ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2628/23 Справа № 2-2538/09 Суддя у 1-й інстанції - Черкасов В.Г. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №2-2538/09 за заявою Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» Білої Ірини Володимирівни, заінтересована особа ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову, з апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Місто Банк» Білої Ірини Володимирівни, на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 10 лютого 2022 року, постановлену у складі судді Черкова В.Г., -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ПАТ «Місто Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Місто Банк» Білої І.В. звернулось до Селидівського міського суду Донецької області із заявою про скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Ворошиловського районного суду м.Донецька від 01.06.2009р.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» Білої Ірини Володимирівни, заінтересована особа ОСОБА_1 , про скасування заходів забезпечення позову.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, заявник подав апеляційну скаргу, у якій просив ухвалу суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву АТ «Місто Банк» про скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Ворошиловського районного суду м.Донецька від 01.06.2009р. у вигляді арешту нерухомого майна, що належить Публічному акціонерному товариству «Місто Банк»: реєстраційний номер майна 25203448, загальною площею 118,6 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування зазначив, що в ухвалі від 01.06.2009 року зазначено, що спір стосувався банківського вкладу, при цьому з бази даних АТ «Місто Банк» було встановлено, що вкладинком (позивачем) у даній справі був ОСОБА_2 . Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 03.08.2021 року заяву АТ «Місто Банк» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі №2-2538/09 задоволено та частково, відновлено втрачене судове провадження. Встановлено, що позивачем ОСОБА_3 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В ухвалі суду зазначено про свідоме порушення відповідачем умов банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті «Ювілейний» №94/Ф-Д. Також, в ухвалі суду зазначено, що у позовній заяві ОСОБА_3 ставила питання щодо стягнення з відповідача несплаченої частини вкладу в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень. Апелянт зазначає, що спір стосувався банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті «Ювілейний» №94/Ф-Д, вкладником якого є саме ОСОБА_4 , а арешт накладено в інтересах ОСОБА_3 , проте остання не є вкладником за зазначеним банківським вкладом. Крім того, банківський вклад по депозитному договору №94/Ф-Д від 29.07.2008 ОСОБА_4 отримав в повному обсязі, що підтверджується випискою з особового рахунку клієнта НОМЕР_1 . Таким чином, відпала підстава у забезпеченні позову. Оскільки справа №2-2538/09 знаходилась на тимчасово окупованій території України та з великою ймовірністю є втраченою. АТ «Місто Банк» невідомо, якими іншими доказами можливо довести ті обставини, що справа, яка перебувала в провадженні Ворошиловського районного суду м.Донецька, та в межах якої постановлено ухвалу від 01.06.2009 року про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить заявникові стосується ОСОБА_1 . Крім того, на підставі рішення Правління Національного банку України від 26 січня 2021 року №25-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 січня 2021 року №85 «Про початок процедури ліквідації АТ «Місто Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» в установі ПАТ «Місто Банк» розпочато процедуру ліквідації. За приписами норм спеціального закону №4452-VI (ст.ст.50-52) під час проведення ліквідаційної процедури Уповноважена особа Фонду формує та оцінює ліквідаційну масу, після чого здійснює її реалізацію з метою проведення розрахунків з кредиторами, включеними до затвердженого реєстру вимог кредиторів, що здійснює в порядку та черговості, визначеній наведеними нормами Закону № 4452-VI. Згідно ч.2 ст.50 Закону №4452-VI до ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно у випадках, прямо передбачених законом. Припинення арешту с необхідною передумовою для проведення ліквідаційної процедури, реалізації ліквідаційної маси та задоволення вимог кредиторів збанкрутілої банківської установи. Відмовляючи в задоволені заяви про скасування заходів забезпечення позову Селидiвський міський суд Донецької області грубо порушив фундаментальні права АT «Місто Банк», як власника нерухомого майна.

Відзив на апеляційну скаргу сторонами не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду, що проводилось в режимі відео конференції, представник ПАТ «Місто Банк» підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасника справи, який не з`явився в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2021 року до Селидівського міського суду Донецької області надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Місто Банк» Білої Ірини Володимирівни про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комерційного банку «Місто Банк» в особі Донецької філії про повернення банківського вкладу. Заявник просить суд частково відновити втрачене судове провадження у зазначеній справі, а саме в частині змісту ухвали Ворошиловського районного суду м.Донецька від 01 червня 2009 року про забезпечення позову. Зазначає, що провадження у справі є закритим, проте ухвала Ворошиловського районного суду м.Донецька про закриття провадження у справі не внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень. Вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження необхідно заявнику для подальшого розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 01 червня 2009 року частково відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі №2-2538/09 за позовною заявою ОСОБА_1 до Комерційного банку «Місто Банк» в особі Донецької філії про повернення банківського вкладу, яка перебувала в провадженні Ворошиловського районного суду м.Донецька. Відновлено повний зміст ухвали від 01 червня 2009 року, з якої вбачається, що 29.05.2009 року до Ворошиловського районного суду м.Донецька надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комерційного банку товариства з обмеженою відповідальністю «Місто Банк» в особі Донецька філія про повернення банківського вкладу. 29.05.2009 року позивач надав суду заяву про забезпечення позову. Просив суд забезпечити позов, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку з тим, що досудові спроби позивача врегулювати спір не дали результату, незважаючи на явну очевидність вимог позивача, приймаючи до уваги умисне та свідоме порушення відповідачем умов договору банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті «Ювілейний» №94/Ф-Д, та враховуючи «нестійку та загрозливу ситуацію» на ринку банківських послуг зокрема, та у фінансовому секторі економіки у цілому (що на сьогоднішній день є загальним фактором), існує загроза, що у майбутньому буде неможливим виконання судового рішення, або позивач зіткнеться з істотними складностями, що утруднять виконання цього рішення. В позовній заяві поставив питання про стягнення з відповідача несплаченої частини вкладу в розмірі 200000 грн. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на нерухоме майно, що належить Комерційному банку ТОВ «Місто Банк» в особі Донецької філії і знаходиться за адресою: 83050, м.Донецьк вул. Щорса 33.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 23.08.2021р. було відмовлено у задоволені заяви ПАТ «Місто Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Місто Банк» Білої Ірини Володимирівни про скасування заходів забезпечення позову з тих підстав, що звертаючись до суду із даною заявою, заявником не було доведено, що справа №2-2538/09, яка перебувала в провадженні Ворошиловського районного суду м.Донецька та в межах якої постановлено ухвалу 01.06.2009р. про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно стосується вкладника ОСОБА_4 , що банківський вклад виплачений у повному обсязі та що позивач ОСОБА_1 звернулась до суду та діяла від імені ОСОБА_4 .

Звертаючись у грудні 2021 року з заявою про скасування заходів забезпечення позову, заявник зазначив, що спір стосувався банківського вкладу №94/Ф-Д, вкладником (позивачем) по справі є ОСОБА_4 , предметом спору є повернення банківського вкладу. Припинення арешту є необхідною умовою для проведення ліквідаційної процедури реалізації ліквідаційної маси та задоволення вимог кредиторів збанкрутілої банківської установи. Зазначений банківський вклад виплачено у повному обсязі, отже відсутні підстави продовження дії застосованого заходу забезпечення позову. Надав Інформаційну довідку №249694313 від 24.03.2021р. відповідно до якої, ухвалою Ворошиловського районного суду м.Донецька б/н від 01.06.2009р. було накладено арешт на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ТОВ КБ «Місто Банк» та виписку з особового рахунку ОСОБА_4 .

Постановляючи ухвалу від 10 лютого 2022 року, суд першої інстанції виходив з того, що заявником доказів в обґрунтування заяви не надано, незважаючи на висновки, викладені в ухвалі суду від 23.08.2021р., у заяві зацікавленою особою зазначено ОСОБА_1 , при цьому надано виписку з особового рахунку ОСОБА_4 , тому заяву про скасування заходів забезпечення позову слід залишити без задоволення.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком та зазначає наступне.

Вирішення питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно здійснювалося в порядку ЦПК України в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим певні норми ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Так, главою 10 Розділу 1 ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року) визначено порядок забезпечення позову та скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судом першої інстанції відновлено зміст ухвали Ворошиловського районного суду м.Донецька від 01.06.2009, з якої випливає, що у провадженні Ворошиловського районного суду м.Донецька перебувала цивільна справа №2-2538/09 за позовною заявою ОСОБА_1 до Комерційного банку товариства з обмеженою відповідальністю «Місто Банк» в особі Донецької філії про повернення банківського вкладу. В ході розгляду справи позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . В ухвалі суду мова йде про свідоме порушення відповідачем умов банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті «Ювілейний» №94/Ф-Д. Також, в ухвалі суду зазначено, що у позовній заяві позивач ОСОБА_1 ставила питання щодо стягнення з відповідача несплаченої частини вкладу в розмірі 200000 грн.

Отже, у справі №2-2538/09 позивачем була саме ОСОБА_1 .

Зазначаючи, що відпали підстави у забезпеченні позову, заявник посилався на те, що банківський вклад по депозитному договору №94/Ф-Д від 29.07.2008, вкладником якого є ОСОБА_4 , виплачено у повному обсязі, а отже, підстави продовження дії застосованого заходу забезпечення позову відсутні.

Апеляційний суд погоджується з оцінкою суду першої інстанції щодо того, що заявником не доведено, що справа №2-2538/09, яка перебувала в провадженні Ворошиловського районного суду м.Донецька та в межах якої постановлено ухвалу від 01.06.2009 про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу КБ ТОВ «Місто Банк» в особі Донецької філії і знаходиться за адресою: 83050, м.Донецьк, вул.Щорса, б.33, стосується вкладника ОСОБА_4 , якому виплачено банківський вклад у повному обсязі.

Крім того, з наданої Інформаційної довідки з єдиного Реєстру заборон і відчужень нерухомого майна не вбачається, що обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, яке зареєстровано 02.06.2009 року за №8768356 за реєстратором Першої донецької державної нотаріальної контори, згідно ухвали б/н від 01.06.2009р. Ворошиловського районного суду м.Донецька має відношення до справи №2-2538/09.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з оцінкою суду першої інстанції, щодо відмови у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, оскільки наявність підстав для такого скасування не підтверджено належними доказами.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування ухвали ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 10 лютого 2022 року немає.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Місто Банк» Білої Ірини Володимирівни залишити без задоволення.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 10 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повне судове рішення складено 29 березня 2023 року.

Головуючий суддя: О.В.Агєєв