Справа № 2-1397/11 Головуючий у 1 інстанції: Пахолюк А. М.
Провадження № 22-ц/802/466/23 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

секретар с/з Трикош Н. І.,

з участю:

представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГ-АНТ» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Людви Олександра Володимировича на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІГ-АНТ» (далі - ТОВ «ГІГ-АНТ») звернулося в суд із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що 27 листопада 2012 року Луцьким міськрайонним судом було видано виконавчий лист у справі № 2-1397/11 про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 31-Б/6-В від 29 серпня 2008 року у розмірі 2229983,80 грн.

16 січня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ГІГ-АНТ» укладено договір № GL3N014029 про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги, згідно умов якого право вимоги за кредитним договором № 31-Б/6-В від 29 серпня 2008 року перейшло до ТОВ «ГІГ-АНТ».

Посилаючись на зазначені обставини, заявник просив суд замінити стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ГІГ-АНТ» щодо виконання виконавчого листа № 2-1397/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 31-Б/6-В від 29 серпня 2008 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2020 року заяву задоволено. Постановлено замінити стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ГІГ-АНТ» щодо виконання виконавчого листа № 2-1397/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 31-Б/6-В від 29 серпня 2008 року.

Постановою Волинського апеляційного суду від 08 листопада 2022 року у цій справі апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2020 року в оскаржуваній частині скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «ГІГ-АНТ» про заміну сторони виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2020 року щодо боржника ОСОБА_1 , представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Людва О. В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Людва О. В. апеляційну скаргу підтримав, просив ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 відмовити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_2 слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «ГІГ-АНТ» про заміну сторони виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 відмовити з таких підстав.

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції вважав, що ТОВ «ГІГ-АНТ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 за кредитним договором від 29 серпня 2008 року № 31-Б/6-В на підставі чинного договору № GL3N014029 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ГІГ-АНТ», а заміна кредитора поза межами виконавчого провадження не залежить від наявності відкритого виконавчого провадження, а тому є підстави для задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому документі.

Проте такі висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з порушенням вимог закону.

За матеріалами справи судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 листопада 2011 року ухвалено позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 2229983,80 грн задовольнити (а. с. 82, 83).

На виконання зазначеного рішення за заявою стягувача від 21 серпня 2012 року були видано виконавчі листи про стягнення боргу за кредитним договором з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у солідарному порядку та судових витрат по справі (а. с. 113).

Як убачається їз копії виконавчого листа у справі № 2-1397/11 у цій справі щодо боржника ОСОБА_1 , на звороті виконавчого документа є відмітка заступника начальника ВДВС від 30 березня 2015 року про завершення виконання на підставі пункту 2 статті 47 Закону «Про виконавче провадження» (а. с. 117).

За положеннями пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на день повернення виконавчого листа) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Разом з тим згідно з частиною 5 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Боржник ОСОБА_1 до апеляційної скарги додала інформацію про виконавче провадження № НОМЕР_1 щодо стягнення боргу за виконавчим листом від 27 листопада 2012 року № 2-1397/11, виданим Луцьким міськрайонним судом Волинської області за вказаним судовим рішенням в користь ВАТ КБ «Надра» з боржника ОСОБА_1 , з якої убачається, що виданий виконавчий лист надійшов на виконання до Луцького РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області 11 січня 2013 року. 28 січня 2013 року було відкрито виконавче провадження, а 07 лютого 2013 року звернено стягнення на кошти на рахунках боржника та на майно. 30 березня 2015 року повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке відповідно до закону можливо звернути стягнення, і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (а. с. 155, 156).

16 січня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ГІГ-АНТ» був укладений договір № GL3N014029 про відступлення (купівлю-продажу) прав вимоги, за умовами якого право вимоги за кредитним договором № 31-Б/6-В від 29 серпня 2008 року перейшло до правонаступника ТОВ «ГІГ-АНТ».

Відповідно до умов договору № GL3N014029 про відступлення прав вимоги від 16 січня 2020 року право вимоги за кредитним договором та всіма іншими похідними договорами перейшло до ТОВ «ГІГ-АНТ» разом з усіма додатками до нього, договорами внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, в тому числі і щодо боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а. с. 124-129).

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною 1 статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав і обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Така правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зробила висновок, що на стадії виконавчого провадження, як на завершальній стадії судового провадження, можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

У справі, що переглядається, заявник просив суд замінити стягувача ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «ГІГ-АНТ» щодо виконання виконавчого листа № 2-1398/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 31-Б/6-В від 29 серпня 2008 року.

Разом з тим, як визначено частиною 5 статті 431 ЦПК України, якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним. Аналогічно до цієї норми було встановлено правило видачі виконавчих листів і в статті 368 ЦПК України у попередній редакції.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу. Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

При цьому судом встановлено, що виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 (поручителя) був повернутий стягувачу 30 березня 2015 року, а щодо солідарного боржника ОСОБА_3 (позичальника за договором) виконавчий лист був повернутий стягувачу 30 червня 2015 року.

Разом з тим, як було встановлено судом, договір про відступлення прав вимоги між ПАТ «Надра» та ТОВ «ГІГ-АНТ» був укладений 16 січня 2020 року.

Із заявою про заміну сторони виконавчого провадження ТОВ «ГІГ-АНТ» звернулося до суду через засоби поштового зв`язку у червні 2020 року, тобто товариством пропущений строк пред`явлення виконавчих листів до виконання і будь-яких доказів їх повторного пред`явлення до виконання сторонами не надано.

Задовольняючи заяву про заміну стягувача щодо виконання виконавчого листа № 2-1397/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, місцевий суд дійшов висновку про те, що подання заяви про заміну сторони стягувача, яка подана після спливу строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, не позбавляє стягувача права на його заміну, оскільки в такому випадку разом із питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Проте такі висновки судом зроблені з порушенням вимог закону, оскільки у випадку, якщо немає підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, немає і підстав для заміни сторони у виконавчому листі, адже процесуальною метою заміни сторони у справі (стягувача у виконавчому документі) є виконання судового рішення.

Від з`ясування зазначених обставин залежить правильне вирішення заяви про заміну стягувача у виконавчому листі.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що виконавчий лист до виконання повторно стягувачем не пред`являвся, а строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання був пропущений. При цьому заявник не ставив у суді першої інстанції питання про поновлення строку для пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання і таке питання не вирішувалося судом першої інстанції.

Суд першої інстанції зазначені вимоги закону не врахував, а тому дійшов помилкового висновку про задоволення заяви ТОВ «ГІГ-АНТ» про заміну сторони виконавчого провадження за відсутності перебування виконавчого листа на примусовому виконанні та наявності факту спливу строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання при відсутності клопотання заявника про поновлення цього строку, оскільки без вирішення вказаного питання у заявника немає процесуальної мети, що суперечить положенням статей 2, 55, 442 ЦПК України, а також статей 4, 11, 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що із-за невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній частині слід скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Людви Олександра Володимировича задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 липня 2020 року у цій справі в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІГ-АНТ» про заміну сторони виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді