Дата документу 28.03.2023 Справа № 317/28/22
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №317/28/22 Головуючий у 1-й інстанції: Гнатик Г.Є.
Провадження №22-ц/807/703/23 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Подліянової Г.С.,

суддів: Гончар М.С.,

Маловічко С.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2022 року, у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівест» про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації), -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації).

В обґрунтування позову зазначено, що 23 грудня 2019 року, між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» та Публічним акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №340.1548952.911. Предметом договору страхування є страхування транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», державний номер НОМЕР_1 .

19 березня 2020 року, на вул. Південне шосе, 71 в м. Запоріжжі сталася ДТП за участю автомобілів «TOYOTA CAMRY», державний номер НОМЕР_1 та «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

В результаті ДТП було пошкоджено застрахований автомобіль «TOYOTA CAMRY», державний номер НОМЕР_1 .

Враховуючи наявність договору страхування, представник страхувальника пошкодженого застрахованого транспортного засобу звернувся до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «TOYOTA CAMRY», державний номер НОМЕР_1 було проведено його огляд, складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу та отримано Рахунок-фактуру №А-00000018, згідно якого вартість ремонту пошкодженого автомобіля «TOYOTA CAMRY», державний номер НОМЕР_1 склала 76157 грн 44 коп, а також отримано ремонтну калькуляцію № 0475.206.2, відповідно до якої вартість ремонту автомобіля складає 78655 грн 78 коп.

Позивачем складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № 0475.206.20.04 на суму 75657,44 грн, яку було виплачено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 12763 від 03.04.2020 року.

Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано ОСОБА_1 , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес» згідно Полісу АМ1676400, позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу.

Згідно Полісу АМ 1676400 ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, складає 130000 грн, натомість ПрАТ «СК «Юнівес» виплатило позивачу лише 49491 грн 67 коп, що підтверджується виписками з особового рахунку ПрАТ «СК «Альфа Страхування».

Оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 75657 грн 44 коп, при цьому полісом покрито лише частину шкоди на суму 49491 грн 67 коп, то залишок шкоди підлягає стягненню з відповідача, тому просив стягнути з ОСОБА_1 26165 грн 77 коп матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) та 2270 грн суми сплаченого судового збору.

07 червня 2022 року заочним рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» 26165,77 грн матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації), 2270 грн суми сплаченого судового збору.

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення по справі №317/28/22, яка ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя задоволена, заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2022 року у цій справі скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2022 року залучено до участі у розгляді справи №317/28/22 у якості третьої особи Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівес».

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2022 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» залишені без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2022 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» матеріальної шкоди у сумі 26165, 77 грн в порядку регресу (суброгації), а також судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2270 грн, судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3405 грн, а всього стягнути 5675 грн судових витрат.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не звернув уваги, що різниця між виплаченою позивачу страховиком ПрАТ СК «Юнівес» сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля пошкодженого у ДТП викликана, у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, які встановлені статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілогоце шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. При цьому, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Отже, страховик відповідальної особи, яка виникла у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі ст. 29 вищезазначеного закону здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортьного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством, а різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу (у разі наявності такої різниці) на підставі ст. 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків, тобто ОСОБА_1 . При цьому, заявник посилається на висновки, які викладено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі № 370/2787/18, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц, від 22 квітня 2020 року у справі № 756Є2632/17.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України до суду не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. При цьому, колегія суддів зауважує, що ухвалу про відкриття провадження у справі та апеляційну скаргу ОСОБА_1 отримав 14 березня 2023 року, третя особа ПрАТ «Страхова компанія «Юнівест» отримала 14 березня 2023 року, про що свідчить рекомендоване провідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до пунктів 1,2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2022 року це 248100 грн (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2481,00 грн (2481,00 грн Х 100 = 248100 грн), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи, ціна позову в даній справі в оскаржуваній її частині становить 26165,77 грн, яка станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Апеляційний суд урахував ціну та предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та дійшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відшкодування шкоди винною у ДТП особою можливо лише тоді, коли розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Оскільки страховий ліміт відповідальності за страховим полісом ПрАТ «СК «Юнівес» становить 100000, 00 грн за шкоду, завдану майну, страховою компанією ПрАТ «Юнівес» виплачено ПрАТ «СК Альфа Страхування» лише 49491,67 грн, із загальної суми завданої шкоди 78655,78 грн, тобто є нижчою ніж встановлений страховим полісом ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну (100 000,00 грн), залишок коштів достатньо для виплати всіє суми вартості відновлюваних робіт пошкодженого автомобіля ПрАТ «СК «Юнівес», тому підстави для стягнення суми 26165,00 грн з ОСОБА_1 , як винуватця ДТП, відсутні.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ПАТ «Запоріжсталь» є власником транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», державний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2017, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 04 травня 2017 року (а.с.11).

23 грудня 2019 року, між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» та Публічним акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №340.1548952.911. Предметом договору страхування є страхування транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», державний номер НОМЕР_1 . Строк дії договору з 01 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року (а.с.5-6).

19 березня 2020 року о 16-40 год. по вул. Південне шосе, 71, у м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «TOYOTA CAMRY», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив п.п.12.1, 13.1 Правила дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних ушкоджень.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2020 року у справі №335/2757/20 ОСОБА_1 за порушення Правил дорожнього руху притягнуто до адміністративної відповідальні за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн у дохід держави, вирішено питання про стягнення судового збору. Дана постанова набрала законної сили 27 квітня 2020 року (а.с.9).

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди діяв договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладений між ПрАТ «СК «Юнівес» та ОСОБА_1 відповідно до якого забезпеченим транспорним засобом виступає «Hyundai Accent», державний номер НОМЕР_2 , страховий поліс серія АМ №1676400, строк дії до 01 квітня 2020 року, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну 100000,00 грн, за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю 200000,00 грн, розмір франшизи 1000,00 грн (а.с.19, а.с. 116, а.с. 119).

З метою компенсації спричинених збитків, ПАТ «Запоріжсталь», як власник транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», державний номер НОМЕР_1 , водій якого є учасником дорожньо-транспортної пригоди вчасно у встановленому порядку звернулося до страхової компанії із Заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (повідомлення №5601) від 26 лютого 2020 року (а.с.10).

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «TOYOTA CAMRY», державний номер НОМЕР_1 було проведено його огляд, складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу (а.с.12) та отримано Рахунок-фактуру №А-00000018, згідно якого вартість ремонту пошкодженого автомобіля «TOYOTA CAMRY», державний номер НОМЕР_1 склала 76157 грн 44 коп (а.с.13), а також отримано ремонтну калькуляцію № 0475.206.2, відповідно до якої вартість ремонту автомобіля складає 78655 грн 78 коп (а.с.14-16).

ПрАТ «СК «Альфа Страхування» складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №0475.206.20.2004 на суму 75657 грн, суму відшкодування було виплачено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №12763 від 03 квітня 2020 року (а.с.17 а.с18).

Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано ОСОБА_1 , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес» згідно Полісу АМ1676400, позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу.

ПрАТ «СК «Юнівес» складено розрахунок страхового відшкодування вартості ремонту транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», державний номер НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту зносу, без урахування ПДВ 50491,67 грн, за мінусом франшизи 1000,00 грн, розмір страхового відшкодування склав 49491,67 грн (а.с.95 на звороті) та страховий акт №ГО-14241/ЗП.Р по договору страхування «АМ1676400 від 02 квітня 2019 року розмір виплати 49491,67 грн (а.с.95), а також складено ремонтну калькуляцію №ГО-14241 від 07 серпня 2020 року, відповідно до якої вартість ремонту автомобіля складає 50491,67 грн (а.с.96-98).

Суму відшкодування (регресний платіж) було виплачено ПрАТ «СК «Юнівес», ПрАТ «СК «Альфа Страхування» в якості регресного платежу страхового відшкодування без ПДВ, що підтверджується випискою по особовому рахунку від 09 вересня 2020 року у розмірі 49491,67 грн (а.с.18).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Предметом позову є вимога про відшкодування завданої майнової шкоди до винної особи ОСОБА_1 в порядку регресу ( суброгації) у розмірі 26165,77грн, як різниці між фактичним розміром шкоди (вартість відновлювального ремонту пошкодженого трагспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.

Учасники справи згідно з її матеріалами мають договірне зобов`язання між позивачем і потерпілим - за договором добровільного майнового страхування.

Регресне зобов`язання між позивачем і винною особою.

Договірне зобов`язання між відповідачем і третьою особою - за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Ст. 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Норами ст. ст. 1187, 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Тобто на підставі вказаних норм права відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди.

При цьому відповідно до відповідно до статті 1192 ЦК України така особа має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно пункту 4 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.

На підтвердження наведеної правової позиції свідчить те, що стаття 27 Закону України "Про страхування" та стаття 993 ЦК України передбачає перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" є суброгацією.

При цьому, при суброгації у страхових відносинах деліктне зобов`язання продовжує існувати та відбувається лише заміна кредитора - право вимоги переходить від потерпілої особи до страховика

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ч. 22.1 ст. 22 цього ж Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За нормами ст. 29 цього ж Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Якщо для відновлення попереднього стану речі, яка мала певну зношеність, зокрема автомобіля, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

З урахуванням наведеного, правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду по справах № 645/3746/16 від 07.02.2019 року, № 727/2937/18 від 10.06.21 року

Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі №359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.

Такі законодавчі обмеження встановленні ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних-транспортних засобів». Так, статтями та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на виконання договору добровільного майнового страхування ПрАТ «СК «Альфа Страхування» сплатив власнику ПАТ «Запоріжсталь» страхове відшкодування у розмірі 75657,44 грн (вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу «TOYOTA CAMRY», державний номер НОМЕР_1 , що належить ПАТ «Запоріжсталь», що підтверджується платіжним дорученням №127693 від 03 квітня 2020 року (а.с.18).

ПрАТ «СК «Юнівес», визначено та сплачено ПрАТ «СК «Альфа Страхування» в порядку регресу страхове відшкодування за наслідком вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 49491, 67 грн з урахуванням франшизи. Вказана сума визначена з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні (а.с. 20).

Вартість відновлювального ремонту ПрАТ «СК «Юнівес», визначалась на підставі ремонтної калькуляції та розрахунку фізичного зносу автомобіля фахівцями ПрАТ «СК «Юнівес».

Вказані письмові документи відповідачем жодним чином не спростовано, знову ж таки клопотань про призначення у справі автотехнічної експертизи відповідачем не заявлялось, інших письмових доказів щодо вартості ремонту автомобіля відповідачем суду теж надано не було.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Встановивши, що вартість майнового збитку, завданого потерпілій особі пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений розмір страхового відшкодування, в порядку Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", колегія суддів приходить до висновку про стягнення з відповідача, як з винної особи на користь позивача в порядку суброгації різницю між фактичним розміром понесених витрат та страховим відшкодуванням в порядку Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що становить у розмірі 26165,77 грн (75657,44 грн - 49491,67 грн).

Таким чином висновки суду першої інстанції про те, що оскільки розмір завданої шкоди транспортному засобу «TOYOTA CAMRY», державний номер НОМЕР_1 ,не перевищує ліміту відповідальності страховика ПрАТ «СК «Юнівес», а тому в разі непогодження з розміром виплаченої суми позивач мав би звертатися з позовом саме до ПрАТ «СК «Юнівес», оскільки розміру страхового ліміту згідно договору складає 100 000 грн, що вистачає для відшкодування всієї шкоди, є помилковими.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, належним чином не врахував вказані норми матеріального права, фактичні обставини справи та прийшов до помилкового висновку відмовивши у задоволенні позову, не врахувавши, що наявні підстави для задоволення позовних вимог, а відтак стягненню з відповідача на користь ПрАТ «СК «Альфа Страхування» підлягає сума матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) у розмірі 26165,77 грн.

З огляду на зазначене рішення суду першої інстанції не можна вважати законим та обгрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з підстав, передбачених ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Аргументи апеляційної скарги є виправданими.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення;щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані зз розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, понесені ПрАТ «СК «Альфа Страхування» судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання позову у розмірі 2270,00 грн ( а.с. 4), судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 3721,50 грн ( а.с. 165) за подання апеляційної скарги, що разом становить 5991,50 грн (2270,00+3721, 50) підлягають покладенню на відповідача ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», задовольнити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2022 року у цій справі скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Юнівест» про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» 26165,77 грн матеріальної шкоди в порядку регресу (суброгації).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2270,00 грн, за подання апеляційної скарги у розмірі 3721,50 грн, а всього у розмірі 5991,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 березня 2023 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя
Подліянова Г.С. Гончар М.С. Маловічко С.В.