Справа № 471/845/22
Провадження №2/471/31/23
Номер рядка звіту 20
"30" березня 2023 р. смт. Братське
Братський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді Гукової І.Б.,
за участю секретаря Холоденко І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Братське цивільну справу № 471/845/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ім.Мічуріна" , Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про усунення перешкод в користуванні шляхом скасування постанови про арешт права оренди земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до СТОВ «імені Мічуріна», Соборного відділу ДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою шляхом скасування постанови про арешт майна, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
У судове засідання позивач не з`явився, від його представника до суду надійшла заява в якій він просить про розгляд справи за їх відсутності.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Земельні ділянка перебувала в оренді у відповідача СТОВ «імені Мічуріна» на підставі договору оренди землі від 19.02.2014 року. Строк дії договору становив п`ять років.
04.07.2019 року державним виконавцем Соборного відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Крайняком М.С. винесено постанову про арешт майна (речових прав) боржника у виконавчому провадженні №59427809. Даною постановою накладено арешт на майно, а саме право оренди земельних ділянок, що належить боржнику СТОВ «ім.. Мічуріна».
Статтею 2 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.
Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.
Відповідно до ч.2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Згідно ч. 2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Одним із способів захисту прав на земельну ділянку, визначених ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України, є відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, а також застосовування інших, передбачених законом, способів.
Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, і при цьому власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд(ст.ст.317, 319 ЦК України).
Статтею 314 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були пов`язані з позбавленням володіння.
Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі.
З огляду на викладене, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд дійшов до висновку, що наявні підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки питання скасування арешту, вирішено ухвалою суду від 22.06.2021 року у справі 904/6729/20 .
Керуючись ст. 255, 257 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «імені Мічуріна», Соборного відділу ДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою шляхом скасування постанови про арешт майна, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

СуддяІ.Б. Гукова