Справа № 365/474/21
Номер провадження: 2/365/8/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 березня 2023 року смт Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю

секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

представників позивача - ЧЕРЕДНІЧЕНКА О.М. , ОСОБА_2

представника відповідачів - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2021 року ОСОБА_7 через свого уповноваженого представника, адвоката Чередніченка О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області із позовною заявою ОСОБА_7 до Згурівської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтуванні позовної заяви посилається на те, що 27 серпня 2021 року ОСОБА_7 отримав від Згурівської районної державної нотаріальної контори повідомлення № 1139/02-14 від 14.08.2021 року, в якому ОСОБА_7 було повідомлено проте, що від є спадкоємцем за заповітом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 . ОСОБА_7 був необізнаний про складання заповіту ОСОБА_8 , а тому пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з червня 2010 року по день смерті ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 . Після смерті спадкодавця ОСОБА_8 та її поховання позивач повернувся за місцем свого проживання в с. Сухоліски Прилуцького району Чернігівської області. Про складений заповіту ОСОБА_7 не було відомо, також він не належить до кола спадкоємців за законом, а тому до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк не звертався. Враховуючи викладене, просить суд визначити ОСОБА_7 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 .

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 21 вересня 2021 року відкрито провадження у справі. постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. за клопотанням представника позивача витребувано докази.

Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року за клопотанням представника позивача замінено у справі неналежного відповідача Згурівську селищну раду на належних відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

26.11.2021 року представником відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подано відзив на позовну заяву. Заявлено клопотання про виклик свідків.

У відзиві на уточнену позовну заяву представник відповідачок - ОСОБА_9 невизнання позову обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати відповідачок - ОСОБА_10 , яка проживала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_7 . Після смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_7 переїхав проживати до матері своєї дружини - ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 . Позивач та ОСОБА_8 проживали разом до 01.10.2014 року. У зв`язку із перенесеним інсультом 01.10.2014 року ОСОБА_8 спаралізувало, після чого ОСОБА_7 покинув її та переїхав проживати у Чернігівську область. Враховуючи необхідність цілодобового догляду за ОСОБА_8 , в тому числі медичного, остання була поміщена відповідачками 01.10.2014 року на тимчасове проживання в стаціонарне відділення с. Турівка Згурівського територіального центру соціального обслуговування, де вже ІНФОРМАЦІЯ_3 померла. Відповідачки є рідними онуками померлої ОСОБА_8 та у встановленому законом порядку спадщину прийняли. За життя ОСОБА_11 склала заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_7 . В свою чергу, ОСОБА_7 не звертався до нотаріуса за місцем заведення спадкової справи із заявою про прийняття спадщини, крім того останній навіть не отримував відповідної постанови державного нотаріуса, якою йому відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, з тих підстав, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. Щодо необізнаності ОСОБА_7 про складення заповіту, представник відповідачок вважає, що ОСОБА_7 було достеменно відомо про складений заповіт, оскільки він був присутній при його посвідченні. Крім того, у червні 2013 року, після посвідчення заповіту, по довіреності ОСОБА_8 ОСОБА_7 здійснював оформлення спадкових прав ОСОБА_8 після смерті її чоловіка. ОСОБА_7 не мав жодних перешкод для своєчасного звернення із заявою про прийняття спадщини. Копія амбулаторної медичної картки ОСОБА_7 також свідчить про відсутність перешкод для своєчасного прийняття спадщини пов`язаних із станом його здоров`я. Також представник відповідачок звертає увагу, що у нотаріусу не було відоме місце проживання або роботи ОСОБА_7 , а тому нотаріус не мав можливості повідомити ОСОБА_7 . Щодо повідомлення спадкоємця через виклик шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі, то це право нотаріуса. А не його обов`язок.

14.12.2021 року представником позивача подано відповідь на відзив.

У відповіді на відзив, представник позивача на спростування позиції представника відповідачок, зазначив наступне. ОСОБА_7 заперечує про обізнаність про складення заповіту ОСОБА_8 на його ім`я. У разі якби ОСОБА_7 був обізнаний про складення заповіту, то він би звернувся до нотаріуса. Про обставини складення заповіту ОСОБА_7 дізнався лише 27.08.2021 року після отримання повідомлення нотаріуса. Твердження відповідачок, що складання заповіту підтверджує надання ОСОБА_7 паспортних даних для складання заповіту і його обізнаність про складання заповіту, не заслуговують на увагу. Паспортні дані не є обов`язковим для складання заповіту, а крім того дані були відомі ОСОБА_12 і., оскільки вони проживали спільно однією сім`єю протягом тривалого часу, що визнають і відповідачки. ОСОБА_7 постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_8 по день її смерті без реєстрації місця проживання, а після проведення її поховання, повернувся за місцем свого проживання в с. Сухоліски. Щодо оцінки дій нотаріуса, зазначає, що 15.12.2015 року нотаріусом було спрямовано запит до Турівської сільської ради на заповіт і отримавши 23.12.2015 року відповідь , нотаріус лише 14.08.2021 року, майже через сім років, вирішує повідомити ОСОБА_7 про складення заповіту на його ім`я.

28.12.2021 року представником позивача подано заяву про допит свідків.

27 січня 2023 року представником відповідачок подано заперечення проти клопотання про допит свідків.

Ухвалою суду від 27 січня 2022 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду по суті. Заяви (клопотання) сторін про виклик свідків задоволені.

Ухвалою суду від 17 травня 2022 року провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі правонаступника померлого позивача ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 24 січня 2023 року до участі у справі залучено правонаступника померлого ОСОБА_7 , в процесуальному статусі позивача - ОСОБА_4 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_13 позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_9 проти задоволення позову заперечував, посилаючи на обґрунтування, викладене у відзиві.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

В ході судового розгляду судом були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_14 показала, що вона була секретарем Турівської сільської ради Згурівського району Київської області. Свідок складала та посвідчувала заповіт ОСОБА_8 у 2013 році. Свідок приїхала за місцем проживання ОСОБА_8 для складання заповіту, оскільки з цього приводу до сільської ради звернувся ОСОБА_7 . Свідок відібрала анкетні дані ОСОБА_8 та з`ясувала, що саме та кому вона хоче заповісти. Після цього свідок вирушила до сільської ради, де на місці набрала текст заповіту. Взявши заповіт, печатку та Книгу реєстрації заповітів, свідок повернулася до ОСОБА_8 . Вдома у ОСОБА_8 свідок вголос прочитала заповіт та надала його на підпис ОСОБА_8 . Після цього, свідок провела реєстрацію заповіту. Мито за посвідчення заповіту сплачував ОСОБА_7 . Під час оголошення заповіту та його підписання ОСОБА_7 був присутній в будинку. Чи посвідчувалась довіреність ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_7 свідок не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_15 показала, що відповідачка ОСОБА_5 є її невісткою. У 2007 році померла ОСОБА_16 , яка була дочкою ОСОБА_8 . Після смерті ОСОБА_16 , ОСОБА_7 переїхав проживати до ОСОБА_8 в с. Турівка. Разом вони велиспільне господарство, тримали птицю. 14 вересня 2014 року ОСОБА_8 стало погано та 01 жовтня 2014 року вона була поміщена до будинку пристарілих. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла. Організацією поховання займалися відповідачки. ОСОБА_7 на похороні був відсутній. З 2014 року ОСОБА_7 говорив, що ОСОБА_8 переписала йому все своє майно.

Свідок ОСОБА_17 показала, що добре знала ОСОБА_8 , оскільки вони разом працювали на фермі. ОСОБА_7 проживав у цивільному шлюбі із дочкою ОСОБА_8 - ОСОБА_16 . У 2007 році ОСОБА_16 померла, після чого, ОСОБА_7 переїхав проживати до ОСОБА_8 в с. Турівка, на прохання останньої. У 2014 році ОСОБА_8 почала сильно хворіти та її було поміщено до будинку пристарілих, де вона через декілька днів померла. Після цього, ОСОБА_7 повернувся додому в с. Сухоліски.

Свідок ОСОБА_18 показала, що ОСОБА_7 був зятем ОСОБА_8 та проживав з її дочкою ОСОБА_16 . Після смерті дружини, за її проханням, ОСОБА_7 переїхав проживати до ОСОБА_8 , щоб доглядати її. ОСОБА_7 допомагав по господарству ОСОБА_8 . У кінці вересня 2014 року ОСОБА_8 сильно захворіла та потрапита до лікарні, після цього її помістили до будинку пристарілих, де остання і померла. Після цього, онучки померлої, відповідачки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 приїхали до місця спільного проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та забрали у останнього ключі від хати. Після чого він забрав свої речі та переїхав до місця свого проживання в с. Сухоліски.

Свідок ОСОБА_19 показала, що проживає в с. Турівка поруч з будинком ОСОБА_8 . Налада суду покази, аналогічні показам свідка ОСОБА_18 .

Дослідженими судом письмовими доказами встановлено, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.97 - копія свідоцтва про смерть). До дня смерті ОСОБА_8 проживала в АДРЕСА_1 (а.с. 102 - копія довідки виконкому Згурівської селищної ради, а.с. 103-105 - копії погосподарських книг).

Поховання ОСОБА_8 було здійснено за власні кошти відповідачки ОСОБА_5 (а.с.102 - копія довідки виконкому Згурівської селищної ради).

01.10.2014 року ОСОБА_8 було прийнято у стаціонарне відділення для постійного або тимчасового проживання в с. Турівка Згурівського територіального центру соціального обслуговування, де вже ІНФОРМАЦІЯ_3 вона померла (а.с. 99 - архівна довідка, а.с. 100-101 - копія наказу № 16 за 2014 рік).

За життя ОСОБА_8 склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла ОСОБА_7 . Заповіт посвідчений 07 травня 2014 року секретарем Турівської сільської ради ОСОБА_14. та зареєстрований в реєстрі за № 15 (а.с.28 - копія заповіту).

До майна померлої ОСОБА_8 . Згурівською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 237/2013 (а.с.98 - копія витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі).

Спадкоємцями померлої за законом є її онуки, відповідачі у даній справі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с. 31-64 - копія спадкової справи № 237/2013 до майна померлої ОСОБА_8 , а.с. 90-95 - копії свідоцтв про народження та одруження/укладення шлюбу).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Державний нотаріус Згурівської районної державної нотаріальної контори Саркісян О.М. направила ОСОБА_7 повідомлення про наявність заповіту складеного ОСОБА_8 на його користь. Нотаріусом зазначено, що у місячний строк з дня отримання цього повідомлення, він має направити до нотаріальної контори копію позовної заяви до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (із відміткою суду про прийняття заяви), то спадщина буде оформлена на спадкоємців за законом. Повідомлення датоване 14.08.2021 року та отримане ОСОБА_7 27.08.2021 року (а.с. 8 - копія повідомлення, а.с. 9 - копія конверта, а.с. 10 - поштовий трекінг).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадкоємцем за заповітом померлого, який прийняв спадщину, є його онук - ОСОБА_4 (а.с. 190-196 - копія спадкової справи № 47/2022 після смерті ОСОБА_7 ).

Оцінюючи добуті в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Обгрунтування прийнятого судом рішення.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Як роз`яснено в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У постанові КЦС ВС від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19 зазначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, і відтворено у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі № 629/1886/18 (провадження № 61-11600св19), від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17-ц (провадження № 61-49121св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 209/1795/18 (провадження № 61-14842св19), від 21 листопада 2019 року у справі № 626/2055/18 (провадження № 61-17906св19).

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту (при умові не заведення спадкової справи після смерті спадкодавця та не здійснені повідомлення та виклику спадкоємця за заповітом нотаріусом) тощо.

Верховний Суд України та Верховний Суд у своїх висновках неодноразово зазначали, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року в справі № 6-496цс17 та постановах Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 07 серпня 2019 року у справі № 629/1886/18 (провадження № 61-11600св19), від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17-ц (провадження № 61-49121св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 209/1795/18 (провадження № 61-14842св19), від 21 листопада 2019 року у справі № 626/2055/18 (провадження № 61-17906св19), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19), від 09 квітня 2020 року у справі № 648/703/17 (провадження № 61-41669св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 190/106/18 (провадження № 61-41455св18) від 26 березня 2020 року у справах № 517/82/19 (провадження № 61-1340св20) та № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19), від 10 червня 2020 року у справі № 640/13714/17 (провадження № 61-44478св18), від 01 липня 2020 року у справі № 131/192/19 (провадження № 61-22639св19), від 24 липня 2020 року у справі № 729/559/18 (провадження № 61-1099св19) та від 07 вересня 2020 року у справі № 389/3108/18 (провадження № 61-17050св19) та інших.

ОСОБА_7 достеменно не знав про заповіт, а нотаріус про заповіт йому не повідомив, Суд сприймає дії нотаріуса щодо повідомлення ОСОБА_7 про складений на його ім`я заповіт лише через сім років після заведення спадкової справи, як такі, що вчинені з порушенням Закону України «Про нотаріат», п. 2.2 гл. 9, пунктів 2.2 і 3.2 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, так нотаріус не вчинив дій для розшуку спадкоємця, зокрема й засобами публічного оголошення або повідомлення у пресі, якщо йому не було відомо про місце проживання або місце роботи спадкоємця.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за N 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 26 червня 2017 року № 565/1145/17.

Суд приходить до висновку про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання ОСОБА_7 заяви про прийняття спадщини в межах передбаченого законодавством строку, зокрема те, що він не після смерті спадкодавця одразу залишив їх спільне місце проживання на вимогу відповідачок, оригіналу свідоцтва про смерть ОСОБА_8 необхідний для заведення спадкової справи, він не отримував, оскільки він не був родичем останньої, з часу складання заповіту і до часу смерті спадкодавця пройшло орієнтовно півтора роки, він не знав про заповіт на своє ім`я і дізнався про нього вже після спливу передбаченого законом строку для прийняття спадщини, нотаріус про заповіт позивача не повідомив своєчасно, що свідчить про поважність причини пропуску такого строку. Суд звертає увагу на те, що присутність ОСОБА_7 під час складення заповіту ОСОБА_8 у 2013 році не може свідчити проте, що він однозначно міг усвідомлював зміст цього заповіту. Крім того, з часу складення заповіту на користь ОСОБА_7 минуло півтора роки, а отже, ОСОБА_8 могла зміни заповіт чи скласти інший заповіт.

Позивач ОСОБА_4 , як правонаступник ОСОБА_7 , позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальних органах у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов та визначити позивачу ОСОБА_4 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1217,1218,1223,1268,1272 ЦК України, ст.ст.81, 247,263-265,273 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_4 , як правонаступнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до Згурівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Повне рішення складено 29 березня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ