ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4478/23 Справа № 175/3515/20 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О.М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Пищиди М.М.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справуза апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2023 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розпискою (договором позики), -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розпискою (договором позики).

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розпискою (договором позики) - задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 14 135 000 (чотирнадцять мільйонів сто тридцять п`ять тисяч) гривень, що еквівалентно 500 000 доларів США по курсу НБУ на дату складання позову, за розпискою від 14.12.2014 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений позивачем судовий збір у розмірі 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) гривень.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нове рішення, яким здійснити розподіл судових витрат на професійну правову допомогу, посилаючись на незаконність ухвали суду.

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про відшкодування судових витрат виходив з того, що оскільки рішенням суду від 25 лютого 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі, відповідач не має права на відшкодування судових витрат.

Висновок суду першої інстанції у цій частині, на час прийняття ухвали суду 10 березня 2023 року, відповідав вимогам ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України.

Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розпискою (договором позики) - скасовано та постановлено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розпискою (договором позики) як з солідарного боржника. В іншій частині судове рішення залишено без змін.

Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 червня 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 23 835 грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанцій.

Оскільки суд апеляційної інстанції шляхом прийняття нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 вирішив питання про стягнення судових витрат, ухвала суду першої інстанції про відмову у стягненні судових витрат з підстав задоволення позову, не може залишатись без змін і підлягає скасуванню.

При прийнятті нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 судом апеляційної інстанції вирішено питання про стягнення судових витрат, які складаються витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим відсутні підстави для прийняття нової ухвали з питання, яке, у встановленому законом порядку, вирішено судом.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ч.1 п.п.1-4 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 , що у подальшому стало підставою для скасування рішення суду і прийняття судом апеляційної інстанції нового судового рішення в частині щодо відповідача ОСОБА_1 , ухвала суду першої інстанції про відмову у стягненні судових витрат підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, ч.2, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2023 року про відмову у стягненні судових витрат - скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді