Справа № 523/2022/22
Провадження № 2-з/522/201/23
УХВАЛА

14 червня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Косіциної В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Куценко Оксана Іванівна про визнання недійсним та скасування заповіту.

13 червня 2023 року засобами електронного зв`язку від позивача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона просить суд забезпечити докази, а саме витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , письмові докази з Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України по автотранспортному засобу: DAEWOO NEXIA СЕДАНВ. легковий, VIN: НОМЕР_1 , колір червоний, державний номерний знак: НОМЕР_2 , рік випуску 2012, дата реєстрації 14.02.2014 рік та письмові докази укладення договору на утримання ОСОБА_3 у пансіонаті «Тепло любих».

Вказану заяву позивач мотивує тим, що вона не може самостійно отримати зазначені докази, а також те, що вона має намір конкретизувати сам предмет позову та, можливо, укласти у майбутньому мирову угоду з відповідачем.

Дослідивши заяву про забезпечення доказів суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЦПК України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Як визначено у ч. 2 ст. 116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

В порушення вимог ст.ст. 116, 117 ЦПК України, заявником не зазначено посилань на наявність підстав припустити, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Окрім того, позивач не вказує, які саме письмові докази з Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України по автотранспортному засобу: DAEWOO NEXIA СЕДАНВ. легковий, VIN: НОМЕР_1 , колір червоний, державний номерний знак: НОМЕР_2 , рік випуску 2012, дата реєстрації 14.02.2014 рік вона просить забезпечити шляхом витребування.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 117 ЦПК України, за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Відповідно до п.п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання зави про забезпечення позову або доказів фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ст.. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684 грн., таким чином розмір судового збору, який має бути сплачений позивачем за подання зави про забезпечення доказів становить: 2684 Х 0,2 = 536,8 грн.

Однак всупереч вказаній вимозі суду позивач до поданої нею заяви про забезпечення доказів не додає квитанцію про сплату нею судового збору.

Враховуючи викладене, заява про забезпечення доказів до подачі позовної заяви не відповідає вимогам ч. 1 ст. 117 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подана без додержання вимог статті 117 ЦПК України, вказана заява підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116, 117, 260, 261, 353, 354, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Текст ухвали складено та підписано 14 червня 2023 року.

Суддя В.В. Косіцина