Провадження № 6/201/71/2023
УХВАЛА

Іменем України

24 березня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку пред`явлення його для виконання по цивільній справі № 2-10071/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Укрпромбетон») про стягнення боргу за рамковою угодою та укладання на підставі договорів,

ВСТАНОВИВ:

16.03.2023р. АТ «ПроКредит Банк» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку пред`явлення його для виконання по цивільній справі № 2-10071/11.

В обґрунтування заяви представник заявника зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15.08.2012р. по справі № 201/10071/ІЗ-ц за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 31.01.2014р. видано виконавчий лист.

В подальшому з метою примусового виконання рішення виконавчий лист пред`явлено на виконання до Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області.

24.03.2016р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 5-582358 з примусового виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості з боржника ОСОБА_1 .

Під час перевірки інформації в Автоматизованій системі виконавчих проваджень представник АТ «ПроКредит Банк» виявила, що виконавче провадження відносно ОСОБА_1 перебуває в статусі «завершено». На запит стягувача щодо підстав завершення виконавчого провадження від 07.09.2022р. державним виконавцем повідомлено про те, що 27.12.2017р. винесено постанову про повернення документу стягувачу. До вересня 2022 року стягувач не отримував від органу ДВС копію постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, а отримав її з відповіддю органу ДВС у вересні 2022 року. Оригінал виконавчого листа на адресу стягувача не надходив, тому є підстави вважати, що надісланий органом ДВС лист із оригіналом виконавчого листа втрачений під час поштової пересилки ще у 2017 році. Виконавчий документ повернутий без виконання та повторно для виконання не надався, оскільки не був у належний спосіб отриманий після повернення. Рішення суду набрало законної сили та боржниками і досі не виконано.

Представник заявника просив видати дублікат виконавчого листа у справі №201/10071/13-ц виданий 31.01.2014р. на примусове виконання рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №201/10071/13-ц, виданий 31.01.2014р. на примусове виконання рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені, про що в матеріалах справи є відповідні докази.

Відповідно до положень ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи відбувається за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає за можливе в задоволенні заяви відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2012р. у справі №2-10071/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь ПАТ «ПроКредит Банк» () заборгованість в сумі 156 194.20 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь ПАТ «ПроКредит Банк» () суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 1700 грн. 00 коп. та суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. 00 коп.

Додатковим рішенням суду від 05.07.2013р. визначено, що у резолютивній частині заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2012 року по цивільній справі № 2-10071/2011 за позовом ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ТОВ «Завод Укрпромбетон» про стягнення боргу за рамковою угодою та укладення на її підставі договорів, загальна сума заборгованості становить 156 194,20 грн., яка складається з:

- заборгованості за договором про надання траншу № 12.13862/362 від 27 лютого 2008 року загальною сумою 84061,14 грн., з яких: заборгованість за капіталом траншу 2081,61 грн.; заборгованість за процентами по графіку 32515,91 грн.; заборгованість за процентами за фактичне неправомірне користування 49463,62 грн.;

- заборгованості за договором про надання траншу № 12.15527/362 від 13 серпня 2008 року загальною сумою 9874,21 грн., з яких: заборгованість за капіталом траншу 291,03 грн.; заборгованість за процентами по графіку 3049,38 грн.; заборгованість за процентами за фактичне неправомірне користування 6533,80 грн.;

- заборгованості за договором про надання траншу № 12.15849/362 від 03 вересня 2008 року загальною сумою 14137,60 грн., з яких: заборгованість за процентами по графіку 4842,13 грн.; заборгованість за процентами за фактичне неправомірне користування 9295,47 грн.;

- заборгованості за договором про надання траншу № 1501.21986/362 від 27 листопада 2009 року загальною сумою 48121,25 грн., з яких: заборгованість за процентами за фактичне неправомірне користування 48121,25 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2013р. заяву ОСОБА_3 про перегляд заочне рішення від 15.08.2012р. залишено без задоволення.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.12.2013р. частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 . Заочне Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2012р. скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ТОВ «Завод Укрпромбетон» про стягнення боргу за рамковою угодою та укладання на підставі договорів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» () заборгованість за Рамковою угодою №362 від 27 лютого 2008 року та укладеними відповідно до цієї Рамкової угоди: договору про надання траншу №12.13862/362 від 27 лютого 2008 року, договору про надання траншу №12.15527/362 від 13 серпня 2008 року, договору про надання траншу №12.15849/362 від 09 вересня 2008 року та договору про надання траншу №1501.21986/362 від 27 листопада 2009 року 156194 грн. 20 коп. та судовий збір в сумі 566 грн. 66 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» () заборгованість за Рамковою угодою №362 від 27 лютого 2008 року та укладеними відповідно до цієї Рамкової угоди: договору про надання траншу №12.13862/362 від 27 лютого 2008 року, договору про надання траншу №12.15527/362 від 13 серпня 2008 року, договору про надання траншу №12.15849/362 від 09 вересня 2008 року та договору про надання траншу №1501.21986/362 від 27 листопада 2009 року 156194 грн. 20 коп. та судовий збір в сумі 566 грн. 66 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» () заборгованість за Рамковою угодою №362 від 27 лютого 2008 року та укладеними відповідно до цієї Рамкової угоди: договору про надання траншу №12.13862/362 від 27 лютого 2008 року, договору про надання траншу №12.15527/362 від 13 серпня 2008 року, договору про надання траншу №12.15849/362 від 09 вересня 2008 року та договору про надання траншу №1501.21986/362 від 27 листопада 2009 року 156194 грн. 20 коп. та судовий збір в сумі 566 грн. 66 коп.

Постановою державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Савостіної О.В. від 27.12.2017р. повернуто виконавчий лист № 201/10071/13-ц, виданий 31.01.2014р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 156760,86 грн., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, шо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (ВП № 50582358).

Постановою державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Савостіної О.В. від 27.12.2017р. повернуто виконавчий лист № 201/10071/13-ц, виданий 31.01.2014р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 штраф за порушення договору у сумі 31050,00 грн., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, шо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (ВП № 50582570).

Відповідно до п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

Отже, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 08 квітня 2019 року у справі № 2-1118/09 та від 30 січня 2020 року у справі № 405/12449/13-ц.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 2-461/09, від 01 червня 2020 року у справі № 2-711/08, від 01 серпня 2019 року у справі № 751/5192/13, від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV Закону (у редакції, чинній на час ухвалення судового рішення, на момент відкриття виконавчого провадження) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-X1V передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

05.10.2016р. набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень вищевказаного Закону виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду 18 січня 2021 року № 2-20/11, вищевказаний припис Закону застосовується до виконавчих документів, строк пред`явлення яких до виконання не сплив на час набрання ним чинності.

Статтею 12 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження», зокрема передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (частина перша).

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а вразі повернення виконавчого документу у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частини четверта і п`ята).

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016р. стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися з заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів. Зокрема, поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії, та підтверджені належними доказами.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці установив, що вирішення питання щодо поновлення процесуального строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008р.).

Як видно з матеріалів заяви, заявником не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував факт втрати виконавчого документа, а також існування об`єктивних перешкод, непереборних обставин, які унеможливлювали стягувача звернутися до ВДВС до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання та не надано жодного доказу про поважність пропущення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Оскільки АТ «ПроКредит Банк» звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не надав доказів поважності причин пропущення встановленого законом строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, не надав жодного належного та достатнього доказу, який би підтверджував факт втрати виконавчого документа, суд не вбачає підстав для задоволення заяви, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Суд звертає увагу на те, що у серпні 2016 року було створено АСВП, комп`ютерну програму, яка забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників. Отже, з цього часу у стягувачів розширилися можливості отримати відомості про своїх боржників за кредитними договорами та відповідно збільшилися можливості щодо захисту своїх прав та інтересів у встановленому законом порядку.

Незважаючи на вказане, кредитором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк щодо виконання судового рішення.

Такий правовий висновок містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19).

Отже, достатніх доказів втрати оригіналу виконавчого листа заявник суду не надав та матеріали справи не містять.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Заява стягувача про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа не містить жодного обґрунтування як щодо часу, обставин втрати виконавчих листів, їх фіксації, так і щодо поважності причин пропуску строку пред`явлення їх до виконання.

Приймаючи до уваги, що на сьогоднішній день строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання закінчився, даною ухвалою відмовлено в поновленні цього строку, а також враховуючи, що дублікат виконавчого документу може бути виданий лише у разі якщо строк його пред`явлення до виконання не закінчився, то у задоволенні заяви АТ «ПроКредит Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення слід відмовити.

Крім того, відмовляючи у видачі дублікату виконавчого листа, судом враховано, що заявником не доведений факт його втрати. Сама по собі відсутність виконавчого листа на примусовому виконанні не свідчить про його втрату.

Керуючись ст.ст. 89, 258-261, 263, 433, п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 512, 514 ЦК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку пред`явлення його для виконання по цивільній справі № 2-10071/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Укрпромбетон» про стягнення боргу за рамковою угодою та укладання на підставі договорів, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.С. Наумова