ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/67/23 Справа № 213/211/21 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Хейло Я.В.

секретар судового засідання Чумаченко С.О.

сторони:

позивач- ОСОБА_1

відповідач - Акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2021 року, яке ухвалено суддею Поповим В.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне рішення складено 07 червня 2021 року,

ВСТАНОВИВ

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі - АТ «Південний ГЗК») про визнання наказу №32н від 19.10.2020 року незаконним та його скасування.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він працює водієм в управлінні дробильно-транспортного комплексу.

19.10.2020 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності: оголошено догану за систематичні порушення статті 14 розділу ІІІ Закону України «Про охорону праці», вимог дорожнього знака 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» розділу 33 Правил дорожнього руху, пункту 20.2 розділу 20 Правил дорожнього руху, пункту 1.1 глави 1 Робочої інструкції №02-024 водія загальнофабричної дільниці управління дробарно-транспортного комплексу, що виразилися в проїзді знака 2.2 без зупинки транспортного засобу.

Свою вину у вчиненні порушення не визнає і вважає наказ незаконним, «штучно створеним», з метою позбутися «неугодного» працівника.

Зазначив, що відповідач не ознайомлював його як з вимогам Робочої інструкції водія, так і з іншими локальними актами; жоден відеозапис порушення йому не демонструвався. При цьому, згоду на здійснення відеозйомки він не надавав, тому вона носила таємний характер. Крім того, зазначив, що відповідач в цілому не наділений повноваженнями щодо перевірки дотримання ним Правил дорожнього руху України та встановлення його вини у разі їх порушення.

Рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконними та скасовано Наказ Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» № 32н від 19.10.2020 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Стягнуто з АТ «Південний ГЗК» на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач АТ «Південний ГЗК», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, судом першої інстанції не взято до уваги, що Товариство є об`єктом підвищеної небезпеки, а територія в його межах охороняється і відноситься до зони підвищеної небезпеки, контроль за сумлінним виконанням водіями, що працюють на такому Товаристві своїх робочих інструкцій, перш за все з додержанням правил дорожнього руху, покладається саме на адміністрацію підприємства, адже територія підприємства знаходиться поза межами маршрутів патрулювання Національної поліції України.

Згідно п.1.1 робочої інструкції №02-024 водій керує автомобілем з дотриманням правил дорожнього руху, згідно розділу 4 даної інструкції водій несе відповідальність, зокрема за неналежне виконання чи не виконання своїх обов`язків передбачених даною інструкцією, а також порушення правил дорожнього руху, внутрішнього трудового розпорядку, правил та норм охорони праці, виробничої санітарії та протипожежного захисту згідно ЗУ «Про охорону праці», Положення про СУОТ на АТ «Південний ГЗК», «Про пожежну безпеку».

Підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення стало порушення ним п.1.1. глави 1 Робочої інструкції №02-024 водія загальнофабричної дільниці управління дробарно-транспортного комплексу, ЗУ «Про охорону праці», та ПДР.

Систематично допускаючи проїзд через залізничний переїзд №23 станції «Розвантажувальна» без зупинки, Позивач систематично порушував свою робочу інструкцію №02-024, в зв`язку чим єдиним засобом реагування для Відповідача стало видання наказу №32н від 19.10.2020 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Суд першої інстанції, не взяв до уваги той факт, що саме неналежне виконання Позивачем покладених на нього посадових (робочих) обов`язків, передбачених робочою інструкцією, який був зафіксований актом уповноважених посадових осіб Товариства призвело до накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани та прийшов до помилкового висновку, що лише постанова уповноваженої посадової особи Національної поліції може бути підставою для подальшого притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за порушення нормативно-правових актів підприємства з охорони праці.

Постанова уповноваженої посадової особи Національної поліції, що встановлює і підтверджує факт вчинення особою порушення Правил дорожнього руху України може бути підставою для подальшого притягнення особи до адміністративної відповідальності, але не як до дисциплінарної відповідальності, оскільки підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності є виключно наявність складу дисциплінарного проступку, а не висновки будь-якого державного органу.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2021 року задоволено клопотання Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат».

Зупинено апеляційне провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання незаконним та скасування наказу №32н від 19.19.2020 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», до закінчення перегляду в касаційному порядку цивільної справи №213/3460/20.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 квітня 2023 року поновлено провадження у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2021 року у зв`язку з розглядом 22 березня 2023 року Верховним Судом справи №213/3460/20 з ухваленням остаточного рішення.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони відповідача підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 06 жовтня 2010 року по теперішній час працює в Управлінні дробильно-транспортного комплексу Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді «водій автотранспортних засобів» (а.с.15-16).

19 жовтня 2020 року Генеральним директором АТ «ПГЗК» видано Наказ «Про притягнення до відповідальності» №32н (а.с.71).

В наказі зазначено, що 21.09.2020 о 12:06 та о 12:55, 24.09.2020 об 11:32 та 25.09.2020 о 15:15 водій автотранспортних засобів УДТК ОСОБА_1 , керуючи автомобілем УАЗ «Hunter» (державний реєстраційний № НОМЕР_1 ) та рухаючись по автодорозі від КП №1 до АПК УЗТ, перетинав залізничний переїзд №23 станції «Розвантажувальна» і не зупинився перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим поставив під загрозу безпеку руху на автомобільному і залізничному транспорті та порушив вимоги законодавства і ряду нормативно-правових актів з охорони праці, а саме: статті 14 розділу ІІІ Закону України «Про охорону праці», дорожнього знака 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» розділу 33 Правил дорожнього руху, пункту 20.2 розділу 20 Правил дорожнього руху, пункту 1.1 глави 1 Робочої інструкції №02-024. ОСОБА_1 оголошено догану.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі виходив з не доведення відповідачем порушення ОСОБА_2 саме Правил дорожнього руху, оскільки факт вчинення ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху України встановлений не уповноваженими на те особами.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 142 КЗпП Українитрудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

За змістом частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини перша, друга статті 89 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17, провадження №61-38286св18, зазначено, що під час розгляду справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Так, відповідно до оскаржуваного позивачем наказу №32н від 19.10.2020 - 21.09.2020 о 12:06 та о 12:55, 24.09.2020 об 11:32 та 25.09.2020 о 15:15 водій автотранспортних засобів УДТК ОСОБА_1 , керуючи автомобілем УАЗ «Hunter» (державний реєстраційний № НОМЕР_1 ) та рухаючись по автодорозі від КП №1 до АПК УЗТ, перетинав залізничний переїзд №23 станції «Розвантажувальна» і не зупинився перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим поставив під загрозу безпеку руху на автомобільному і залізничному транспорті та порушив вимоги законодавства і ряду нормативно-правових актів з охорони праці, а саме: статті 14 розділу ІІІ Закону України «Про охорону праці», дорожнього знака 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» розділу 33 Правил дорожнього руху, пункту 20.2 розділу 20 Правил дорожнього руху, пункту 1.1 глави 1 Робочої інструкції №02-024.

Статтею 14 розділу ІІІ Закону України «Про охорону праці» визначені обов`язки працівника щодо додержання вимог нормативно-правових актів з охорони праці.

Працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» розділу 33 Правил дорожнього руху встановлює заборону проїзду без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. При цьому, якщо знак встановлений перед залізничним переїздом, що не охороняється та не обладнаний світлофорною сигналізацією, водій повинен зупинитися перед стоп-лінією, а за її відсутності - перед цим знаком.

Пунктом 20.2 розділу 20 Правил дорожнього руху, встановлено що під`їжджаючи до переїзду, а також починаючи рух після зупинки перед ним, водій зобов`язаний керуватися вказівками і сигналами чергового по переїзду, положенням шлагбаума, світловою та звуковою сигналізацією, дорожніми знаками і дорожньою розміткою, а також переконатися в тому, що не наближається поїзд (локомотив, дрезина).

Пункт 1.1 глави 1 Робочої інструкції №02-024 зобов`язує водія загальнофабричної дільниці управління дробильно-транспортного комплексу керувати автомобілем з дотриманням правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 робочої інструкції водія загальнофабричної дільниці УДТК від 10 жовтня 2006 року №02-024, затвердженої начальником УДТК, водій керує автомобілем з дотриманням ПДР.

Указана робоча інструкція містить запис про ознайомлення з нею ОСОБА_1 06 жовтня 2010 року (а.с.80-82).

Наказом АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» від 22 квітня 2016 року №407 затверджено перелік грубих порушень охорони праці та правил безпеки, за допущення яких передбачено дисциплінарну відповідальність. Відповідно до пунктів 12, 33, 34 грубими порушеннями охорони праці та правил безпеки є: порушення ПДР: повторне порушення вимог правил, за які працівник раніше притягався до матеріальної відповідальності розпорядженням по цеху (а.с.143-144).

Встановлено, що підставою притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності стало виявлення за допомогою технічних засобів автофіксації (камери відео нагляду) порушення позивачем ПДР та пункту 1.1 глави 1 Робочої інструкції №02-024.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що відповідач не надав йому докази допущеного ним порушення, посилаючись на те, що йому не демонструвався жоден відеозапис, на якому б було видно порушення ним правил дорожнього руху, 21, 24 та 25 вересня 2020, що відео зйомка відповідача носила таємний характер.

Актом цільової перевірки дотримання вимог нормативно-правових актів водіями транспортних засобів АТ «Південний ГЗК», який підписано: начальником відділу з забезпечення внутрішньої безпеки Абрамовим А.Ю.; начальником служби головним ревізором з БР Гуренком В.О.; старшим фахівцем групи з аналітичної та операційної роботи ОСОБА_3 , встановлено, що за допомогою технічних засобів фіксації правопорушень були виявлені порушення водієм ОСОБА_1 вимог нормативно-правових актів з охорони праці та безпеки руху 21, 24 та 25 вересня 2020 року, а саме: вимог дорожнього знака 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», а також п.20.2. розділу 20 Правил дорожнього руху (а.с.78).

Відповідачем на підтвердження законності накладеного на позивача дисциплінарного стягнення суду були надані посадові Інструкції, зокрема: старшого спеціаліста групи аналітичної і операційної роботи відділу фінансово-економічної безпеки управління безпеки, де у п.3.5 зазначено про право на використання в процесі діяльності цього спеціаліста кіно та фотозйомку, аудіо і відеозаписи, технічні засоби, які не обмежують прав і не створюють загрозу життю та здоров`ю громадян, навколишньому середовищу (а.с.115, т.1); начальника відділу по забезпеченню внутрішньої безпеки управління безпеки, де у п.3.12 також надано право на використання в процесі діяльності начальника кіно та фотозйомку, аудіо і відеозаписи, технічні засоби, які не обмежують прав і не створюють загрозу життю та здоров`ю громадян, навколишньому середовищу (а.с.126, т.1).

З огляду на це, відповідач, виявивши порушення водієм ОСОБА_1 вимог нормативно-правових актів з охорони праці та безпеки руху, правомірно застосував до позивача заходи дисциплінарного стягнення відповідно до статті 147 КЗпП України.

Колегія суддів вважає помилковими висновки про задоволення позову ОСОБА_1 лише через те, що факт порушення позивачем ПДР встановлений неуповноваженими особами.

У постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №758/9164/16-ц, провадження №61-12195св19, зроблено правовий висновок, що відсутність постанови суду про визнання винним працівника у порушенні норм КУпАП під час вчиненні ДТП на підприємстві не свідчить про відсутність його вини у порушенні статті 139 КЗпП України. Верховний Суд вважав, що у справі №758/9164/16-ц суди дійшли помилкових висновків про незаконність наказу про оголошення догани та відповідно помилково його скасували. Верховний Суд зазначив, що висновки судів про незаконність наказу про оголошення догани спростовуються доказами у справі, зокрема актом службового розслідування, згідно з яким комісія дійшла висновку, що вина працівника у вчиненні ДТП встановлена камерами відеоспостереження.

Доводи позивача про відсутність постанови про визнання позивача винним у порушенні норм КУпАП та неознайомлення його з робочою інструкцією зводиться до припущення відсутності його вини, а доказування на припущеннях будуватись не може.

У справі, яка переглядається в апеляційному порядку, колегія суддів зазначає, що між сторонами виник трудовий спір щодо визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку. При вирішенні спору суд апеляційної інстанції виходить з норм матеріального права, які регулюють трудові правовідносини.

Матеріали справи містять належні, допустимі і достатні докази на підтвердження вчинення позивачем (під час виконанні ним трудових обов`язків) порушення ПДР, яке згідно з робочою інструкцією водія та переліку грубих порушень охорони праці та правил безпеки вважається дисциплінарним проступком, саме як підстава для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Можливість притягнення позивача до інших видів відповідальності не має правового значення для вирішення цього спору.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про незаконність наказу АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» від 19 жовтня 2020 року №32н «Про притягнення до відповідальності» та відповідно помилкового його скасував.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, зокрема, статті 139, 147, 148 КЗпП України.

З урахуванням викладеного та за встановлених обставин у справі, у позові ОСОБА_1 необхідно відмовити.

За положеннями статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, те, що суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду та ухвалює нове судове рішення про відмову у позові, відповідно, понесені відповідачем судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1362 грн. підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» задовольнити.

Рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання наказу незаконним та його скасування відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1362 (одну тисячу триста шістдесят дві) грн.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 червня 2023 року.

Головуючий:

Судді: