Справа № 527/1146/23
провадження 2/527/436/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Левицької Т.В.,

з участю секретаря судового засідання - Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу 527/1146/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільним сумісним та його поділ,

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання майна спільним сумісним та його поділ.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 10.08.2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який 24.03.2023 року було розірвано. За час спільного проживання вони стали власниками житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 28.01.2008 року, виданим на ім`я чоловіка ОСОБА_2 . Після припинення ведення спільного господарства, вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розподілу вказаного будинку.

Посилаючись на те, що вказане майно є спільним сумісним майном подружжя, позивач просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 10 серпня 2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали 24 березня 2023 року (а.с.10-11).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.03.2008 року, будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 . Право власності зареєстроване в КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 22.04.2008 року (а.с.13-14).

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Як зазначено в ч. 3 ст. 368 Цивільного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Частиною 1 ст.70 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що спірне нерухоме майно було придбане відповідачем в період зареєстрованого шлюбу з позивачем, отже воно є спільною сумісною власністю подружжя, а також враховуючи те, що частки у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є рівними, суд дійшов висновку, що за позивачем підлягає визнанню право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , отже позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ).

Суддя Т. В. Левицька