ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м.Суми

Справа №585/3655/21

Номер провадження 22-ц/816/148/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

учасники справи:

позивач фізична особа підприємець ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника фізичної особи підприємця ОСОБА_1 - адвоката Мазуренка Сергія Сергійовича, на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 жовтня 2022 року в складі судді Цвєлодуб Г.О., ухваленого в м. Ромни,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у грудні 2021 року, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 132990,22 грн., витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 1384,38 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 22848,80 грн.

Свої вимоги обґрунтував тим, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 9-01 від 28.10.2019 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу, а саме автомобіля «Faw B30» д.н.з. « НОМЕР_1 ». У відповідності до умов даного договору ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 14 грудня 2019 року о 18 год. 27 хв. На автодорозі Н-07 на 66 км мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ЗАЗ 110307, н.з. « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Faw B30», д.н.з. « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_4 . В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Faw B30» д.н.з. « НОМЕР_1 », що підтверджується постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 січня 2020 року по справі № 585/17/20. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Потерпіла особа від вищезазначеної ДТП ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою на виплату страхового відшкодування. Згідно розрахунку-фактури № S від 13.01.2020 р. загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «Faw B30», д.н.з. « НОМЕР_1 », склала 241385,31 грн. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору № 9-01 від 28.10.2019 р., на підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України співробітниками ПрАТ «СК «ВУСО» було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи у сумі 230990,22 грн. що підтверджується платіжними дорученнями про виплату страхового відшкодування № 4679 від 17.02.2020 року та № 4804 від 18.02.2020 року. Згідно страхового акту № 01638-02 від 17.02.2020 р. сума страхового відшкодування в розмірі 230990,22 грн. перерахована на рахунок вигодо набувача автомобіля «Faw B30», д.н.з. « НОМЕР_1 », до погашення заборгованості за кредитом АТ «Ощадбанк». Транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2 , був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № АО/1190426 на момент ДТП 14 грудня 2019 року в ТДВ «СК «Гардіан», яке здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» згідно Полісу № АО/1190426 у розмірі 98000 грн. У свою чергу страхувальником транспортного засобу ЗАЗ 110307, н.з. « НОМЕР_2 », згідно Полісу № АО/1190426 є ОСОБА_3 22 березня 2021 р. між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 22/03/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку № 1 до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором № 9-01 від 28.10.2019 р. Враховуючи недостатність страхової виплати для повного відшкодування шкоди, відповідачі повинні сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою страхової ТДВ «СК «Гардіан», що склала 132990,22 грн.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 жовтня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця « ОСОБА_1 » на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ФОП « ОСОБА_1 » не є юридичною особою яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на страхові послуги (страхова організація) та не може мати статус страховика, а тому на підставі договору відступлення права вимоги не набула права кредитора і не має право на відшкодування страхової виплати з відповідачів в порядку регресу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник фізичної особи підприємця ОСОБА_1 адвокат Мазуренко Сергій Сергійович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Доводи скарги мотивує тим, що суд неправильно застосував положення ст.1166 ЦК України, відповідно до якої, шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини. Крім того, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки чинне законодавство не передбачає наявності ліцензії для отримання компенсації завданих збитків, яке передбачене ст. 22 ЦК України. Підставою позовних вимог є стягнення заборгованості в порядку, а не визнання договору № 22/03/2021 від 2.03.2021 року недійсним. Вказує, що скасування ліцензії страховика на здійснення певних видів господарської діяльності лише позбавляє вказане товариство правових підстав для укладення певного роду договорів, проте не є перешкодою для реалізації права на звернення до суду з регресним позовом за раніше (до позбавлення ліцензії) укладеними договорами страхування. При цьому набуття, реалізація чи передача набутих прав вимог не є одним із видів чи частиною його страхової діяльності, а тому юридично значимі дії щодо передачі таких прав іншій особі чи звернення з регресною вимогою не потребують наявності відповідної ліцензії. Крім того, укладений договів є договором цесії, а не факторингу, а тому новий кредитор не зобов`язаний мати ліцензію та бути фінансовою установою. Вказує, що вину відповідача було встановлено рішенням суду, а тому останній має нести відповідачльність за завдану ним шкоду. Зазначає, що у випадку відсутності плати первісного кредитора за надані йому послуги між сторонами виникають правовідносини з договору купівлі продажу права вимоги, до яких застосовуються положення про відступлення прав вимоги. При цьому боржником не було оскаржено процедуру зміни кредитора внаслідок переуступлення права вимоги.

Від відповідача ОСОБА_2 до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній не погоджується з доводами викладеними в ній та зазначає, що фізична особа у будь якому статусі не наділена правом мати статус страховика та надавати страхові послуги, оскільки такі надаються лише юридичними особами, які спеціально створені для здійснення страхової діяльності та одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності, а тому позивач не набула права кредитора та не має право на відшкодування страхової виплати. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Від відповідача ОСОБА_3 відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 14 грудня 2019 року о 18 год. 27 хв. на автодорозі Н-07 на 66 км водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу під час зустрічного роз`їзду та скоїв зіткнення з автомобілем «Faw B30» д.н.з. « НОМЕР_1 », під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 13.1 ПДР. Відповідно до постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області справа № 585/17/20 притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 340 грн. (а.с. 15).

Автомобіль «Faw B30» д.н.з. « НОМЕР_1 » зареєстрований за ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 30-31).

28 жовтня 2019 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 9-01, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу, а саме автомобіля «Faw B30» д.н.з. « НОМЕР_1 » (а.с. 6-8).

Згідно пояснення про настання події з наземним транспортним засобом 23.12.2019 р. ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою на виплату страхового відшкодування (а.с.21).

З копії акту (протоколу) огляду транспортного засобу-заяви на виплату та протоколу технічного огляду КТЗ вбачається найменування деталей та характер їх пошкодження автомобіля «Faw B30» д.н.з. « НОМЕР_1 » (а.с.23-29).

Відповідно до звіту про визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу від 14.12.2019 р. ринкова вартість КТЗ «Faw B30» д.н.з. « НОМЕР_1 », визначена за порівняльним підходом, може складати 282425,22 грн. (а.с. 20).

Згідно розрахунку-фактури № S від 13.01.2020 року загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «Faw B30», д.н.з. « НОМЕР_1 », склала 241385,31 грн. (а.с. 33-34).

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту № АО/1190426 на момент ДТП 14 грудня 2019 року автомобіль ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_2 , був застрахований в ТДВ «СК «Гардіан» (а.с. 13).

Як вбачається з листа № 08/07/21/3 від 08.07.2021 р. начальника управління врегулювання страхових випадків ТДВ «СК «Гардіан» розрахунок страхового відшкодування по ДТП, що сталась 14.12.2019 р. за полісом № АО-1190426 від 23.05.2019 р. було здійснено в розмірі ліміту по майну за мінусом франшизи, таким чином сума страхового відшкодування склала 98000 грн. і була перерахована 05.06.2020 р., що підтверджується платіжним дорученням № 15937 від 05.06.2020 р., одержувач ПрАТ «СК «ВУСО» (а.с. 45-46).

Відповідно до страхового акту №01638-02 по Договору страхування наземного транспорту № 9-01 від 28.10.2019 р. сума страхового відшкодування складає 230990,22 грн., одержувач страхового відшкодування ОСОБА_4 (а.с.50-51).

Згідно договору № 22/03/2021 про відступлення права вимоги від 22 березня 2021 р., Додатку №1 до нього та копій квитанцій № ПН2178220 від 31.03.2021 р. та № ПН2174546 від 30.03.2021 р., між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_1 укладено Договір № 22/03/2021, відповідно до якого ПрАТ «СК «ВУСО» відступив, а ФОП ОСОБА_1 отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих ПрАТ «СК «ВУСО», зокрема, за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.52-55).

Як вбачається з копії повідомлення про відступлення права вимоги, вих.№01638-02 від 23.03.2021 та копії акту (вимоги) №01638-02 про відшкодування збитків в порядку регресу, вих. №01638-02 від 23.03.2021, вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_5 на адресу їх проживання та реєстрації надіслано повідомлення про відступлення прав вимоги відшкодування у порядку регресу, збитків завданих за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 9-01 від 28.10.2019 р. суб`єкту підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 , якій перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідачів суми 132990,22 грн.(а.с.58-62).

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з:

1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування);

2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування);

3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

За правилами встановленими ч. 1,2 ст. 984 ЦК України страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності. Вимоги, яким повинні відповідати страховики, порядок ліцензування їх діяльності та здійснення державного нагляду за страховою діяльністю встановлюються законом. Страхувальником може бути фізична або юридична особа.

Абзацами 3, 4 пункту 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України встановлено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору;

Частинами 1, 2 ст. 990 ЦК України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

За правилами встановленими ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, право грошової вимоги до відповідачів перейшло до ПрАТ «СК «ВУСО» в зв`язку виконанням нею договору добровільного страхування від 28 жовтня 2019 року, що укладений з потерпілим ОСОБА_4 , а саме виплати останньому страхового відшкодування 230990,22 грн, тобто на підставі договору добровільного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

За правилами встановленими ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

З укладеного між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП ОСОБА_1 договору про відступлення права вимоги від 22.03.2021 року № 22/03/2021 вбачається, що його предметом є передання ПрАТ «СК «ВУСО» своїх прав вимог до Боржників, а ФОП ОСОБА_6 набуває право вимоги первісного кредитора за укладеними договорами страхування та сплачує ПрАТ «СК «ВУСО» за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором. Тобто, фактично укладаючи вказаний договір ПрАТ «СК «ВУСО» передало на користь ФОП ОСОБА_6 страховий портфель.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 53 Закону України «Про страхування» страховик має право передати страховий портфель страховику-правонаступнику з дотриманням вимог, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 54 Закону України «Про страхування» встановлено, що за договором про передачу страхового портфеля страховик передає, а страховик-правонаступник приймає страховий портфель за одним або кількома класами (ризиками) страхування та/або за договорами перестрахування, за якими такий страховик, що передає страховий портфель, виступає перестраховиком та/або в межах окремого класу (ризику) страхування, на умовах та у строки, визначені таким договором. Договір про передачу страхового портфеля укладається між страховиком, що передає страховий портфель, та страховиком-правонаступником у письмовій формі. Недотримання письмової форми такого договору має наслідком його нікчемність. Страховик-правонаступник за договором про передачу страхового портфеля зобов`язується виконувати всі зобов`язання в межах класу страхування, ліцензію на який мав страховик, що передає страховий портфель, незалежно від зобов`язань за договорами страхування, зазначених у договорі про передачу страхового портфеля.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Закону України «Про страхування» договір про передачу страхового портфеля є підставою для реєстрації зміни власника майна (активів), що передаються відповідно до такого договору, у відповідних реєстрах.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 105 Закону України «Про страхування» дія договору страхування припиняється та договір втрачає чинність за згодою сторін, а також у разі виконання страховиком зобов`язань перед страхувальником у повному обсязі.

З викладеного вбачається, що ПрАТ «СК «ВУСО» набув статусу кредитора як страховик, на підставі виконання договору обов`язкового страхування майна, тобто в результаті здійснення ним специфічного виду господарської діяльності, що полягає у наданні ним страхових послуг, а не на підставі деліктних зобов`язань, що виникли між страхувальником ОСОБА_4 та відповідачами, оскільки фактично завдана потерпілому шкода перевищує здійснену страховою компанією страхову виплату, тобто розмір завданих потерпілому збитків є більшим ніж отримане страховиком право вимоги. При цьому слід зазначити, що суть страхування полягає вособливих замкнутих перерозподільних відносинах між його учасниками з приводу формування цільового страхового фонду і його використання для відшкодування збитків, заподіяних за непередбачених несприятливих обставин, а також для надання матеріальної допомоги громадянам у разі настання певних подій у їх житті. Тобто, колегія суддів зауважує, що отримання ПрАТ «СК «ВУСО» прав вимог до відповідачів є результатом здійснення ним саме страхової діяльності як такої.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 108 ЦПК Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що в даному випадку в спірних правовідносинах у ПрАТ «СК «ВУСО» виникло право суброгації, а не право регресної вимоги. Суброгація (subrogation) це перехід до страховика на підставі відповідного акту права вимоги, яке страхувальник має щодо особи, винної у збитках. Це правило поширюється на страховика лише на суму фактично виплаченого ним страхового відшкодування (передання страхувальником страховикові права на стягнення заподіяної шкоди з третіх (винних) осіб у межах виплаченої суми). Суброгація випливає безпосередньо із закону і не потребує підтвердження договором страхування. Доказами наявності у страховика права вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди, є договір страхування і документ, який підтверджує виплату страхового відшкодування. Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди та у зв`язку з яким було виплачено страхове відшкодування і заміну в ньому кредитора. Основна відмінність регресу від суброгації полягає в тому, що право регресу виникає з відносин із заподіяння шкоди (тобто позадоговірних, деліктних відносин), а право суброгації із страхових відносин, які є договірними.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, проте змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Однак, фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом мати статус страховика та надавати страхові послуги, оскільки такі надаються лише юридичними особами, які спеціально створені для здійснення страхової діяльності та одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того, шо позивач не набула права кредитора за переданим їй страховим портфелем, а тому не має право на відшкодування страхової виплати з відповідачів в порядку регресу на підставі договору відступлення права вимоги.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача відносно того, що фактично нею було укладено договір цесії, а не факторингу, з огляду на що новий кредитор не повинен мати відповідної ліцензії та бути фінансовою установою, оскільки спеціальним законом «Про страхування» чітко передбачено вимоги до осіб, які можуть набувати право вимоги за страховим портфелем, проте вказаним вимогам позивач не відповідає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника фізичної особи підприємця ОСОБА_1 - адвоката Мазуренка Сергія Сергійовича залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - С. С. Ткачук

Судді: О. Ю. Кононенко

В. І. Криворотенко