Справа № 752/8636/23
Провадження № 6/752/309/23
У Х В А Л А

16.06.2023 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Ящука Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання заступника начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полянського В. про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності,

в с т а н о в и в:

заступник начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полянський В. звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у Голосіївському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання постанови № 569/4092/19, виданої 19.04.2019 Рівненським міським судом Рівненської області, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 10.07.2019, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Рівненської митниці ДФС штрафу у розмірі 1230799,58 грн.

07.08.2019 р. у відповідності до положень статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Цтібор І.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за її неподання або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію зазначеної постанови приватним виконавцем було направлено стягувачу для відома, боржнику - для виконання.

Однак, у визначені Законом строки боржником декларацію про майно та доходи не подано.

23.10.2020 р. на підставі ст.56 Закону № 1404-УІІІ державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, на підставі постанови державним виконавцем внесені записи про обтяження до Державного реєстру речових прав № 38869727 та до Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 28221800.

З метою визначення наявності коштів та майна боржника ОСОБА_1 , на які можливо звернути стягнення, 23.10.2020 державним виконавцем направлено електронний запит № 88857878 до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Згідно відповіді МВС за боржником на праві власності зареєстрований транспортний засіб, який оголошено в розшук 23.10.2020 відповідно до постанови про розшук майна боржника. Станом на 28.04.2023 автомобіль не розшукано.

13.02.2023 державним виконавцем направлено електронний запит до ДМС про зареєстроване місце проживання чи місце перебування особи. Згідно отриманих відомостей, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки від 28.04.2023 № 330612063 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником ОСОБА_1 на праві власності нерухоме майно не зареєстроване..

Іншого майна боржника, на яке можна було б звернути стягнення в ході виконавчого провадження не виявлено.

Разом з тим, з наявного в матеріалах виконавчого провадження витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 27.04.2023 № 5 вбачається, що боржник ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ); шлюб зареєстровано 11 червня 2016 року.

Згідно інформаційної довідки від 27.04.2023 № 330471821 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, станом на 28.04.2023 за дружиною боржника ОСОБА_3 зареєстроване на праві власності нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею (кв.м.) 208.3, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, дата реєстрації 21.11.2018.

Таким чином, зазначене майно набуте ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за час перебування у шлюбних відносинах.

З метою забезпечення реального виконання постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 19.04.2019 р. у справі № 569/4092/18 заявник просить суд визначити частку майна ОСОБА_2 .

В судове засідання заявник, стягувач та боржник не з`явилися; заявником та представником боржника подано клопотання про розгляд подання у їх відсутність.

Представником заявника подано заперечення з приводу поданого клопотання, відповідно до яких останній вказує на хибність висновку державного виконавця щодо наявності у сторін сумісно набутого майна сім`єю, оскільки між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено шлюбний договір, відповідно до якого нерухоме майно, частку в якому просить виділити заявник, відійшло у власністю дружини боржника.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Рівненського міського суду Рівненського області від 19 квітня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 230 799,58 гривень, з конфіскацією автомобіля марки «BMW», модель «520D», 2017 року випуску.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 10 липня 2019 р. рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 19.04.2019 р. було пред`явлено до примусового виконання до Голосіївського відділу ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ).

Постановою державного виконавця Цтібор І.М. від 07.08.2019 р. на підставі постанови суду від 19.04.2019 р. було відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3.

На підставі постанови державного виконавця Полінського В.А, від 23.10.2020 р. накладено арешт майно боржника, в зв`язку з чим було внесено записи про обтяження до Державного реєстру речових прав № 38869727 та до Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 28221800.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

23.10.2020 державним виконавцем направлено електронний запит № 88857878 до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Згідно відповіді МВС за боржником на праві власності зареєстрований транспортний засіб, який оголошено в розшук 23.10.2020 відповідно до постанови про розшук майна боржника. Станом на 28.04.2023 автомобіль не розшукано.

13.02.2023 державним виконавцем направлено електронний запит до ДМС про зареєстроване місце проживання чи місце перебування особи. Згідно отриманих відомостей, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки від 28.04.2023 № 330612063 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником ОСОБА_1 на праві власності нерухоме майно не зареєстроване..

Іншого майна боржника, на яке можна було б звернути стягнення в ході виконавчого провадження не виявлено..

Відповідно до ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем було встановлено, що 11.06.2016 р. ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ФішерА.М.

Заступник начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полянський В., звертаючись до суду, просить визначити частку боржника у нерухомому майні, що було набуто подружжям під час перебування у шлюбі, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею (кв.м.) 208.3, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, (належне ОСОБА_5 на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу № 8076 від 21.11.2018), в розмірі 1/2 частки.

Згідно з ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно, що належать боржнику від інших осіб. Після надходження відомостей про наявність боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає і реалізує в установленому порядку.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється в разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на обєкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Згідно з ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме маймо боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

На підставі ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

За ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Зі змісту зазначених норм вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації.

Положеннями ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, частки майна є рівними.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-1V (із змінами) регулюються відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захист) державою таких прав. Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розмішене на території України, та обтяжень таких прав.

Так, відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» одними із загальних засад державної реєстрації є обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав та публічність державної реєстрації прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Державній реєстрації прав підлягають: І) право власності: 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітального спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі, або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об`єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно з ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

З матеріалів справи вбачається, що 09 липня 2019 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено Договір про поділ майна подружжя, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заган А.М., за реєстровим номером 1061, відповідно до якого в особисту власність дружини ОСОБА_5 відійшло нежитлове приміщення АДРЕСА_3 , площею 208.3 кв.м., придбане на ім`я ОСОБА_5 за Договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Василенко О.А., за реєстровим номером 8076, інша частина майна, що була об`єктом спільної сумісної власності подружжя відійшла у власність чоловіка - ОСОБА_2 .

Зважаючи на викладене, вказане вище майно є особистою власністю дружини боржника, а тому підстави для визначення частки в ньому відсутні.

З огляду на викладене подання державного виконавця задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 440 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні подання подання заступника начальника Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Полянського В. про визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: