ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/8532/16-ц Номер провадження 22-ц/814/1678/23Головуючий у 1-й інстанції Шишкіна О. В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

секретар:Андрейко Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 02 листопада 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист права власності , визнання недійсним свідоцтва про право власності

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.11.2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності задоволені повністю. Визнано недійсним свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності ОСОБА_1 на нежитлові приміщення підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 , видане реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції 19.06.2013. Усунути перешкоди ОСОБА_2 в користуванні належною їй квартирою АДРЕСА_2 - знести за рахунок ОСОБА_1 самовільну прибудову (вхід із ОСОБА_3 ) до належних ОСОБА_1 нежитлових приміщень підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Романченко О.М. звернувся до суду із заявою про роз`яснення заочного рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 27.11.2018 року у цивільній справі № 638/8532/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності.

В обґрунтування заяви зазначає, що заочним рішенням від 27.11.2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. На виконанні у Шевченківському ВДВС м . Харків ГТУЮ у Харківській області знаходиться виконавче провадження № 58672384 з примусового виконання виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.01.2019 у справі в № 638/8532/16-ц про знесення за рахунок ОСОБА_1 самовільної прибудови нежитлових приміщень підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 . У жовтні 2019 року ОСОБА_1 було добровільно та самостійно частково виконано вищевказане рішення суду, а саме: - демонтовано дах, стіни, двері самовільної прибудови. В той же час, залишилися недемонтованими фундамент та сходи самовільної прибудови ОСОБА_1 , а також самовільно зроблений ним вхід із належних йому нежитлових приміщень. Таким чином, на думку заявника, ОСОБА_1 не повністю виконав вказане заочне рішення. ОСОБА_1 відмовляється демонтувати фундамент та сходи своєї самовільної прибудови ,а також самовільно зроблений ним вихід із належних йому нежитлових приміщень, посилаючись на те, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.11.2018 року у справі № 638/8532/16-ц це не передбачено. Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 271 ЦПК України просить роз`яснити заочне рішення суду від 27.11.2018 року

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2020 року заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Романченка Олексія Михайловича про роз`яснення заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.11.2018 року за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності задоволено.

Роз`яснено резолютивну частину заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.11.2018 року у справі № 638/8532/16-ц в частині задоволених позовних вимог про знесення за рахунок ОСОБА_1 самовільної прибудови нежитлових приміщень підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» повул.Юри Зойфера , 6, а саме: підлягає знесенню за рахунок ОСОБА_1 фундамент та сходи його самовільної прибудови, а також самовільно зроблений ОСОБА_1 вхід із належних йому нежитлових приміщень, оскільки поняття «прибудова» згідно декларації охоплює такі її складові (опис об`єкта): несучі конструкції фундаменти бутові; стіни цегла; перекриття залізобетонні; огороджувальні констукції стіни цегла; перекриття залізобетонні; фасади тинькування.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим, що у зв`язку із винесенням оскаржуваної ухвали судом , ОСОБА_1 зобов`язаний знести несучі конструкції в нежитлових належних йому приміщеннях підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 .

Апелянт просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду від 02 листопада 2020 року , ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду відмовити в повному обсязі.

В лютому 2021 року до суду надійшов відзив від представника ОСОБА_2 , адвоката Романченко О.М. , в якому останній просив залишити апеляційну скаргу без задоволення а ухвалу Дзержинського районного суду від 02 листопада 2020 року без змін.

Судовим розглядом встановлено, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.11.2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності задоволені повністю. Визнано недійсним свідоцтво № НОМЕР_2 про право власності ОСОБА_1 на нежитлові приміщення підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 , видане реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції 19.06.2013. Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 в користуванні належною їй квартирою АДРЕСА_3 - знести за рахунок ОСОБА_1 самовільну прибудову (вхід із АДРЕСА_1 ) до належних ОСОБА_1 нежитлових приміщень підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 .

В рішенні суду встановлено, що об`єкт «Реконструкція нежитлових приміщень під офісні приміщення з улаштуванням окремого входу за адресою: АДРЕСА_4 » визнано самочинним будівництвом. Оскільки поняття «прибудова» згідно декларації охоплює такі її складові (опис об`єкта): несучі конструкції фундаменти бутові; стіни цегла; перекриття залізобетонні; огороджувальні конструкції стіни цегла; перекриття залізобетонні; фасади тинькування.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 271 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення в цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року зазначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання. Незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз`яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру для примусового виконання.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 листопад 2020 року було задоволено заяву представника позивача ОСОБА_2 адвоката Романченка Олексія Михайловича про роз`яснення заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.11.2018 року за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності . Роз`яснено резолютивну частину заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.11.2018 року у справі № 638/8532/16-ц в частині задоволених позовних вимог про знесення за рахунок ОСОБА_1 самовільної прибудови нежитлових приміщень підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 , а саме: підлягає знесенню за рахунок ОСОБА_1 фундамент та сходи його самовільної прибудови, а також самовільно зроблений ОСОБА_1 вхід із належних йому нежитлових приміщень, оскільки поняття «прибудова» згідно декларації охоплює такі її складові (опис об`єкта): несучі конструкції фундаменти бутові; стіни цегла; перекриття залізобетонні; огороджувальні конструкції стіни цегла; перекриття залізобетонні; фасади тинькування. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Заявник звернувся до суду із заявою в якій просить роз`яснити рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.11.2018 року , щодо задоволених позовних в частині знесення за рахунок ОСОБА_1 самовільної прибудови нежитлових приміщень підвалу №80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по АДРЕСА_1 .

Згідно наданої представником заявника фототаблиці, вбачається, що ОСОБА_1 здійснив демонтаж даху, стін та дверей самовільної прибудови. Проте не здійснено демонтаж фундаменту, сходів , та самовільно збудованого виходу із належних ОСОБА_1 нежитлових приміщень.

Ухвалою Верховного суду від 01.08.2019 у справі № 667/7960/14-ц зазначено, що тлумачення ст. 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі.

Тобто роз`яснення рішення суду це засіб виправлення формальних недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта, викладення рішення суду у більш ясній та зрозумілій формі. При цьому конкретного та вичерпного переліку критеріїв для визнання рішення незрозумілим процесуальний закон не визначає, але з його змісту слідує, що обґрунтування щодо незрозумілості має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

До такого висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, в ухвалах від 18 жовтня 2018 року по справі №823/867/16, від 21серпня 2018 року по справі №803/3805/15. Касаційний суд відмовив у задоволенні заяв про роз`яснення судового рішення, виходячи з того, що із зазначених заявниками мотивів звернення не вбачалося зв`язку між порушеними питаннями та змістом винесеного рішення. Тобто, заявники не вказали, у чому саме полягає нечіткість, незрозумілість останнього та неточність формулювань, застосованих в рішенні суду, та що викликає труднощі у розумінні його змісту. Верховний Суд підкреслив необхідність чіткого визначення в заяві про роз`яснення судового рішення, у чому саме полягає незрозумілість його змісту, які формулювання викликають труднощі у його розумінні або виконанні.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим.

Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Виходячи з даної норми, роз`яснення рішення - це засіб усунення його недоліків, тобто уточнення і більш ясний виклад дійсного змісту рішення з метою уникнення помилок при його виконанні.

Якщо у заяві про роз`яснення рішення фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Колегія суддів зазначає, що з вимог вказаної заяви представника ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про роз`яснення судового рішення вбачається, що вимога яка стосується роз`яснення , тобто внесення ясності в порядок повного виконання рішення, була предметом розгляду суду , та вирішена на користь позивача. Але , зі змісту резолютивної частини рішення Дзержинського районного суду м.Харкова 27 листопада 2018 року можна допустити кілька варіантів тлумачення щодо повного виконання рішення. Вказане суперечить вимогам ст. 271 ЦПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення заяви, оскільки суд може роз`яснити своє рішення, якщо воно містить у собі незрозумілості, при цьому, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 02 листопада 2020 року - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов