Провадження № 2-п/522/46/23
УХВАЛА

22 березня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Янчевій К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2022 року позовні вимоги ОСОБА_3 , з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, були задоволені в повному обсязі.

Постановляючи заочне рішення у справі суд спирався на положення Глави 11 ЦПК України.

02 лютого 2023 року від відповідача ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшла заява про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2022 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 лютого 2023 року заяву про перегляд заочного рішення було прийнято у провадження.

ОСОБА_1 в заяві просив скасувати заочне рішення від 14 грудня 2022 року, та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

ОСОБА_1 , в якості обґрунтування заяви, посилався на те, що він на протязі всього розгляду справи не повідомлявся належним чином про дату та час розгляду справи, у зв`язку із чим не міг приймати участь у розгляді справи та належним чином захищати свої права; Відповідачем не був поданий відзив на позовну заяву у зв`язку з тим, що копія позовної заяви не була йому направлена, а незважаючи на неодноразові прохання ознайомитися з матеріалами справи, до такого ознайомлення його фактично допущено не було; Відповідач неодноразово направляв до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю прибуття у судове засідання з причини введення на території України правового режиму воєнного стану, та відсутністю у Відповідача змоги прибути до міста Одеси, в той час коли фактично він мешкає в м. Білгород Дністровський, Одеської області. Заперечення Відповідача в частині задоволення позовних вимог Позивачки зводяться до того, що Позивачкою не було доведено належними та достатніми доказами що спірне майно належить їй на підставі права особистої приватної власності, в той час коли Відповідач приймав особисту участь у придбанні цього майна. Крім того, Відповідач вважає, що судом було прийнято необгрунтоване заочне рішення в тому числі, з підстав що у Відповідача не було змоги надати пояснення стосовно цих подій.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої доводи. Також зазначив, що стороні Позивачки та суду була відома адреса місця його проживання. Натомість на цю адресу надійшла виключно копія заочного рішення у справі, у зв`язку з чим Відповідач був лише поставлений перед фактом що справа вже розглянута, і він не мав змоги належним чином захистити свої права.

Від представника Позивачки надійшли письмові пояснення, відповідно до яких сторона Позивача вважає що заочне рішення було постановлене у відповідності до чинного законодавства, та просить відмовити у вимогах Відповідача про перегляд рішення та його скасування. Зазначено, що Відповідач не отримав копію позовної заяви та інші процесуальні документи які йому надсилались за адресою місця реєстрації виключно внаслідок власної необачності, та ризик настання негативних наслідків для себе у зв`язку із не проживанням за місцем реєстрації, несе саме така особа. Крім того, зазначено, що Відповідач є діючим адвокатом, та приймає участь у судових засіданням у інших справах, в тому числі і на території міста Одеси, в той час коли вже було введено в дію правовий режим воєнного стану. Поряд з цим, сторона Позивача зазначає, що жодних суттєвих доказів, які б мали значення для вирішення спору Відповідачем не надано.

У судовому засідання представник ОСОБА_2 посилався на те, що зазначено в письмових поясненнях, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення просив відмовити. Надав усні пояснення, з яких вбачається, що єдиною відомою адресою Відповідача була адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , куди і скеровувались всі процесуальні документи. Фактична адреса місця проживання Відповідача стала відома лише наприкінці розгляду справи.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, та надані сторонами пояснення, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню у зв`язку із наступним.

У відповідності до статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Так, Відповідач неодноразово повідомлявся про дату та час судового розгляду, про що свідчать наявні в матеріалах справи конверти з листами та поштові повідомлення.

У відповідності до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є:

1) день вручення судової повістки під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 1 ст. 131. ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Судом було надіслано запит до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області вих. АБ№ 522/24578/21 від 12.01.22, на який було отримано відповідь, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, у клопотанні Відповідача про ознайомлення з матеріалами справи від 18.04.2022 р., Відповідачем зазначена адреса: м. Одеса, вул. Грецька, 42.

Також, в матеріалах справи міститься супровідний лист від 01 червня 2022 року про повторне направлення ОСОБА_1 копії ухвали про відкриття провадження у цивільній справі та копії позовної заяви.

В подальшому за вказаною адресою були направлені судові повістки та інші матеріали справи листами 610, 221, 102, 143, 982.

Крім того, виклик Відповідача здійснювався через оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи роботи якого невідоме, зокрема на судові засідання які були заплановані на 20.07.2022р.

В ході розгляду справи стала відома електронна адреса Відповідача, після його електронного листа направленого на адресу суду 27.05.2022 р. В подальшому судові виклики та інші повідомлення у справі скеровувалися на адресу Відповідача, окрім іншого, на електронну пошту.

Поряд з цим, суду стало відомо від Відповідача його фактична адреса, а саме: АДРЕСА_2 , на яку також направлялися судові повістки.

Таким чином, твердження Відповідача про неповідомлення його про дати та час судових засідань з розгляду справи є неспроможнім та суд оцінює такі доводи Відповідача як обрану тактику захисту, яка не спирається на фактичні обставини справи.

Щодо тверджень Відповідача про неможливість прибуття у судові засідання з причин, на які він посилається у своїх клопотаннях про відкладення розгляду справи суд вважає наступне.

В матеріалах справи містяться відомості з Єдиного реєстру адвокатів України, відповідно до яких Відповідач дійсно є діючим адвокатом. Представником Позивачки були надані суду письмові пояснення із додатками, з яких вбачається, що Відповідач неодноразово приймав участь у судових засіданнях в судах міста Одеси та в Одеському апеляційному суді в той час, коли правовий режим воєнного стану вже був введений в дію, та в той час, на протязі якого слухалась ця справа. Крім того, в судовому засідання Відповідач підтвердив факт перебування в інших судових засіданнях, зокрема влітку 2022 року.

Таким чином, суд вважає, що причини не прибуття в судові засідання, на які посилається Відповідач є не поважними, а тому не можуть тягнути наслідки у вигляді скасування заочного рішення суду.

Відповідач стверджує, що не подав відзив на позовну заяву внаслідок того, що не мав можливості ознайомитися з матеріалами справи, внаслідок відмови в здійсненні такого ознайомлення. Жодними доказами ці твердження не доводить. Натомість, в матеріалах справи міститься заява Відповідача про ознайомлення з матеріалами справи від 18.04.2022 р., на якій також міститься позначка про те, що Відповідач ознайомився лише 27.01.2023 р. В той же час, на заяві міститься резолюція від 19.04.2022 р. із вказівкою про необхідність забезпечення можливості Відповідачу ознайомитися зі справою. Таким чином, жодних перепон для ознайомлення з матеріалами справи Відповідачу не чинилося, і негативні наслідки зволікання з ознайомленням з матеріалами справи несе сам Відповідач.

Щодо процесуальних підстав для скасування заочного рішення та його перегляду слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 285 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі. У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено:

1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення;

2) ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв`язку;

3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це;

4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача;

5) клопотання про перегляд заочного рішення;

6) перелік доданих до заяви матеріалів.

Так, в тексті заяви про перегляд заочного рішення Відповідач посилається на те, що він особисто приймав участь у придбанні спірного майна, та вказує на наявність довіреності, яка б на думку суду могла мати суттєве значення для розгляду справи.

Однак, ані в якості додатків до заяви про перегляд, ані в судовому засіданні Відповідач не надав суду та іншим учасникам справи жодних доказів, якими доводяться викладені ним в заяві про перегляд заочного рішення твердження.

Інших суттєвих відомостей та доказів, достатніх для скасування заочного рішення Відповідач не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

За таких обставин, суд вважає, що є достатні підстави для залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 43, 49, 76, 89, 258-260, 268, 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, про витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили із моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено 27 березня 2023 року.

Суддя: Ю.Б. Свячена

22.03.2023