Справа № 392/1488/22
Провадження № 2/392/631/22
13 березня 2023 року м. Мала Виска
Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого - судді Бадердінової А.В., секретар судового засідання Жельман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мала Виска за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, з дня подання позову і до припинення нею навчання. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 04.12.2014 року розірвано за рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області. Від сумісного проживання мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2018 року відповідач за рішенням суду сплачував на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 дочці виповнилося 18 років і стягнення аліментів припинилося. Після закінчення школи їхня дочка вступила до державного педагогічного університету імені Володимира Виннченка і в даний час навчається на 1 курсі комерційної денної форми навчання. Термін закінчення навчання закладу - 30.06.2026 року.
Навчання дочки в Університеті вимагає від неї додаткових матеріальних затрат та зусиль для організації навчального процесу, а саме: придбання підручників, харчування в міських умовах (ідальні), проживання, транспортні витрати, одяг, плата за навчання та інше. Крім того, просила врахувати, що дочка є інвалідом дитинства, внаслідок чого немає змоги самостійно та паралельно з навчанням підробляти та матеріально себе забезпечувати.
Посилаючись на ст. ст.198, 199, 200, 201 СК України ст.3 ЦПК України просила задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 20.12.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач ОСОБА_1 подала заяву, зареєстровану судом 13.03.2023 року, за вх.№2305, про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала частково, просила стягнути з відповідача 16.5 % від заробітної плати (доходу) на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 . Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання призначені на 12.01.2023, 08.02.2023 та 13.03.2023 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в розумінні положень п. 2 ч. 7, та п. 4 ч. 8, 11 ст. 128 ЦПК України, судова повістка направлялась за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать повернуті конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, повідомлявся шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від нього не надходили.
Третя особа, яка не за самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 подала заяву, зареєстровану судом 12.01.2023 року за вх.№505, про розгляд справи у її відсутність та просила задовольнити позовні вимоги позивача.
З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач.
Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.
Заперечення від сторін проти заочного розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.
За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, разом з тим є такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що від шлюбу, сторони мають повнолітню дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, серії НОМЕР_1 , про що складено відповідний актовий запис № 1.
Батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження зазначені: в графі батько " ОСОБА_2 " та в графі мати " ОСОБА_1 ".
На даний час зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 разом із матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою Смолінської селищної ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 28.06.2022 року за №200 та копією паспорта позивача (а.с.3-5, 8).
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 досягла повноліття, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_2 від 18.01.2021 року (а.с.7).
Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 та довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №184875 ОСОБА_3 має третю групу інвалідності (інвалідність з дитинства), встановленої на строк до 01.01.2024 року ( а.с.9, 10).
Відповідно до довідки виданої 19.09.2022 року за №91 ОСОБА_3 є студентом I курсу факультету педагогіки, психології та мистецтв денної комерційної основи навчання Центральноукраїнського державного педагогічного університету імені Володимира Винниченка, термін навчання з 12.09.2022 року по 30.06.2026 року (а.с.11).
Відповідно до ст. ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.
Враховуючи, що ОСОБА_3 на час звернення до суду з позовом ОСОБА_1 та під час судового розгляду за даним позовом навчається на денній формі навчання в Центральноукраїнському державному педагогічному університеті імені Володимира Винниченка та має третю групу інвалідності, факт потреби ОСОБА_3 у матеріальній допомозі є безумовним. Маючи третю групу інвалідності та необхідність отримання належної освіти позбавляє її можливості працевлаштуватися та самостійно утримувати дохід на власне утримання.
Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.
Враховуючи вище викладене, зазначені вимоги сімейного законодавства, при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує, що повнолітня донька відповідача ОСОБА_3 , якій не виповнилося 23 років, навчається на денній формі навчання Центральноукраїнському державному педагогічному університеті імені Володимира Винниченка, має третю групу інвалідності з дитинства, що позбавляє її можливості працевлаштуватися, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а саме, що відповідач сплачував аліменти до досягнення донькою повноліття в розмірі заробітку (доходу), при цьому, у матеріалах справи відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я та матеріального становища відповідача, наявності на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, а тому, суд вважає за необхідне задовольнити позов стягнувши з відповідача на утримання повнолітньої дочки аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, з дня подачі позову і до закінчення позивачем навчання - 30.06.2026 року, але не більше ніж до 23-ох років.
Окремо судом відзначається, що відповідно дост. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Згідно з п.1 ч. 1ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць.
Крім того, у відповідностідо ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн
Керуючись ст.ст.180, 182, 191, 199, 200, СК України, ст.ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини доньки ОСОБА_3 , в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, на час навчання, починаючи з 15.12.2022 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до 23-ох років.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований та проживає адресою: АДРЕСА_2 ;
- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя Альона Володимирівна Бадердінова