КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/8382/21 Головуючий у І інстанції Горбенко Н.О.
Провадження №22-ц/824/3671/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 березня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.О.,

за участі секретаря Орел П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києвавід 12 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу м. Києва Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Святошинського районногосуду м. Києвавід 14 березня 2022 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріалного округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20.01.2021, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріалного округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за №1845, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №630116641_КІ від 28.03.2014. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1362,00 грн.

11.07.2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Крушенівський Р.О. направив на адресу суду першої інстанції клопотання про залучення доказів понесення витрат на правову допомогу. Просив долучити докази понесення судових витрат позивачем та стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь позивача судові витрати за надану правничу допомогу в розмірі 10 125,39 грн.

Додатковим рішенням Святошинського районного суду м. Києвавід 12 вересня 2022 року клопотання задоволено. Стягнуто з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 10 125,39 грн.

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»звернулось з апеляційною скаргою, просить рішення скасувати і прийняти нову постанову, якою відмовити в ухваленні додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що позивач не заявляв про стягнення витрат на правову допомогу до ухвалення рішення. Звертаючись із заявою про ухвалення додаткового рішення, позивач не зазначив поважних причин, за яких не міг долучити докази, що підтверджують розмір витрат до закінчення судових дебатів у справі. Більше того, судові дебати були відсутні, розгляд справи відбувався за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.

Крім того, заяву про ухвалення додаткового рішення у справі відповідач не отримував, позивачем не надіслано на адресу сторін підтверджуючі документи щодо понесених ним витрат на правову допомогу, у зв`язку із чим у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви.

Апелянт вбачає в діях позивача зловживання правом.

Зазначив також, що вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу, суд першої інстанції не дав належної оцінки заяві ТОВ «Вердикт Капітал» про зменшення витрат на надання правничої допомоги у зв`язку із відсутністю належних доказів та документів щодо надання такої допомоги та її оплати, а також про не співмірність заявленої суми витрат до складності справи.

Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Крушенівського Р.О., надійшов відзив на апеляційну скаргу, просить відмовити в її задоволенні, посилаючись на безпідставність доводів скаржника. Також, представником позивача заявлено про витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції та повідомлено про подання доказів пізніше.

В судове засідання по розгляду апеляційної скарги учасники справи не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, що у відповідності до вимог частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд виходив із наявності передбачених ст.270 ЦПК України підстав щодо відшкодування понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу.

При цьому суд виходив із доведеності факту понесення таких витрат позивачем, які підтверджені належними та допустимими доказами, та необхідністю їх відшкодування з урахуванням складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також з урахуванням вимог співмірності.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із проведенням експертизи (ч.ч.1 та 2 ст.133 ЦПК України).

Згідно приписів частин 1 - 6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно положень ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, за змістом даної норми підставою для ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат на професійну правничу допомогу є сукупність певних обставин: по-перше, подання заінтересованою стороною доказів (договорів, рахунків тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, наявність заяви сторони про відшкодування судових витрат, зробленої нею до закінчення судових дебатів.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районногосуду м. Києва від 14 березня 2022 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріалного округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20.01.2021, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріалного округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за №1845, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №630116641_КІ від 28.03.2014. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1362,00 грн.

18.08.2022 представником позивача направлено до суду першої інстанції клопотання про залучення доказів понесення витрат на правову допомогу, до якого додано належним чином посвідчену копію Договору № 07/04/21-ЮР про надання юридичних послуг від 07.04.2021 року, належним чином посвідчену копію Акту приймання-передачі наданих послуг від 06.07.2022 року до договору №07/04/21-ЮР вартість наданих послуг становить 10125,39 грн.(а.с. 137-149)

За таких обставин з урахуванням доведеності понесених позивачем витрат на правничу допомогу, а також враховуючи складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), в тому числі з урахуванням заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат у зв`язку з їх неспівмірністю, суд першої інстанції обгрунтовано задоволив заяву позивача, стягнувши з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 125,39 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно ст. 270 ЦПК України додаткове рішення щодо судових витрат ухвалюється, якщо такі витрати були заявлені, а суд не вирішив їх, чого в даній справі не встановлено є необґрунтованими та не можуть бути взяті до уваги.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 07.07.2021 року представником позивача адвокатом Крушенівським Р.О. було подано до суду заяву про намір подати докази понесення витрат на правову допомогу, в якій було зазначено орієнтовний розмір витрат на правову допомогу у сумі 15000 грн.

Щодо поданої відповідачем заяви про зменшення витрат на правову допомогу, апеляційний суд зазначає, що обґрунтовуючи заяву, відповідач ТОВ "Вердикт Капітал" в тому числі послався на відсутність детального опису робіт (наданих послуг), як на підставу відмови у стягненні витрат на правничу допомогу, а також зазначив, що розмір витрат на правничу допомогу не відповідає критеріям розумності та реальності наданих адвокатських послуг та є неспівмірним із виконаним адвокатами роботами.

Неспівмірність відповідач, зокрема, обґрунтовує тим, що розмір заявлених позивачем витрат на правову допомогу є значно більшим, ніж розмір середньої заробітної плати у відповідному регіоні (Одеській області), який у листопаді 2021 року становив 12257,00 грн. Вказує, що враховуючи розмір середньоденої заробітної плати в регіоні, в якому працює адвокат позивача, становить 557,00 грн, витрати по часу наприклад за половину робочого дня повинні складати 278,00 грн, але ніяк не 7000,00 грн, заявлених позивачем, як витрати на написання позовної заяви із формуванням додатків, консультації.

Колегія суддів апеляційного суду оцінює такі доводи як необґрунтовані, оскільки за своєю правовою природою витрати на правову допомогуґрунтуються на договірних відносинах.

Договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що врегульовано нормами матеріального (цивільного) права.

Приписи ст. 632 ЦК України врегульовуютьпоняття ціни в договорі. Така ціна встановлюється за домовленістю сторін.

Суд не може втручатися у фінансові правовідносини адвоката і клієнта, проте суд зобов`язаний оцінити обсяг адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума фактично обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги про те, що справа про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не є складною, відноситься до категорії малозначних, а доводи позову грунтуются на усталених висновках Верховного Суду, що на думку відповідача свідчить про неспівмірність витрат на правову допомогу, колегія суддів відхиляє як необгрунтовані.

Судом встановлено, що Договором № 07/04/21-ЮР від 07.04.2021 року про надання юридичних послуг, укладеним між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Глорія Лекс», сторонами договору визначено, що вартість послуг складається із вартості наданої правової допомоги в залежності від кількості витрачених годин на її надання та гонорару спіху, що виплачується замовником в залежності від результату вирішення спору. Варітсть 1 години надання правової допомоги за даним договором становить 1000,00 грн, без ПДВ. У випадку досягнення позитивного результату для замовника він додатково сплачує виконавцю гонорар успіху в розмірі 5% від суми, що підлягає стягненню із Замовника.

Згідно з Актом приймання-передачі наданих послуг від 06 липня 2022 року, Адвокатським бюро «Глорія Лекс» надано позивачу наступні послуги правничої допомоги:

- підготовка, належне оформлення та направлення приватному виконавцю адвокатського запиту (1 год.) - 1000,00 грн;

- аналіз законодавства, що регулює спірні правовідносини, пошук необхідної судової практики (1 год.) - 1000,00 грн;

- надання усних консультацій та роз`яснення з приводу спірних правовідносин (1 год.) - 1000,00 грн;

- підготовка, належне оформлення та направлення до суду заяви про вжиття заходів забезпечення позову (2 год) - 2000, 00 грн;

- підготовка, належне оформлення та направлення до суду та сторонам позовної заяви (2,5 год) - 2500,00 грн;

- підготовка та направлення до суду клопотання про видачу ухвали суду від 30.04.2021 року про забезпечення позову (0,5 год) - 500,00 грн;

- підготовка та направлення до суду клопотання про розгляд справи 05.07.2021 без участі позивача (0,5 год) - 500 грн;

- підготовка та направлення до суду клопотання про розгляд справи 03.11.2021 без участі позивача (0,5 год) - 500 грн;

- підготовка та направлення до суду клопотання про розгляд справи 24.01.2022 без участі позивача (0,5 год) - 500 грн;

- гонорар успіху - 625,39 грн, а всього на суму 10 125,39 грн. (а.с. 144-145)

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу у сумі 10125,39 грн. є співмірним та відповідає предмету спору, оскільки оспорюється вчинення виконавчого напису щодо стягнення боргу у розмірі 12507,77 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо не направлення відповідачу копії заяви про залучення доказів понесення витрат на правову допомогу із додатками спростовується наявними в матеріалах справи доказами, а саме описом -вкладення щодо направлення на адресу ТОВ «Вердикт Капітал» поштового відправлення від 11.07.2022 року.(а.с. 143)

Доводи апеляційної скарги про те, що справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і дебати у справі були відсутні, що виключає можливість заявлення до закінчення дебатів про відшкодування витрат на правничу допомогу необгрунтовані, оскільки вимога ч.8 ст.141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні (правові висновки Великої Палати Верховного Суду у справах № 755/9215/15-ц, № 904/4507/18 та постанова Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у справі № 922/445/19).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги відсутність доказів оплати послуг необгрунтовані з огляду на наступне.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Дана норма кореспондується із приписами ч.8 ст.141 ЦПК України, якавизначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Така правова позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, наприклад у справах №922/445/19; № 923/560/17; № 329/766/18; № 178/1522/18.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, а також Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18. Тобто вказана судова практика є незмінною.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо обгрунтованості розміру витрат на правничу допомогу, викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Даючи оцінку доводам учасників, викладеним у апеляційній скарзі і відзиві, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даній постанові, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах "Серявін та інші проти України", "Трофимчук проти України", "Проніна проти України"). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування єдостатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києвавід 12 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 23.03.2023 р.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.О.