Справа №295/2039/23
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

28.03.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді Стрілецької О.В.

за участі секретаря судового засідання Виговської Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в окремому провадженні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Територіальна громада села Головенка в особі Новогуйвинської селищної ради про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

20.02.2023 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як матері та сина.

В обґрунтування заяви вказав, що він є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилась спадщина. Заявник звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак було встановлено, що у нього відсутні належні документи на підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем, а також він пропустив строк для вступу в спадщину, що унеможливлює оформлення спадкоємцем спадкових прав.

Ухвалою суду від 22.02.2023 р. відкрито провадження у справі.

В судове засідання 28.03.2023 р. учасники судового провадження не з`явились.

Заявник про розгляд справи повідомлений належним чином; від заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника (а.с. 32-33).

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності заявника та заінтересованої особи, які скористались своїм правом та подала до суду заяви про розгляд справи у її відсутність.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право, метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення, в окремому провадженні можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Зі змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Аналогічна норма закріплена у ч. 4 ст. 315 ЦПК України, згідно якої суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту родинних відносин йому необхідно для оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_2

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 звернулась з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом 25.01.2023 р., тобто з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, що також підтверджується змістом постанови приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Демецької С.Л. від 25.01.2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Вимога про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Встановивши, що встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для отримання спадщини, визначений законодавством строк для вступу в спадщину ОСОБА_1 пропущений, додатковий строк для вступу в спадщину заявнику не встановлено, суд дійшов висновку про необхідність залишення заяви без розгляду на підставі ч.6 ст. 294 ЦПК України, оскільки встановлення факту, про який просить заявник, пов`язується з наступним вирішенням спору про право, який підлягає розгляду судом з порядку позовного провадження.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що його вимоги підлягають розгляду судом в позовному провадженні з дотриманням правил виключної підсудності.

Крім того, зі змісту повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження №2 від 25.01.2023 р., який міститься в спадковій справі, заведеній щодо майна померлої ОСОБА_2 , вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 , мала доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомостей щодо якої матеріалали справи не містять і яка не залучена до участі в справі.

28.03.2023 р. ОСОБА_1 подав заяву про повернення суми сплаченого при подачі заяви судового збору.

Нормами ч. 3 ст. 257 ЦПК України визначено,що в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається собі, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви без розгляду у справі (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

При зверненні до суду з заявою ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 536,80 грн, що підтверджується змістом квитанції №32 від 16.02.2023 року (а.с. 20).

Сума сплаченого судового збору була зарахована до державного бюджету України.

З огляду на те, що суд залишає заяву без розгляду, сплачена при зверненні до суду з заявою сума судового збору підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 257, 293, 294, 315 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву залишити без розгляду.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету України судовий збір в розмірі 536,80грн, сплачений відповідно до квитанції №32 від 16.02.2023 р.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її складення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Стрілецька