Справа №932/2533/22
Провадження №2/932/1012/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«24» березня 2023 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.

за участю секретаря: Дубовик К.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , тертя особа: п`ята Дніпровська державна нотаріальна контора Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання факту непроживання із спадкодавцем, -

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просла визнати факт непроживання відповідачів разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

Стислий виклад позиції позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки, ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, нерухоме майно та земельна ділянка. Позивачка як дружина прийняла спадщину, оскільки проживала та була зареєстрована азом з померлим за адресою АДРЕСА_1 . Однак станом на день смерті ОСОБА_4 в квартирі були зареєстровані й інші особи, які не проживали разом з померлим. ОСОБА_4 заповіту е складав, а тому спадкування здійснюється за законом. Після отримання довідки про склад сім`ї нотаріус надав відповідь, що позивачка буде спадкувати разом з дітьми, оскільки вони є спадкоємцями першої черги та були зареєстровані в квартирі на час смерті батька. Позивачка не погоджується з таким висновком нотаріуса, у зв`язку з чим звернулася до суду.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії.

Ухвалою судді від 06 вересня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

04 січня 2023 року на адресу суду надійшла спадкова справа №468/2021.

17 березня 2023 року від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшли заяви про визнання позову.

24 березня 2023 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Фактичні обставини встановлені судом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , видане Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , є дружина померлого ОСОБА_1 та сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які в свою чергу у відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги.

Встановлено, що у встановлений законодавством шестимісячний строк, лише позивач ОСОБА_1 звернулася до П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після померлого ОСОБА_4 .

Відповідачі подали до нотаріальної контори заяви про неприйняття спадщини, оскліьки не проживали за адресою реєстрації на момент смерті батька.

Згідно витягу із Спадкового реєстру від 17.12.2021 року вбачається, що після смерті - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведена спадкова справа №468/2021.

Як вбачається з відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур відповідачі ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 28.07.1997 р. та ОСОБА_3 з 30.07.2004 р.

Відповідачі заявляли нотаріусу, що не проживали за зазначеною адресою на момент смерті батька, також подали відповідні заяви до суду.

Норми права застосовані судом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Положеннями ч.ч.1, 6 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно- територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Зі змісту наведених норм закону вбачається, що під постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця, на момент смерті спадкодавця, зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати суду висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, своєчасного, повного, безумовного прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього.

Частина третя статті 1168 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного (позиція Верховного суду у справі №355/832/17 від 10.04.2020).

Висновки суду.

Судом встановлено, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно не проживали зі спадкодавцем - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а тому суд вважає можливим встановити факт їх непроживання зі спадкодавцем, тобто, їх батьком. Позов вони визнали подавши відповідні заяви до суду.

Суд, оцінюючи докази та аналізуючи обставини справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.127, 1223, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , тертя особа: п`ята Дніпровська державна нотаріальна контора Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання факту непроживання із спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт непроживання ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду складено та підписано 24 березня 2023 року.

Суддя В.І.Цитульський