Справа № 702/79/23
Провадження № 2/702/72/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2023 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Жежер Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Махомети І.С.,

учасники справи не з`явилися,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_4 в інтересах позивача ОСОБА_1 02.02.2023 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Заявлена вимога мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме будинок з присадибними земельними ділянками по АДРЕСА_1 , який належав їй на підставі рішення Монастирищенського районного суду від 08.11.2010 у справі №2-426/10.

Відповідно до заповіту, посвідченого 06.11.2012 секретарем Попуднянської сільської ради Кулик Г.І. заповіла будинок та присадибну ділянку своєму синові позивачеві ОСОБА_1 .

13.10.2022 державним нотаріусом Монастирищенської державної нотаріальної контори Черкаської області Бондаренко О.В. ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Але ОСОБА_5 за життя свідоцтво про право на спадщину на присадибні земельні ділянки не отримала, право власності на успадковані присадибні земельні ділянки не зареєструвала.

У видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 на присадибні земельні ділянки площею 0,2407 га та 0,2604 га, які знаходяться в с. Попудня нотаріусом відмовлено.

ОСОБА_5 успадкувала будинок в с. Попудня після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі заповіту посвідченого 04.07.2002 секретарем виконкому Попуднянської сільської ради.

Після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадщину за заповітом прийняли дружина ОСОБА_5 та сини спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спадщину після нього прийняла дочка ОСОБА_3 .

У зв`язку із тим, що ОСОБА_5 за життя свідоцтво про право на спадщину на присадибні земельні ділянки не отримала, право власності на успадковані земельні ділянки не зареєструвала, позивач змушений звернутись до суду.

Просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на земельні ділянки площею 0,2407 га, кадастровий номер :01:001:0256, яка розташована в АДРЕСА_1 , та площею 0,2604 га, кадастровий номер :01:001:0257, яка розташована в с. Попудня, Крохмалівська (перейменована Вдовиченка), Уманського району Черкаської області.

Ухвалою суду від 10.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання за правилами загального позовного провадження, витребувано докази.

Ухвалою суду від 22.03.2023 відмовлено у прийнятті визнання відповідачами позову.

Ухвалою суду від 22.03.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника позивача надійшла заява, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність та відсутність позивача.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду подав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, у зв`язку з сімейними обставинами. Позов визнав повністю, не заперечує проти його задоволення.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду подала заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність, у зв`язку із станом здоров`я. Позов визнала повністю, не заперечує проти його задоволення.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Перевіривши викладені у заяві по суті справи обставини та безпосередньо дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 02.01.2019 Монастирищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про народження серії № НОМЕР_2 , виданого 29.08.1969 Христинівським райбюро ЗАГС Черкаської області, ОСОБА_1 (позивач) народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , в графі мати зазначено « ОСОБА_8 » (а.с. 9).

Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 25.10.1983 Попуднянською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області, ОСОБА_8 (мати позивача) після укладення шлюбу прізвище отримала « ОСОБА_9 » (а.с. 18).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_5 .

Відповідно до заповіту від 06.11.2012 ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: належний їй будинок, присадибну земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла своєму сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 10).

Позивачем ОСОБА_1 було замовлено для виготовлення технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1 (а.с. 13 - 16).

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13.10.2022 (спадкова справа № 39/2019) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримав майно зазначене в заповіті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 (Монастирищенська територіальна громада) Черкаської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 312342836 від 13.10.2022 (а.с. 11 - 12).

Таким чином, судом встановлено, що у заповіті померла ОСОБА_5 зробила розпорядження на житловий будинок та присадибну земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_1 отримав у спадщину житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 та вважає, що земельні ділянки :01:001:0256 (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд), :01:001:0257 (для ведення особистого селянського господарства), які розташовані в АДРЕСА_1 також належать йому як спадкоємцеві майна померлої ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 970230 від 20.10.2009 ОСОБА_6 на праві приватної власності, відповідно до рішення сесії Попуднянської сільської ради від 16.10.2009 № 17-І-V належить земельна ділянка площею 0,2604 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0257, державну реєстрацію якої проведено 17.09.2015, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, НВ - 022 від 27.09.2022 (а.с. 19, 20 - 21).

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 970229 від 20.10.2009 ОСОБА_6 на праві приватної власності, відповідно до рішення сесії Попуднянської сільської ради від 16.10.2009 № 17-І-V належить земельна ділянка площею 0,2407 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:001:0256, державну реєстрацію якої проведено 17.09.2015, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, НВ - 022 від 27.09.2022 (а.с. 22, 23 - 24).

Таким чином, дані земельні ділянки на момент смерті ОСОБА_5 не належали останній, а належали ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до заповіту від 04.07.2002 ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: його житловий будинок, що знаходиться в с. Попудня Монастирищенського району Черкаської області заповідає дружині ОСОБА_5 . Його сертифікат на земельну частку (пай) він заповів синам: ОСОБА_7 та ОСОБА_2 в рівних долях кожному (а.с. 26).

Відповідно до спадкової справи після смерті ОСОБА_6 з заявами про прийняття спадщини звернулися: дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_2 , син ОСОБА_7 . При цьому дружина звернулась із заявою про прийняття спадщини за заповітом сини звернулись із заявами про прийняття спадщини за законом (а.с. 84-85).

Сини померлого ОСОБА_6 отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.11.2010, відповідно до яких їх спадщина складається з земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0503 (а.с. 96 зворотна сторона, 97).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Оскільки, частина спадщини, а саме земельні ділянки, які розташована в с. Попудня Монастирищенського району Черкаської області, із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0257 та земельна ділянка із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:001:0257 не охоплені заповітом, то вона спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший розмір не визначений заповітом.

Спадкоємець ОСОБА_5 (мати заявника) подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, тобто на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що зазначений у заповіті, а тому в силу вимог ч. 3 ст. 1225 ЦК України земельна ділянка, яка необхідна для обслуговування житлового будинку (присадибна земельна ділянка) перейшла до неї з моменту відкриття спадщини.

Спадкоємці ОСОБА_2 , ОСОБА_7 отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину ні за законом, ні за заповітом за життя не отримала (а.с. 82-99).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦКУ), а отже відсутність реєстрації права власності відповідно до закону не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 на житловий будинок та присадибну земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0256, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги за законом після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім позивача є рідні сини ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 74). Спадкоємцем майна померлого є його дочка ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого Попуднянським сільЗАГС Монастирищенського району Черкаської області та свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області 04.11.2008 (а.с.75-76).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини, неохопленої заповітом після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до нотаріальної контори не подавали, позов визнали повністю, не заперечують проти його задоволення.

Матеріали справи не містять доказів про інших осіб, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку, або про осіб, які вчиняли дії, направлених на прийняття спадщини в цій частині, що могло б свідчити про бажання поновити свої права, що б у свою чергу могло б впливати на визначення черговості спадкування за законом, а тому суд розглядає справу за наявними доказами.

Так, позивач ОСОБА_1 13.10.2022 звернувся у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини за законом після ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 60).

Згідно із ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 197/02-31 від 13.10.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_5 на земельні ділянки площею 0,2407 та 0,2604 га, які знаходяться в АДРЕСА_2 , в зв`язку з відсутністю права власності у померлої на вказане спадкове майно (а.с. 17).

Оскільки суд дійшов висновку про прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6 до складу якої входить житловий будинок та присадибна земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:0256 (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд), що розташована за адресою АДРЕСА_1 , а тому є всі підстави для задоволення позовної вимоги в частині визнання права власності за позивачем у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 на вказане майно, як винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно.

Щодо визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку :01:001:0257 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, суд вважає, що дані вимоги до задоволення не підлягають з урахуванням такого.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Відповідно до п. 4.18 Глави 10 Розділу ІІ "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 № 296/5, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що узгоджується із позицію ВС у справі № 227/3750/19, провадження № 61-16069св20 від 22.09.2021.

Оскільки земельна ділянка :01:001:0257 належала ОСОБА_6 , після смерті якого з заявами про прийняття спадщини звернулися як дружина так і сини померлого, спадкоємці мають право на спадщину в цій частині на загальних підставах та можуть отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, дана земельна ділянка не є присадибною земельної ділянкою чи земельною ділянкою під житловим будинком, будь-яких доказів з приводу прийняття спадщини в цій частині ОСОБА_5 чи договору про розподіл спадкового майна між спадкоємцями, з якого б вбачалося успадкування ОСОБА_5 вказаної земельної ділянки матеріали справи не містять, а тому підстав для задоволення позову в цій частині суд не вбачає.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує те, що судом задоволена позовна вимога на земельну ділянку № :01:001:0256 вартістю 119 296,87 грн (а.с. 27), а у задоволенні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку № :01:001:0257 вартістю 3249,79 грн (а.с.28) відмовлено, а тому судовий збір у сумі 1192,63 підлягає стягненню з відповідачів порівну, в іншій частині судовий збір суд залишає за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2-7, 11-13, 141, 200, 223, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на земельну ділянку площею 0,2407 га, кадастровий номер :01:001:0256, яка розташована в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 596 (п`ятсот дев`яносто шість) грн 32 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 596 (п`ятсот дев`яносто шість) грн 32 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт НОМЕР_8 , виданий 22.12.2001Монастирищенським РВ УМВС України в Черкаській області, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя Ю.М. Жежер