Справа № 712/4368/21
Провадження № 22-з/821/50/23
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої: Карпенко О.В.
суддів: Нерушак Л.В., Новікова О.М.
за участю секретаря: Ярошенка Б.М.
учасники справи:
позивач: Комерційний банк «ПриватБанк»
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2
представник ОСОБА_2 : адвокат Прядка Віталій Михайлович
розглянувши заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Прядки Віталія Михайловича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
19 квітня 2021 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості .
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2022 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2022 року, представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - адвокат Білоус А.В. оскаржив його в апеляційному порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Прядка В.М. просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, посилаючись на її необґрунтованість, а оскаржуване рішення вважав законним та обгрунтованим.

Крім того, у відзиві адвокат просив стягнути з АТ КБ «Приватбанк» судові витрати та в порядку, передбаченому ч.8 ст. 141 ЦПК України надати можливість подати до апеляційного суду докази понесення витрат на правничу допомогу ОСОБА_2 , протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 18 травня 2023 року апеляційну скаргу - залишено без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2022 року залишено без змін.

24 травня2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_2 - адвоката Прядки В.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в якій зазначив, що постановою Черкаського апеляційного суду від 18 травня 2023 апеляційну скаргу на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2022 року залишено без задоволення. У поданому відзиві скаржник просив апеляційний суд в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України надати можливість подати до апеляційного суду докази понесення витрат на правничу допомогу ОСОБА_2 , протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу було надано копію витягу з договору про надання правничої допомоги №90/21 від 06.07.2021, угоду про вартість послуг за надання правової допомоги від 06.07.2021 року, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 18.05.2023, детальний опис робіт та квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №57 від 23 травня 2023 року.

Заперечення на заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Прядки В.М. про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, до Черкаського апеляційного суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що заява представника ОСОБА_2 - адвоката Прядки В.М. підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною дванадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим суд зауважує, що витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18.

Із матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що представництво інтересів ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Прядка В.М., що підтверджується ордером серії ЧК № 194754 від 06.07.2021 року (том 3, а.с. 38), договором про надання правової допомоги № 90/21 від 06.07.2021 року (том 3, а.с. 37), угодою про вартість послуг за надання правової допомоги від 06.07.2021 року (том 3, а.с. 97), копією акту приймання-передачі наданих послуг від 18.05.2023 року (том 3, а.с. 95), квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №57 від 23 травня 2023 року (том 3, а.с. 98), детальним описом робіт (том 3, а.с. 96), копією витягу з реєстру адвокатів України (том 3, а.с. 100 зворот).

Як вбачається з доданих до заяви документів, судові витрати, які понесла ОСОБА_2 при розгляді апеляційної скарги в Черкаському апеляційному суді, складають 15 100 грн.

Відповідно до умов Угоди про вартість послуг за надання правової допомоги від 06.07.2021 року, робота виконавця сплачується замовником у такому розмірі:

формування правової позиції, надання усних консультацій, аналіз документів, ознайомлення з матеріалами справи від 3000 грн до 7000 грн.;

представництво інтересів перед будь-якими особами, інша погодинна робота від 3000 грн. до 6000 грн.;

складання документів, в тому числі процесуальних від 500 грн. до 8000 грн.;

участь у судових засіданнях: 2500 грн в суді першої інстанції, 4000 грн в суді апеляційної інстанції, 7000 грн в суді касаційної інстанції.

Підписуючи акт приймання-передачі наданих послуг від 18.05.2023 року, адвокат Прядка В.М. та Тертична Т.Ю. підтвердили надання правової допомоги, найменування послуг та відсутність зауважень та скарг один до одного стосовно виконання умов договору та те, що гонорар адвоката складає 15 100 грн. з яких:

-Аналіз наявних документів, надання усної консультації, формування попередньої правової позиції 3500 грн;

-Підготовка, подача заяви про ознайомлення з матеріалами справи 800 грн;

-Ознайомлення з матеріалами справи 2000 грн;

-Підготовка відзиву на апеляційну скаргу та направлення учасникам справи та суду 4800 грн;

-Участь адвоката в судовому засіданні 4000 грн.

При цьому, ознайомившись з актом приймання - передачі наданих послуг від 18.05.2023 року, колегія суддів зауважує, що заявлені до стягнення суми за ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги, підготовку та направлення відзиву, є завищеним, оскільки дана справа не є справою великої складності, тому підготовка до цієї справи в суді апеляційної інстанції не вимагала великого обсягу юридичної й технічної роботи, а відзив на апеляційну скаргу відтворював правову позицію суду першої інстанції, викладену в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до положень ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), у додатковій постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 756/8257/15.

У постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) та від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічні висновки викладені й в постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 456/456/20 (провадження № 61-2042св22), від 01 листопада 2022 року у справі № 757/24445/21-ц (провадження 19990ск21).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, як зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Надаючи оцінку доказам у справі, суд апеляційної інстанції враховує позицію Великої Палати ВС, висловлену у справі № 904/4507/18, де зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата) підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VІ).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VІ врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно - виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. ВП ВС наголосила, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата, тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначити розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» тлумачить «гонорар успіху» як домовленість, згідно з якою клієнт зобов`язується виплатити адвокату як винагороду певний відсоток від присудженої йому судом грошової суми, якщо рішення буде на користь клієнта. Якщо такі угоди є юридично дійсними, то визначені суми підлягають сплаті клієнтом (§55). Водночас відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, крім того, умова розумності їх розміру. За наявності таких угод при вирішенні питання відшкодування судових витрат ЄСПЛ керується не ними, а іншими наведеними вище чинниками, які стосуються роботи адвоката, насамперед принципом розумності судових витрат, що відображено також у справі «Пакдемірлі проти Туреччини».

Приймаючи до уваги надані представником ОСОБА_2 - адвокатом Прядкою В.М. докази, прийняте судом апеляційної інстанції рішення від 18 травня 2023 року, враховуючи принципи співмірності та критерії розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин даної справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, необхідності подання відзиву на апеляційну скаргу та значимості таких процесуальних дій у справі, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру таких витрат та стягнення з АТ КБ «Приватбанк»на користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в розмірі 7550,00 грн.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 367, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Прядки Віталія Михайловича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»() на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7550,00 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.В. Нерушак

О.М. Новіков

/повний текст додаткової постанови суду виготовлено 15 червня 2023 року/