У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 р.

м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Назарьова Л. В, розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

Встановив:

24 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на її користь на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу, суд дійшов до таких висновків.

Стаття 163 ЦПК України закріплює вимоги, яким повинна відповідати заява про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, в заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Місцем проживання заявника, ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, зі змісту доданих до заяви документів, зокрема витягу з реєстру територіальної громади та довідки про склад сім`ї вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявником для підтвердження обставин, зазначених в заяві та обгрунтування своїх вимог не надано доказів, що дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю, ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.

Суддя позбавлений можливості встановити на чиєму утриманні перебуває дитина, що є обов`язковою умовою при вирішенні питання про стягнення аліментів, у тому числі й тому, що ОСОБА_2 у подальшому не зможе вирішити питання про скасування судового наказу.

Згідно з ч.2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України, у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Керуючись статтями 163, 165, 166 ЦПК України, суддя

Постановив:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили після закінчення терміну на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із моменту її підписання.

Суддя