Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/226/23

Провадження № 2/126/261/2023

"27" березня 2023 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

зісекретарем ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 , звернулася в суд з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення суду, яким розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб.

В обгрунтування поданого позову зазначає, що 20.11.1988 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували у Сумівському бюро ЗАГС Бершадського району Вінницької області. Сторони є батьками дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на момент розгляду справи є повнолітніми. Подружнє життя у сторін не склалося, більше року сторони проживають окремо. Позивач. має намір створити сім`єю з іншим чоловіком. Шлюб між сторонами носить формальний характер, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Вище вказані обставини стали причиною звернення позивачки до суду з даним позовом.

Дана позовна заява надійшла до суду 24.01.2023 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями була передана на розгляд судді Хмель Р.В.. 25.01.2023, з метою уточнення місця реєстрації відповідача було надіслано запит, відповідь на який надійшла до суду 27.01.2023. Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 27.01.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Позивач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, від її представника, адвоката Куцяк Ф.Г.ю надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_3 , також в судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав заяву про проведення судового засідання у його відсутність, просив надати строк на примирення.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 20.11.1988 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Сумівському бюро ЗАГС Бершадського району Вінницької області, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 .

Судом з`ясовано, що спільне життя у сторін не склалося, що призвело до припинення спільного життя. Спір відносно спільно нажитого майна, на день звернення до суду із вимогами про розірвання шлюбу, відсутній.

Вирішуючи справу у межах заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бут розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитина-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У рішенні суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дата й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

З наведених обставин справи вбачається, що сторони у справі є подружжям, проте один із них наполягає на розірванні шлюбу. Разом з тим, відповідач просив суд про надання строку на примирення тривалістю у 6 місяців.

За змістом норм СК України заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду викладено у постанові від 03 грудня 2020 року по справі №456/848/16-ц, у якій зазначено, що згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Надання строку для примирення подружжя та його тривалість є правом суду, а не його обов`язком.

Виходячи з засад сімейного законодавства, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

У позовній заяві позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не можливе та суперечитеме її інтересам, так як вона має намір створити сім`єю з іншим чоловіком.

Враховуючи те, що позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а також зважаючи на відсутність майнового спору, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу та наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Крім того, ст. 113 СК України визначає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач не виявила бажання змінити прізвище набуте в шлюбі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Виходячи із вказаного, з відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір.

Керуючись ст.ст.105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 140, 213-215 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , зареєстрований 20.11.1988 року у Сумівському бюро ЗАГС Бершадського району Вінницької області, актовий запис №23.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище набуте в шлюбі " ОСОБА_7 ".

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1073 грн. 60 коп. (одну тисячу сімдесят три грн. шістдесят коп.) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 27.03.2023.

Суддя Р. В. Хмель