смерті інших зареєстрованих осіб не було. Вважає, що в матеріалах справи відсутній будь-який документ, що підтверджував би факт проживання заявниці з вказаними особами. Стосовно показань свідків, то показання свідків, на його думку, не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання і така правова позиція викладена у численних постановах Верховного Суду. Також вважає, що заявницею не доведено те, що вона дійсно здійснила поховання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки документи, надані на підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат з цього приводу, викликають сумнів у їх достовірності. Крім цього, представник міської ради зауважує, що факт постійного проживання може бути встановлено судом лише з дня набрання чинності Сімейним кодексом України, а саме з 01.01.2004, оскільки законодавством України, яке діяло до 2004, встановлення такого факту не було передбачено (постанова Верховного Суду від 16.12.2020 року у справі № 493/915/16-ц (провадження № 61-286св20), постанова КЦС ВС від 24.01.2020 року у справі № 546/912/16-ц). Таким чином, представник заінтересованої особи вважає, що заявницею не доведено, що вона дійсно проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не менше як п`яти років до часу відкриття спадщини і у зв`язку з цим просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її заяви.

Свідок ОСОБА_5 , допитаний в судовому засіданні, показав, що з 2011 року і до реорганізації сільських рад працював землевпорядником Штепівської сільради. Він особисто знав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У 2020 році з райдержадміністрації надійшло розпорядження про необхідність встановлення осіб, які свого часу доглядали за іншими особи, після смерті яких залишилися не успадковані земельні паї у зв`язку з відсутністю близьких родичів цих спадкодавців. Зазначене він з`ясовував у старших за віком мешканців сільської ради, які такі факти йому повідомляли.

Свідок ОСОБА_6 , допитаний в судовому засіданні, показав, що він добре знав померлу ОСОБА_3 , часто допомагав їй по господарству і може ствердити, що заявниця також їй допомагала.

Свідок ОСОБА_7 , допитаний в судовому засіданні, показав, що у ті роки працював в системі торгівлі, де працювала й заявниця, яку він добре знає, а також знав й ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . На автомобілі він привозим їм дрова. Там була заявниця, вона за ними доглядала, розраховувалася за них. Від людей він чув, що в послідуючому ОСОБА_1 забрала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 додому, після їх смерті обох похоронила.

Свідок ОСОБА_8 , допитаний в судовому засіданні, показав, що з 2010 року працював на посаді голови Штепівської сільської рада, а з 2020 - старостою. Довідки, які він видавав, це довідки, що готувалися за відповідною формою, яка узгоджувалася з нотаріусом. Якихось роз`яснень стосовно того якими печатками користуватись від міської ради не було, а тому користувалися тими, що були в наявності. Може підтвердити, що заявниця дійсно опікувалася зазначеними вище особами по день їх смерті.

Заслухавши заявницю, представника заінтересованої особи, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Штепівка Лебединського району (теперішній Сумський район) Сумської області померла ОСОБА_3 , про що складено актовий запис № 9 (а.с. 34).

13.02.2002 року там же померла ОСОБА_4 , актовий запис про смерть № 9 (а.с. 35).

Відповідно до довідок від 14.04.2021 № № 40 та 41 (а.с. 5, 6) ОСОБА_3 на день смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 , інших осіб за даною адресою зареєстровано не було. ОСОБА_4 на день смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_2 , інших осіб за даною адресою зареєстровано не було.

Зі смертю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відкрилася спадщина на майно, яке належало їм за життя, в тому числі на земельні частки (паї), що знаходяться на території колишньої Штепівської сільської ради Сумської області, які бажає оформити ОСОБА_1 , заявниця по справі, в порядку спадкування за законом у четверту чергу.

Так, ОСОБА_9 посилається на те, що з січня 1992 року вона проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вони разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет та були пов`язані спільним побутом. Після смерті похоронили обох за свій рахунок.

Згідно з ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підтвердження факту, який просить встановити заявниця, свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були надані покази про те, що ОСОБА_9 свого часу опікувалася долею ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вона доглядала за ними, допомагала по господарству, займалася питання привозу дров, за які ж і розраховувалася. В послідуючому заявниця забрала їх до себе додому, а після смерті обох похоронила.

Заявниця зазначає, що всі витрати на поховання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 понесла вона.

З копій квитанцій та накладних (а.с. 51, 52), оригінали яких були представлені в судовому засіданні, встановлено, що заявниця дійсно понесла витрати на оплату послуг та товарів, пов`язаних з похованням вказаних осіб.

Незважаючи на заперечення з боку представника міської ради, суд приймає дані докази та вважає їх належними, оскільки вони надані в оригіналах, які судом перевірені і сумніву не викликають.

Так само не можна погодитися й з запереченнями про те, що факт постійного проживання у дані справі не підлягає встановленню, оскільки може бути встановлений судом лише з 01.01.2004.

При цьому, суд зауважує, що з відомостей щодо спадкової справи, наданих державним нотаріусом Лебединської державної нотаріальної контори Сумської області (а.с. 78-83), встановлено, що спадкові справи після ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заводилися, заповіти від їх імені не посвідчувалися.

З наведеного суд робить висновок, що спадщина ОСОБА_3 й ОСОБА_4 на даний час є не прийнятою.

Відповідно до п.п. 4, 5 прикінцевих та перехідних положень ЦПК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи положення п.п. 4, 5 прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, зважаючи на те, що спадщина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неприйнята, заперечення міської ради в цій частині суд не приймає та вважає, що факт проживання однією сім`єю ОСОБА_9 з вказаними особами у даному разі може бути встановлений, незважаючи на те, що ці особи померли до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім цього суд не погоджується й з доводами представника заінтересованої особи про неналежність довідок від 14.04.2021 № № 40, 41 (а.с. 5, 6), бо вони видані сільською радою після як повноваження останньої були припинені. При цьому суд зважає на покази свідка ОСОБА_8 , за підписом якого були видані такі довідки, який показав, що документи готувалися за відповідною формою, яка узгоджувалася з нотаріусом. Довідки засвідчувалися тими печатками, що були на той час в наявності. Якихось роз`яснень від міської ради з цього приводу не було.

Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_9 підлягають задоволенню повністю, оскільки викладені в заяві обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, так як стверджуються відповідними письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, а також показами допитаних у судовому засіданні свідків і такі докази з боку Лебединської міської ради, як заінтересованої особи, іншими доказами спростовані не були.

Керуючись ст. ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265, 293, 315 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю із ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , з січня 1992 року по день смерті останньої, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 та із ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 , з січня 1992 року по день смерті останньої, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.06.2023.

Суддя Олександр ЧХАЙЛО