Справа № 458/619/17 Головуючий у 1 інстанції: Кшик О.І.
Провадження № 22-ц/811/289/23 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар судового засідання Матяш С.І.,

з участю представника позивача адвоката Рудакевича Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 24 січня 2023 року (повний текст ухвали складено 24 січня 2023 року, з урахуванням ухвали суду від 03 лютого 2023 року про виправлення описки), у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Турківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

в червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з вказаним позовом, в якому просила визнати батьківство ОСОБА_1 дочки ОСОБА_3 та включити відомості про батьківство до актового запису про народження дитини.

Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 24 січня 2023 року задоволено клопотання позивачки ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_4 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи (спеціальність 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження»).

Призначено в справі судову молекулярно-генетичну експертизу (спеціальність 9.5 "Молекулярно-генетичні дослідження"), на вирішення якої поставлено таке питання:

- чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проведення експертизи доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 24.

Надано експертам дозвіл на повне або часткове знищення об`єктів дослідження.

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.

Оплату за проведення експертизи покладено на позивачку.

Роз`яснено сторонам, що у відповідності до ст.109 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , подавши в січні 2023 року апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 24 січня 2023 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- суд першої інстанції безпідставно не погодився з доводами представника відповідача щодо необхідності доручити проведення призначеної експертизи у Волинському НДКЦ, оскільки є сумніви в об`єктивності експертів Львівського НДЕКЦ, з вини яких неодноразово зривалося проведення експертизи;

- позивачкою не надано доказів на підтвердження обставин пред`явленого позову, на підставі яких можна було би встановити факт походження дитини від відповідача, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість позову;

- призначаючи по справі експертизу, суд першої інстанції не дослідив чи дійсно між сторонами виникли спірні правовідносини, не з`ясував чи взагалі перебували сторони в будь-яких стосунках, відтак дійшов передчасного висновку про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Аналіз змісту позовної заяви свідчить, що ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом про визнання батьківства відповідача щодо дитини позивачки.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, як висновками експертів (пункт 2 частини другої статті 76 ЦПК України).

Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Положеннями статті 128 СК України врегульовано питання визнання батьківства за рішенням суду.

Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення ЄСПЛ у справі «Kalacheva v. russianfederation» № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Згідно із частинами першою третьою статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності (частина перша статті 103 ЦПК України)

Відповідно до частини першої статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Згідно з частиною першою статті 7-1 Закону України «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Експертиза ДНК або молекулярно-генетична експертиза призначається у цивільних справах з метою формування доказової бази. Об`єктом молекулярно-генетичного дослідження є ядерна ДНК (ДНК, розташована в ядрі клітини), отримана з крові, слини, буквального та іншого епітелію, волосся (за наявності волосяного фолікула), а також часток тканин і органів людини.

Для визначення батьківства обов`язковою є присутність ймовірного батька і дитини для проведення забору вихідного біологічного матеріалу. За відсутності біологічного матеріалу хоча б однієї зі сторін провести дослідження неможливо.

Тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогодні є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) становить 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору цієї категорії.

Таким чином, висновок генетичної експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

З огляду на предмет доказування у даній справі, враховуючи, що відповідач та його представник не заперечили проти призначення у справі експертизи, проте просили призначити її експертам Волинського НДЕКЦ, а також те, що встановлення обставин, які входять до предмета доказування потребує наявних лише у експерта спеціальних знань, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності передбачених процесуальним законом підстав для призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи.

Зміст оскаржуваної ухвали узгоджується з положеннями статті 104 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).

Вказані вимоги процесуального закону дотримано судом першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з мотивами оскаржуваної ухвали в частині визнання експертної установи, адже така містить достатнє обґрунтування призначення експертизи саме у Львівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України, який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Конюшинна, 24, оскільки місце розташування такої експертної установи є наближеним до учасників процесу та забезпечить належним чином оперативне проведення призначеної експертизи.

При цьому колегія суддів враховує, що дана експертна установа обслуговує саме Львівську область, а Волинський НДЕКЦ обслуговує Волинську область.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в особи, яка її подала наявні сумніви в об`єктивності експертів Львівського НДЕКЦ, колегія суддів виходить з того, що відповідач не позбавлений можливості заявити відвід експертам цієї установи в порядку та на умовах визначених процесуальним законом, проте це не може бути підставою для відмови у дорученні проведення призначеної судом експертизи цій експертній установі.

Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність позовних вимог, не з`ясування фактичних обставин справи, колегія суддів відхиляє, адже наведені доводи підлягають перевірці та відповідній оцінці під час розгляду справи по суті, з наведенням відповідних мотивів в судовому рішенні, ухваленому за результатами розгляду справи. Такі доводи не можуть бути предметом перевірки під час вирішення питання про призначення експертизи.

Відтак, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки її доводи вірних висновків суду не спростовують, ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням висновків суду апеляційної інстанції щодо залишення апеляційної скарги без задоволення, підстави для здійснення розподілу судових витрат за розгляд справи судом апеляційної інстанції, відсутні.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Турківського районного суду Львівської області від 24 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 березня 2023 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич