Провадження № 88-ц/4808/2/23
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач Бойчук
У Х В А Л А

31 березня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2016 року скасовано і ухвалено нове, яким позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 23 квітня 2007 року в розмірі 35 829, 84 доларів CILIA, з яких: 33 296, 41 доларів США заборгованість за простроченим кредитом, 2 533, 43 доларів США заборгованість за простроченими процентами, а також 25 000 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 23 квітня 2007 року в розмірі 35 829, 84 доларів США, з яких: 33 296,41 доларів США заборгованість за простроченим кредитом, 2 533,43 доларів США заборгованість за простроченими процентами, а також 25 000 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 23 квітня 2007 року в розмірі 35 829, 84 доларів США, з яких: 33 296,41 доларів США заборгованість за простроченим кредитом, 2 533,43 доларів США заборгованість за простроченими процентами, а також 25 000 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 23 квітня 2007 року в розмірі 1 363, 91 доларів США, з яких: 536, 50 доларів США заборгованість за простроченим кредитом, 827,41 доларів США заборгованість за простроченими процентами.

В решті позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

ОСОБА_1 27 березня 2023 року звернувся до Івано-Франківського апеляційного суду із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2016 року за нововиявленими обставинами.

В заяві зазначив, що ним було оскаржено в апеляційному порядку рішення місцевого суду, де він вказував, що не укладав та не підписував договір поруки від 23.04.2007, відтак не повинен в солідарному порядку з позичальником ОСОБА_2 нести відповідальність перед кредитором. Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області відмовлено в задоволенні його клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи з підстав того, що позов про недійсність договору поруки ним не заявлявся.

В подальшому 23.12.2016 він подав позов до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору поруки недійсним, який ухвалою Івано-Франківського міського суду від 11.06.2019 залишено без розгляду.

В жовтні 2019 року він повторно звернувся до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору поруки недійсним, за результатами розгляду якого рішенням Івано-Франківського міського суду від 29.10.2020 в задоволенні такого відмовлено. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 07.12.2021 його апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Івано-Франківського міського суду від 29.10.2020 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким відмовлено йому у задоволенні позову. Постановою Верховного Суду від 25.01.2023 касаційну скаргу AT «УкрСиббанк» задоволено частково, постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 07.12.2021 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2023 його апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Івано-Франківського міського суду від 29 жовтня 2020 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким відмовлено мені у задоволенні позову до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору поруки № 1/-П від 23 квітня 2007 року. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи від 26.10.2021 підпис у графі поручитель « ОСОБА_1 » у договорі поруки від 23.04.2007 № 1/-П виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. За таких обставин, колегія суддів вважала за необхідне відмовити в задоволенні його позову у зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту права, оскільки договір поруки від 23.04.2007, сторонами якого зазначені ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , є недійсним у силу закону (нікчемним), і не підлягає визнанню недійсним у судовому порядку.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2023 встановлено нікчемність спірного договору поруки від 23.04.2007 і цей договір поруки був нікчемний також станом на час розгляду справи № 344/10340/15-ц, в тому числі при розгляді справи в Апеляційному суді Івано-Франківської області.

Заявник вказує на те, що встановлена рішенням Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2023 нікчемність договору поруки є нововиявленою обставиною в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦК України, оскільки є істотною для справи № 344/10340/15-ц, не була встановлена судом та не була і не могла бути йому відома на час розгляду справи, а про існування такої йому стало відомо 13.03.2023 з дня складання повного тексту постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 02.03.2023.

Просить поновити йому пропущений строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, переглянути рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2016 року за нововиявленими обставинами, скасувати таке в частині задоволення позовних вимог до нього та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову до нього.

Перевіривши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження за нововиявленими обставинами не може бути відкрито з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Заява представника ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подана з підстави, визначеної п. 1 ч. 2ст. 423 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

При цьому відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини 2 статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

За змістом ч. 3 ст. 424 ЦПК України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2021 року у справі № 2-170/11 (провадження № 61-8547св21) зазначено, що за змістом п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 424 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подана з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені. Виходячи з наведеного, незалежно від поважності причин пропуску строку для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, такий строк не підлягає поновленню, оскільки є присічним.

Таким чином, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України трирічний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про перегляд цього судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає.

Недодержання вимоги щодо строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07 вересня 2022 року справа № 298/1791/18, від 19 травня 2022 року справа № 127/26881/14, від 31 січня 2023 року справа № 2-3991/11.

Встановлено, що ОСОБА_1 брав участь у розгляді справи у суді апеляційної інстанції. Із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2016 року, яке набрало законної сили з часу проголошення, звернувся лише 27 березня 2023 року, тобто пізніше ніж через три роки з дати набрання цим судовим рішенням законної сили. За таких обставин за цією заявою слід відмовити у відкритті провадження за нововиявленими обставинами незалежно від поважності причин пропуску строку на подання такої заяви.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до принципу res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2004 року у справі «Науменко проти України», від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України», від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватися лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicata можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

Також право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22-23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, пункти 37-38 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мушта проти України» від 18 листопада 2010 року).

Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 2, ч. 3ст. 424 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з часу постановлення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин