30.03.2023 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 633/47/22
Провадження № 2/533/114/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Козир В.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кругловецького Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА БАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

1.Виклад заяв сторін про суті спору

1.1.01 лютого 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Печенізького районного суду Харківської області зі позовною заявою до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА БАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, у якій просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 7092, вчинений 21.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною про стягнення з неї на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА БАНК»заборгованості у розмірі 37884,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вимоги, за якими вчинено виконавчий напис, не є безспірними та оспорюваний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки його вчинено на підставі кредитного договору, за яким позивачка не має заборгованості (борг погашено у повному обсязі), та який не є нотаріально посвідченим, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку.

1.2.Відповідач відзив на позовну заяву у порядку, встановленому ст. 191 ЦПК України та у строки, встановлені в ухвалі суду, не надав.

У зв`язку з ненадання відзиву відповідачем суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає положенням ч. 7, 8 ст. 178 ЦПК України.

1.3.Треті особи правом на подання заперечень, пояснень щодо позову не скористалися.

2.Рух справи у суді

Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 09.02.2021 вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 7092 від 21.09.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, у виконавчому провадженні №67247790, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Амельченком Віталієм Петровичемпро стягнення з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА БАНК»заборгованості в розмірі 37884,72 грн (а.с. 26-27).

Ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 11.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні (а.с. 29).

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 №2/0/9-22, ураховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, на підставі ч.7 ст. 147 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Печенізького районного суду Харківської області - на Козельщинський районний судом Полтавської області.

Справа передана на розгляд з Печенізького районного суду Харківської області до Козельщинського районного суду Полтавської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від цивільну справу розподілено головуючій судді Козир В.П.

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 22.02.2023 прийнято до свого провадження цивільну справу, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, призначено судове засідання на 30 березня 2023 року, та витребувано від приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 67247790.

Справу розглянуто 30.03.2023 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

3.Фактичні обставини справи, встановлені судом

21 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 7092 (а.с. 11), яким запропоновано звернути стягнення з громадянки ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 500814111 від 22.02.2019, укладеним із АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «АЛЬФА БАНК» (ідентифікаційний код юридичної особи: 23494714), заборгованість за кредитним договором № 500814111 від 22.02.2019, строк платежу за яким настав, за період з 28.05.2021 по 04.08.2021 у розмірі 37884,72 гривень, у тому числі:

- прострочена заборгованість за сумою кредиту 1058,90 грн;

- прострочена заборгованість за комісією та процентами 1476,16 грн;

- строкова заборгованість за сумою кредиту 35211,08 грн;

- строкова заборгованість за комісією та процентами 138,58 грн;

Загальна сума, що підлягала стягненню за виконавчим написом, складала 37884,72 грн.

Вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус посилався на статті 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі ПКМУ № 1172 або Перелік).

Матеріали справи не містять копії кредитного договору № 500814111 від 22.02.2019, який зазначено приватним нотаріусом як підставу виникнення боргу ОСОБА_1 перед АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «АЛЬФА БАНК», учасниками справи копії кредитного договору суду не надано.

Докази нотаріального посвідчення кредитного договору № 500814111 від 22.02.2019 матеріали справи не містять, та відповідачем, третіми особами не надано.

За виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. від 25.10.2021 відкрито виконавче провадження № 67247790 з примусового стягнення з позивачки суми боргу за вищевказаним виконавчим написом (а.с. 12, 20).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко В.П. від 25.10.2021 накладено арешт на грошові кошти, які належать позивачці ОСОБА_1 , боржнику у виконавчому провадженні № 67247790 (а.с. 21).

4.Норми права, які застосував суд

Згідно зі ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ч. 1 - ч. 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами)…

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Відповідно до п. 2 глави 12, п. 5.1, 5.2, п. 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (у редакції станом на дату вчинення спірного виконавчого напису), виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він має бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріального документа. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (у редакції, чинній станом на дату вчинення спірного виконавчого напису), нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно належать до документів, за якими допускається стягнення заборгованості у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчих написів нотаріусів, й для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Саме така правова позиція викладена у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 204/4071/14-ц та від 12.04.2018 у справі № 761/32388/13-ц.

Із викладеного вище слід дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення у законному обсязі. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Також у постанові від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц Верховний суд зазначив, що вчинення виконавчого напису полягає у посвідченні права стягувача на стягнення коштів або витребування майна. Таке право, як і безспірна заборгованість повинні існувати на момент звернення до нотаріуса. Сам по собі факт подання стягувачем необхідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору щодо боргу. Боржник у судовому порядку може оспорювати виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (щодо розміру боргу або спливу строків давності за вимогами).

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, ч. 2 ст. 77 КПК України).

У відповідності до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як уже зазначалось вище, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, яке затверджено Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 (надалі - Перелік) (у редакції, чинній станом на дату вчинення спірного виконавчого напису), одним з таких документів був кредитний договір, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Вказаний п. 2 Переліку внесено (доповнено) згідно Постанови КМУ від 26.11.2014 № 662.

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 вищевказану постанову КМУ від 26.11.2014 № 662 визнано незаконною та нечинною (http://reyestr.court.gov.ua/Review/65037659).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 вищевказана постанова суду залишена без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 відмовлено у перегляді даної ухвали ВАСУ.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

5.Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

Кредитний договір № 500814111 від 22.02.2019, на який йде посилання у виконавчому написі, учасниками справи не надано. Докази нотаріального посвідчення кредитного договору матеріали справи не містять та відповідачем, приватним нотаріусом не надано.

Станом на 21 вересня 2021 року дату вчинення спірного виконавчого напису, правової норми, яка б дозволяла вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, не посвідчених нотаріально, не існувало, оскільки положення Переліку в частині документів, що підтверджують безспірність вимог за кредитними договорами, визнані незаконними у судовому порядку.

Відповідачем не надано доказів нотаріального посвідчення кредитного договору, на якому було вчинено виконавчий напис.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/10374/17 (постанова від 21 вересня 2021 року).

Закон дозволяє укладати кредитні договори в простій письмовій чи електронній формі, але не дозволяє в такому випадку кредитору та нотаріусу здійснювати вчинення виконавчих написів на підставі кредитних договорів, що нотаріально не посвідчувалися.

Не маючи правових підстав для вчинення виконавчого напису, нотаріус права на його вчинення не мав.

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону, оскільки виконавчий напис вчинено на підставі положення нормативно-правового акту, який станом на дату вчинення виконавчого напису був нечинним та скасованим судом. Відтак, суд визнає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, і задовольняє позов повністю.

6.Розподіл судових витрат

Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачкою при зверненні до суду судового збору у загальній сумі 1488,60 гривень: у сумі 992,40 гривень, сплаченого при подачі позову до суду, та судового збору у сумі 496,20 гривень за розгляд судом заяви про забезпечення позову.

З врахуванням того, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню повністю, суд в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, приходить до висновку про стягнення судових витрат у вигляді судового збору з відповідача на користь позивачки у розмірі 1488,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 141, 258-259, 264-265, 273, 354-355 ЦПК України, наведеними у мотивувальній частині рішення нормами матеріального права та висновками ВС, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА БАНК», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 21 вересня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 7092, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА БАНК» заборгованості у загальному розмірі 37884,72 гривень, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА БАНК» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1488,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Відповідач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АЛЬФА БАНК» (місцезнаходження: вулиця В.Василька, буд. 100, місто Київ, 03150; ідентифікаційний код 23494714).

Третя особа: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ).

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович (місцезнаходження: проспект Гагаріна, буд. 98, місто Харків, Харківська область, 61000).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 30 березня 2023 року.

Суддя В.П. Козир