Справа № 538/1650/22
Провадження № 2/538/43/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Цімботи Л.Г., за участю секретаря судового засідання Дробот О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лохвиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності, поділ майна в натурі,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності, поділ майна в натурі.

В судове засідання з`явилися представник позивача та відповідач, позивач подала заяву, в якій просила 04.09.2023 р. проводити розгляд справи без її особистої участі, позов підтримала, наполягала на його задоволенні, при цьому також одночасно просила затвердити мирову угоду.

Судом встановлено, що в ході розгляду вказаної справи сторони 31.07.2023р. подали заяву, в якій вони просили затвердити мирову угоду, укладену між ними 31 липня 2023 року.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 5 «Відмова позивача від позову. Мирова угода» розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Згідно з ч.5 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права та охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Зі змісту мирової угоди вбачається, що її умови викладені аналогічно прохальної частини позову, жодних взаємних поступок, вона не містить, крім того сторонами не надано доказів на підтвердження обставини належності земельної ділянки, тому суд не може дійти висновку, про те, що угода не може порушити права та інтереси третьої особи, зокрема територіальної громади (якщо земельна ділянка не передана ні у власність, ні у користування сторонам, і саме територіальна громада залишається власником земельної ділянки, на якій знаходиться спірне майно).

Крім того, суд звертає увагу, що за клопотанням представника позивача судом було призначено у вказаній справі будівельно-технічну експертизу, ухвала про призначення якої експертом була повернута без виконання, зокрема, і через те, що позивач її не оплатила.

В судовому засіданні 23.08.2023 р. позивач, а також її представник в судовому засіданні 04.09.2023 р., зазначали, що експертиза не була оплачена через зависоку для позивача вартість.

Вказані дії позивача суд на даний час розцінює і як неналежне виконання своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відсутність висновку експерта позбавляє суд можливості дійти однозначного висновку, що умови мирової угоди не суперечать закону.

З огляду на це суд вважає, що підстави для затвердження мирової угоди відсутні.

Тому у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди слід відмовити.

Керуючись ст. 207, п.1 ч.1 ст.258, ч.4, ч.5 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди відмовити.

Продовжити розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності, поділ майна в натурі.

Ухвала суду є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя Лохвицького

районного суду Л.Г.Цімбота