Справа № 581/355/23
Провадження № 2/581/120/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2023 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В.,

з участю секретаря судового засідання Самілик Н.М.,

представника відповідача Шершак-Гукової А.М. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Липоводолинської селищної ради, ОСОБА_3

про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

11 квітня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- встановити факт порушення ОСОБА_3 права на таємницю приватного життя позивача в соціальній мережі «Fасеbоок» в публікації «Без назви...» за посиланням https://www.facebook.com/profile.php?id=91777;

- визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності і порочить честь, гідність та ділову репутацію інформацію, розміщену на сторінці ОСОБА_3 в соціальній мережі «Fасеbоок» в публікації «Без назви...» за посиланням https://www.facebook.com/profile.php?id=91777;

- зобов`язати ОСОБА_3 протягом десяти календарних днів із дня набрання рішенням суду законної сили спростувати недостовірну інформацію шляхом розміщення на сторінці в соціальній мережі «Fасеbоок» інформації з заголовком: «СПРОСТУВАННЯ НЕДОСТОВІРНОЇ ІНФОРМАЦІЇ!!!» та розміщення сканованої копії повного рішення суду за посиланням https://www.facebook.com/profile.php?id=91777;

- стягнути з Липоводолинської селищної ради Роменського району Сумської області на його користь 50000 грн моральної шкоди, а також судові витрати.

Вимоги обґрунтовує тим, що 20 лютого 2023 року голова Липоводолинської селищної ради ОСОБА_3 на сторінці в соціальній мережі «Fасеbоок» за вказаним посиланням розмістив статтю такого змісту:

«Без назви… Коли розпочалась війна, то через деякий час я виступив перед громадою і сказав: «Закінчуємо усі чвари, роздори, зведення між кимось рахунків і об`єднуємося лише для одного - для перемоги». Увесь свій час потрібно використати на реальну роботу, якою ми повинні займатись для того, щоб у цей важкий час забезпечити життєдіяльність громади і допомогти ЗСУ, виконуючи усі поставлені перед нами завдання.

Я довгий час нічого не писав у соцмережах, справедливо вважаючи, що якою б великою не була наша праця, але справжня робота - це робота військових, тому усі інші повинні робити мовчки і якомога більше. Але сьогодні цю статтю написати мене змусив допис у соцмережах ОСОБА_4 .

Є група людей, які цілеспрямовано постійно працюють над тим, щоб чинити розкол у нашій громаді. Частина із них займалися оборудками із землями для учасників АТО/ООС, вирішуючи питання через геокадастр, забираючи в людей під будинками останні пасовища. Частина - це ті, хто думали, що пройдуть у депутати і будуть «деребанити» землю. Частина - це представники колишньої влади, яких відігнали від «кормушки». Частина - це нечесні товаровиробники, для яких інтереси людей - ніщо. Частина - це ті, що звикли усе брати нахрапом, а тут не вдалося. Для усіх цих людей керівництво громади стало величезною перешкодою, їм дали по руках, і звичайно ж, вони усі стали нашими ворогами. Такі люди не змінюються не у мирні часи, не у часи війни. Дивлячись, як підло вони діють, (і це всі, до речі, бачать), то можна собі тільки й уявити, ким би вони були, якби, боронь Боже, нашу територію окупували. А ким би вони були, я точно знаю, сумнівів немає. Дивно, звичайно, чому тими, хто роздмухує цей вогонь у соціальних мережах у такі часи, не займаються відповідні органи? Але, очевидно, у правоохоронців є зараз важливіші справи. Нічого, ми справимося самі. Жодного шансу не давали, і не дамо тим, хто намагається діяти не в інтересах громади.

Користуючись ситуацією, що ми не надаємо зараз вичерпної інформації в точних цифрах і доступній формі для людей про те кому, скільки і для чого було перераховано коштів, вони намагаються збурити військових із цивільними, керівництво громади із населенням. Інформація ця не надається із безпекових міркувань. Я не вірю в те, що хтось не розуміє, чому про це не тризвониться на кожному кроці у військовий час.

Усі накази військової адміністрації, які доведені були нам для виконання, ми виконали. І будемо продовжувати виконувати усе, що потрібно. Про всі ці речі теж зайвий раз не говоримо із зрозумілих причин.

Що стосується допомоги ЗСУ, правоохоронним структурам, службам із надзвичайних ситуацій, то наша громада на одному із перших місць. Це усі знають кому потрібно знати. Перераховано десятки мільйонів. Усім військовим та родинам військовослужбовців, які зверталися до селищної ради надавалася, надається та буде продовжувати надаватися грошова та інша допомога. Логіка у словах Зозулі одна: це брехня, яка направлена на збурення суспільства. Це зло, просто зло, яке не може утихомиритись.

Давайте менше звертати уваги на цих людей, бо насправді їх усі знають, знають їхні прізвища, знають на що вони здатні. Хто це правильно розуміє - той їх просто зневажає. Немає там про що говорити.

У мене є близькі знайомі, частина з них сусіди, які давно уже знаходяться на передовій. Приходять у відпустку на декілька днів, ходять із гордо піднятою головою, ніхто їм нічого не винен. Вони роблять свою справу, нікого ні в чому не звинувачують і поводять себе як справжні воїни, справжні солдати, з яких потрібно брати приклад, на яких будуть рівнятися майбутні покоління.

А є й інші... Простояли ще у війні 2014 року на блокпостах по місяцю на третій лінії, «почистили» в людей кармани, поробили собі групи інвалідності і роками потім ходили, вимагаючи щось у громад: то землю, то пільги, то просто збурювали усіх невідомо для чого. Зараз проблема у цих людях. Вони довго уже об`єднані для своїх чорних справ, тільки ніколи у них нічого не вийде...

Вірю у наші Збройні Сили України. Бажаю усім витримки у тилу і на фронті. Україна обов`язково переможе, здолавши і зовнішнього, і внутрішнього ворога. Слава Україні!

Липоводолинський селищний голова Володимир Штанько».

Вказує, що інформація поширена ОСОБА_5 є недостовірною, та такою, що не відповідає дійсності і порочить його честь, гідність та ділову репутацію. Зокрема, в публікації недостовірною є інформація, що позивач працює над тим, щоб чинити розкол у громаді, займається оборудками із землями для учасників АТО/ООС, забирає в людей під будинками останні пасовища. Вважає, що ОСОБА_5 фактично звинуватив його в тому, що він є зрадником, і начебто, він чекає на те, що територія нашої країни буде окупована. Зазначає, що останній достовірно знає, що він має статус учасника бойових дій, однак селищний голова на це не зважає та зазначає в публікації, що «...я точно знаю, сумнівів не має, .... ким би вони були, якби, боронь Боже, нашу територію окупували...». Також вважає, що мова в публікації відповідача йде саме про нього, оскільки він декілька разів вказує його прізвище та ім`я, зазначає, що він є особою з інвалідністю другої групи, яка була призначена за відсутності на те підстав. Окрім того, в цій же публікації селищний голова повідомив, що він безпідставно, в порушення вимог законодавства отримав статус учасника бойових дій, вказав, що він є зрадником держави та чекає на окупацію своєї Батьківщини. Фактично, за відсутності на те будь-яких підстав, ОСОБА_5 публічно звинуватив його в скоєнні ряду кримінальних правопорушень, зокрема вчинення шахрайства, державної зради та майнових злочинів, зокрема грабежу, адже вказує, що він начебто чистив кишені у людей на блокпостах.

Стверджує, що факт вчинення ним злочинів не може бути доведений відповідачем, оскільки відносно нього взагалі відсутні вироки суду чи розпочаті кримінальні провадження, так само, як не надано доказів притягнення його до адміністративної відповідальності. Зважаючи на це, ОСОБА_5 не мав права звинувачувати його в будь-яких правопорушеннях, а також у вчиненні дій на шкоду інтересам громади та називати його «Злом, яке не може утихомиритись». До того ж, поширення відповідачем інформації щодо вчинення ним протиправних діянь чи навіть злочинів до отримання результатів перевірки цієї інформації компетентним органом, у спосіб, який мав місце у даному випадку, а саме з обвинувальним нахилом, який сприймається як звинувачення у вчиненні злочинів (кримінальних правопорушень), не може вважатися оціночними судженнями на підставі ст. 30 Закону України «Про інформацію». Вказана інформація не відповідає дійсності, тобто, є недостовірною та створює у широкого кола осіб викривлене уявлення про його особу, сприймається як звинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, що порушує його честь, гідність та ділову репутацію, а отже зазначена інформація має бути визнана судом недостовірною.

Поширенням недостовірної інформації здійснено підрив довіри до його ділових якостей та компетентності зі сторони його роботодавця та колег. Інформація на сторінці в соціальній мережі була опублікована ще 20 лютого 2023 року і доступна до перегляду необмеженому колу користувачів і до сьогодні. Відповідач, як селищний голова та публічна особа, має значну кількість осіб в категорії «друзі» та «підписники», крім того, переглядати сторінку можуть всі користувачі соціальної мережі і для перегляду поширеної інформації не обов`язково, щоб користувач був доданим до категорії «друзі». Деякі публікації на сторінці відповідача мають тільки більше двохсот вподобань від інших користувачів, тож вважає очевидним, що загальна кількість переглядів публікації перевищує в декілька разів. Допускає, що він вже не зможе в повній мірі відновити до себе довіру зі сторони керівництва, знайомих, друзів та просто місцевих мешканців та для цього йому доведеться витрачати багато часу та зусиль.

В публікації ОСОБА_3 висвітлюються його персональні дані, прізвище, ім`я, висвітлюється приватне життя, зокрема, що він має статус учасника бойових дій, відомості про стан здоров`я, а саме, що він є особою із інвалідністю. Всі ці обставини є конфіденційною інформацією, стосуються особисто його та його приватного життя, згоди на розкриття яких він не надавав. Такі дії ОСОБА_5 призвели до порушення його права на таємницю та недоторканість приватного життя, завдавши йому моральних страждань. Поширення вказаної інформації є поширенням інформації, яка відсутня у вільному доступі. Наявність такої інформації в органі місцевого самоврядування не надає право відповідачеві поширювати таку конфіденційну інформацію в мережі Інтернет .

Стверджує, що через розповсюдження стосовно нього негативної та неправдивої інформації йому завдано моральної шкоди. Із урахуванням вимушених змін у житті та ділових стосунках, сильному зниженню престижу і репутації, необхідністю тривалого часу та зусиль для відновлення втраченого попереднього стану, враховуючи характер та глибину його фізичних та душевних страждань, вважає, що розмір завданої йому моральної шкоди становить 50000 грн.

Від Липоводолинської селищної ради надійшов відзив на позов, у якому сторона відповідача не визнає позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні. Вказує, що Липоводолинська селищна рада є неналежним відповідачем, оскільки не є ні автором відповідного інформаційного матеріалу , ні власником веб-сайта на якому розміщена вказана публікація.

Від представника відповідача ОСОБА_5 адвоката Шершак-Гукової А.М. надійшов відзив на позов, у якому сторона відповідача не визнає позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні. Зазначає, що відомості, викладені в позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи, є надуманими та в жодній мірі не містять конкретизації, яка б беззаперечно вказувала на приниження честі, гідності та ділової репутації позивача з боку ОСОБА_5 . Позивачем не надано доказів авторства цієї статті у соціальній мережі «Fасеbоок» та їх поширення в цій соцмережі саме ОСОБА_3 , а долучені до позовної заяви скріншоти із сайту «Fасеbоок» не надають можливість ідентифікувати особу-поширювача, такі роздруківки не можуть бути доказом поширення такої інформації і того, що саме ОСОБА_3 є власником такої інформації. Вказує, що стаття розміщена на сторінці в соціальній мережі «Fасеbоок» є своєрідною реакцією з боку селищного голови на допис позивача в соціальній мережі «Fасеbоок», яким останній некоректно критикував ОСОБА_3 , та після ознайомлення з яким останній, як очільник Липоводолинської ОТГ, розуміючи, що вказаний допис зможе прочитати необмежене коло людей, зокрема мешканців Липоводолинської ОТГ, вирішив поділитися з громадою своїми міркуваннями, та громадсько-політичною інформацією з приводу обставин викладених у дописі ОСОБА_2 . Авторська думка щодо особистості позивача не містила фактичних даних про певні події за його участі, про його вчинки тощо, тобто за своєю юридичною сутністю вищенаведені слова у контекстному формулюванні у наведеній публікації є оціночними судженнями, які висвітлюють лише особисте і критичне ставлення ОСОБА_3 до ситуації, яка склалась в Липоводолинській ОТГ.

Крім того, вказаний допис, не містить конкретних прізвищ та імен, а носить більш широкий та загальний характер, в якому йде мова не про одну конкретну особу - ОСОБА_2 , та намір звинуватити, принизити, образити та розповсюдити недостовірну інформацію відносно особи позивача, в тому числі і шляхом розголошення відомостей про стан здоров`я та приватне життя позивача, а містить виключно роздуми ОСОБА_5 . Вирвана з контексту фраза «Логіка у словах Зозулі одна: це брехня, яка направлена на збурення суспільства. Це зло, просто зло, яке не може утихомиритись» не може бути беззаперечний доказом висловлення в бік позивача, звинувачень, образ та намірів дискредитувати позивача, як людину і громадянина з боку відповідача.

Селищний голова в дописі висловлювався в цілому, без ідентифікації осіб, для доведення до відома яких складено вказаний допис, проте, яким чином позивач дійшов висновку, що вказана стаття присвячена саме йому та направлена на приниження його честі, гідності та ділової репутації не представляється можливим встановити. Крім того, факти, щодо стану здоров`я чи наявність групи інвалідності, а тим паче, дані про скоєння ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена, ст.ст. 190, 111 КК України у даній статті не висвітлені.

Вказує, що належного обґрунтування та конкретизації якими саме діями ОСОБА_3 , було змінено ставлення невизначеного кола осіб, а саме користувачів «Fасеbоок», до позивача, та створено позивачу невірний образ ведення способу житія, та яким чином вказаною статтею було знижено авторитет позивача, як добропорядного громадянина, позивачем не надано. Крім того, вказаний допис не містить фактичних тверджень, а базується на особистих міркуваннях та роздумах ОСОБА_3 , які за своєю природою слід віднести до оціночних суджень. Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Сторона відповідача також не погоджується з вимогою позивача щодо стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено, та не розкрито зміст яким саме чином, він не може відновити довіру, які вимушені зміни у його житті відбулися після публікації вказаної статті, яким чином відбулось зниження престижу, репутації, та які конкретні дії та механізми відновлення мають бути використані у спірних правовідносинах, задля відновлення втраченого попереднього стану, а також не аргументовано, яких саме хвилювань зазнав позивач, внаслідок публікації оспорюваної статті, а тому вважають вказану вимогу не доведеною та необґрунтованою.

Позивач ОСОБА_2 до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй заяві позов підтримав, просив розглянути справу без його присутності.

У судовому засіданні представник відповідача Липоводолинської селищної ради Шульга О.С. просив відмовити у задоволенні позову із викладених у відзиві підстав.

Представника відповідача ОСОБА_5 - адвокат Шершак-Гукова А.М. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

3 березня 2020 року ОСОБА_2 отримав посвідчення серії НОМЕР_1 , відповідно якого він має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Вказане посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України (а.с. 9).

7 листопада 2022 року Управлінням соціального захисту населення Роменської РДА видано ОСОБА_2 посвідчення серії НОМЕР_2 , відповідно до якого він є інвалідом другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни. Вказане посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України (а.с. 10).

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_5 є селищним головою Липоводолинської селищної ради.

20 лютого о 14 год 53 хв. у мережі Інтернет у соціальній мережі «Fасеbоок» на сторінці під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розміщена в електронному вигляді надрукована інформація «Без назви…» з наступним текстом: «Коли розпочалась війна, то через деякий час я виступив перед громадою і сказав: «Закінчуємо усі чвари, роздори, зведення між кимось рахунків і об`єднуємося лише для одного для перемоги». Увесь свій час потрібно використати на реальну роботу, якою ми повинні займатись для того, щоб у цей важкий час забезпечити життєдіяльність громади і допомогти ЗСУ, виконуючи усі поставлені перед нами завдання.

Я довгий час нічого не писав у соцмережах, справедливо вважаючи, що якою б великою не була наша праця, але справжня робота це робота військових, тому усі інші повинні робити мовчки і якомога більше. Але сьогодні цю статтю написати мене змусив допис у соцмережах ОСОБА_4 .

Є група людей, які цілеспрямовано постійно працюють над тим, щоб чинити розкол у нашій громаді. Частина із них займалися оборудками із землями для учасників АТО/ООС, вирішуючи питання через геокадастр, забираючи в людей під будинками останні пасовища. Частина це ті, хто думали, що пройдуть у депутати і будуть «деребанити» землю. Частина це представники колишньої влади, яких відігнали від «кормушки». Частина це нечесні товаровиробники, для яких інтереси людей ніщо. Частина це ті, що звикли усе брати нахрапом, а тут не вдалося. Для усіх цих людей керівництво громади стало величезною перешкодою. Їм дали по руках, і звичайно ж, вони усі стали нашими ворогами. Такі люди не змінюються не у мирні часи, ні в часи війни. Дивлячись, як підло вони діють, (і це всі, до речі, бачать), то можна собі тільки й уявити, ким би вони були, якби, боронь Боже, нашу територію окупували. А ким би вони були, я точно знаю, сумнівів не має. Дивно, звичайно, чому тими, хто роздмухує цей вогонь у соціальних мережах у такі часи, не займаються відповідні органи? Але, очевидно, у правоохоронців є зараз важливіші справи. Нічого, ми справимося самі. Жодного шансу не давали, і не дамо тим, хто намагається діяти не в інтересах громади.

Користуючись ситуацією, що ми не надаємо зараз вичерпної інформації в точних цифрах і доступній формі для людей про те кому, скільки і для чого було перераховано коштів, вони намагаються збурити військових із цивільними, керівництво громади із населенням. Інформація ця не надається із безпекових міркувань. Я не вірю в те, що хтось не розуміє, чому про це не тризвониться на кожному кроці у військовий час.

Усі накази військової адміністрації, які доведені були нам для виконання, ми виконали. І будемо продовжувати виконувати усе, що потрібно. Про всі ці речі теж зайвий раз не говоримо із зрозумілих причин.

Що стосується допомоги ЗСУ, правоохоронним структурам, службам із надзвичайних ситуацій, то наша громада на одному із перших місць. Це усі знають кому потрібно знати. Перераховано десятки мільйонів. Усім військовим та родинам військовослужбовців, які зверталися до селищної ради надавалася, надається та буде продовжувати надаватися грошова та інша допомога. Логіка у словах Зозулі одна: це брехня, яка направлена на збурення суспільства. Це зло, просто зло, яке не може утихомиритись.

Давайте менше звертати уваги на цих людей, бо насправді їх усі знають, знають їхні прізвища, знають на що вони здатні. Хто це правильно розуміє той їх просто зневажає. Немає там про що говорити.

У мене є близькі знайомі, частина з них сусіди, які давно уже знаходяться на передовій. Приходять у відпустку на декілька днів, ходять із гордо піднятою головою, ніхто їм нічого не винен. Вони роблять свою справу, нікого ні в чому не звинувачують і поводять себе як справжні воїни, справжні солдати, з яких потрібно брати приклад, на яких будуть рівнятися майбутні покоління.

А є й інші… Простояли ще у війні 2014 року на блокпостах по місяцю на третій лінії, «почистили» в людей кармани, поробили собі групи інвалідності і роками потім ходили, вимагаючи щось у громад: то землю, то пільги, то просто збурювали усіх невідомо для чого. Зараз проблема у цих людях. Вони довго уже об`єднані для своїх чорних справ, тільки ніколи у них нічого не вийде…

Вірю у наші Збройні Сили України. Бажаю усім витримки у тилу і на фронті. Україна обов`язково переможе, здолавши і зовнішнього, і внутрішнього ворога. Слава Україні!

Липоводолинський селищний голова Володимир Штанько» (а.с. 11).

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Згідно зі ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Разом із тим, ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до ч. 1, 4, 6 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших медіа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж медіа в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача, в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Згідно з роз`ясненнями в п. 19 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженнями, які не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому медіа з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Таким чином, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції.

Аналізуючи зміст поширеної ОСОБА_3 в мережі Facebook у своєму дописі інформації, суд вважає, що вона викладена у вигляді суджень про поведінку людей в цілому, яких відповідач умовно розділив на групи, та має оціночний характер. Його висловлювання не можна витлумачити як такі, що містять фактичні дані, оскільки вони лише дають можливість проаналізувати та сприйняти зміст інформації згідно з власними суб`єктивними переконаннями відповідача. Відсутні у вказаному дописі і відомості, що стосуються особистого життя позивача чи/або є конфіденційними, зокрема, у вказаній статті не йдеться про те, що саме позивач має статус учасника бойових дій, саме позивач є особою з інвалідністю, саме позивач отримав інвалідність протиправним шляхом, саме позивач вчиняв кримінальні правопорушення.

Зміст допису свідчить про відсутність твердження про факти (час, спосіб, кількість тощо) і вказує на те, що по суті в ньому викладені оціночні судження відповідача, які не стосуються конкретно особи позивача. Таку інформацію не неможливо оцінити на предмет її достовірності, правдивості чи правильності. Не містить вказаний допис і образливих висловлювань, які б конкретно стосувалися будь-кого, зокрема і особи позивача.

Таким чином, ОСОБА_3 реалізовував своє конституційне право на гарантоване Основним законом вільне вираження поглядів, вираження його суб`єктивної думки, яка не є предметом судового захисту в розумінні ст. 277 ЦК України.

Також, суду не було подано належних та допустимих доказів того, що поширенням вказаної суб`єктивної думки позивачу було заподіяно шкоду честі, гідності та мало інші негативні наслідки.

Матеріали справи також не містять доказів порушення немайнових прав позивача Липоводолинською селищною радою, як окремим суб`єктом здійснення цивільних прав та обов`язків.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач в силу п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, тому у відповідності до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України вказані судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову до Липоводолинської селищної ради, ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 19 червня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_2 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Липоводолинська селищна рада; вул. Полтавська, буд. 32, селище Липова Долина, Роменський район, Сумська область; .

Відповідач: ОСОБА_3 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП: суду не відомий.

Суддя Д. В. Сізов