Дата документу 30.03.2023
Справа № 334/2429/23
Провадження № 2/334/1366/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

30 березня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2023 року позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

За приписами п.1,6,7 глави 3 розділу I Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від18.06.2015№1000/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за №736/27181, право на застосування гербових печаток (для установ, які мають право використовувати державну символіку) або печаток установи із зазначенням найменування установи та ідентифікаційного коду (далі-печатка установи) закріплюється у положенні (статуті) установи і зумовлюється її правовим статусом. Право засвідчення документів та їх копій може надаватися посадовим та іншим особам на підставі довіреності. У посадових інструкціях визначаються повноваження щодо засвідчення документів та їх копій.

Встановлено, що долучені до позовної заяви розрахункові документи за договором №102819 не засвідчені належним чином підписом посадової особи, повноваження якої не підтверджено, а також не скріплені печаткою установи. Мова йде про рахунки за надані послуги, копії яких засвідчені представником, проте, графа для підпису і прізвища особи, що склала оригінал рахунок-фактуру, залишена без заповнення.

Натомість, як передбачено ч.1,2,4 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Цей недолік має бути усунутий у визначений судом строк.

Крім того, нормою ч.1 ст.58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник: під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З системного аналізу ст.19,60 ЦПК України видно, що представником у суді у малозначних справах, враховуючи наведене, може бути не лише адвокат або законний представник.

Так, відповідно до ч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч.1 ст.246 ЦК України встановлено, що довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Також, слід звернути увагу на те, що форма довіреності визначається відповідно до ст.245 ЦК України.

Враховуючи вказане, у даній справі на підтвердження повноважень представника позивача надано довіреність за підписом в.о. генерального директора Концерну «МТМ», проте, не долучено ані витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ані інших можливих доказів (установчих документів) на підтвердження зайняття зазначеної посади й, відповідно, наявності права підпису у Астапенкова С. на період посвідчення довіреності.

З урахуванням заявленого позивачем клопотання про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, суддя звертає увагу позивача, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви, а ч. 8 ст. 83 ЦПК України визначено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Зазначені недоліки позбавляють суддю можливості вирішити питання щодо відкриття провадження по справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, що позовна заява про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води подана без дотримання вимог, передбачених ст.ст. 175, 177 ЦПК України, вона підлягає залишенню без руху для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Коломаренко К. А.