Справа № 204/4331/23
Провадження № 2-о/204/114/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

29 березня 2023 м.Дніпро Суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Чудопалова С.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Волощук В.В. про встановлення факту перебування у полоні,-

в с т а н о в и л а:

Заявник ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Волощук В.В. звернувся до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов`язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом. Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". Статтею 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Що відповідає положенням частини 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", якою визначено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Частиною 2 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом. Частиною другою ст.19 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження загального або спрощеного;окремого провадження. При цьому, окреме провадження, призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За приписами ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. За змістом положень ч.1 ст.316 ЦПК України, заяви фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подаються до суду за місцем її проживання. Відповідно до ч.1ст. 27 ЦПК України під місцем проживання фізичної особи розуміється зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування. Разом з тим, відповідно до ч. 1ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"місце проживання особи підлягає обов`язковій реєстрації. Згідно з ч. 10ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. Аналізуючи зазначені норми права, суд зазначає, що єдиною офіційною адресою місця проживання особи є зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання та відомості про таке місце проживання мають бути відображені в паспорті або іншому документі, що засвідчує право на постійне проживання в Україні. Звертаючись до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська із заявою про встановлення факту перебування на утриманні, заявник ОСОБА_1 зазначив адресу реєстрації: АДРЕСА_1 , на підтвердження чого надав довідку від 21.12.2022 № 1427- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, з якої вбачається, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 зазначено: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Першотравневого районного суду Донецької області. Також в довідці зазначено, що фактичним місцем перебування заявника є АДРЕСА_1 . Відповідно до ч.8 ст.187 ЦПК України, з метою визначення підсудності суддя може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру, за даними якого, адресою реєстрації заявника ОСОБА_3 зазначено: АДРЕСА_2 . Відповідно до ч. 9ст.187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Таким чином, розгляд даної заяви слід вирішувати у межах територіальної юрисдикції Першотравневого районного суду Донецької області. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів",враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 06.03.2022 № 1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Першотравневого районного суду Донецької області на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська. Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що заявник - ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , прихожу до висновку про передачу справи за підсудністю до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська . Відповідно до ч.1 ст.32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Керуючись ч.1 ст. 27, п.1 ч.1, ч. 3 ст. 31, ч.6 та ч.9 ст. 187, ст. 293, ст. 316 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Волощук В.В. про встановлення факту перебування у полоні передати на розгляд за підсудністю до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська ( вул.Коробова, 6 м.Дніпро, 49099). Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя С.В.Чудопалова