Провадження № 2/369/905/23
РІШЕННЯ

Іменем України

06.03.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Фінагеєвої І. О.,

за участю:

секретаря судового засідання Світлак Ю. Ю.,

прокурора Тарасенко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали цивільної справи № 369/ 13970/21 за позовом заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області в інтересах Бучанської районної державної адміністрації Київської області до Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Державне підприємство «Київське лісове господарство», про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації права власності, повернення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Бучанської районної державної адміністрації Київської області (далі Бучанська РДА) до Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Державне підприємство «Київське лісове господарство» (далі ДП «Київське лісове господарство»), про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації права власності та повернення земельної ділянки.

Зазначений позов заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області обґрунтував тим, що прокуратурою встановлено порушення вимог земельного законодавства при розпорядженні землями лісогосподарського призначення на території Дмитрівської сільської ради.

Встановлено, що на підставі рішення 22 сесії Дмитрівської сільської ради 6 скликання від 18.12.2012 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1103 га у власність ОСОБА_1 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1 .

Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 30.08.2021 № 10-10-0.331-10059/2-21 земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:5085 зареєстрована в Державному земельному кадастрі 01.04.2013 на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розробленого ТОВ «Земельна компанія Украгрорегіон» у 2012 році.

На підставі вказаного рішення та розробленої документації із землеустрою ОСОБА_1 зареєструвала право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:5085 площею 0,1103 га, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.07.2021 № 264394784.

Рішення органу місцевого самоврядування прийнято з порушенням вимог земельного та лісового законодавства, внаслідок чого є незаконним.

Спірні земельні ділянки відносяться до земель лісогосподарського призначення та перебувають у постійному користуванні Ірпінського лісництва ДП «Київське лісове господарство», що підтверджується проектами організації та розвитку лісового господарства, таксаційними описами, планами лісонасаджень за 2003 рік та 2014 рік.

Згідно з листом ДП «Київське лісове господарство» від 13.08.2021 № 02-598 земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:5085 частково розташована на землях державного лісового фонду (Ірпінське лісництво, квартал 59, вид 5 (за матеріалами лісовпорядкування 2014 року)).

Відповідно до листа ВО «Укрдержліспроект» від 05.08.2021 № 411 вищевказана земельна ділянка за матеріалами лісовпорядкування 2003 року розташована в кварталі 59 виділ 14 Ірпінського лісництва ДП «Київське лісове господарство».

Таким чином, рішення Дмитрівської сільської ради від 18.12.2012 про передачу у власність земельних ділянок лісогосподарського призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд прийнято всупереч вимог п. ґ) ч. 4 ст. 84, ч. 2 ст. 56 ЗК України.

Згідно з листом Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства від 17.08.2021 № 04-48/1488 управління не надавало погодження на зміну цільового призначення спірної земельної ділянки, тому зміна цільового призначення спірної земельної ділянки відбулася з порушенням вимог ст. ст. 20, 186-1 ЗК України.

Крім того, Дмитрівська сільська рада перевищила повноваження, визначені ЗК України та Законом України «Про місцеве самоврядування», під час розпорядження земельною ділянкою державної власності лісогосподарського призначення, оскільки розпорядження зазначеною земельною ділянкою покладено на Бучанську РДА.

Спірна земельна ділянка у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрована за ОСОБА_1 як наслідок Бучанська РДА позбавлена можливості користуватися і розпоряджатися спірною земельною ділянкою лісового фонду.

За викладених обставин рішення державного реєстратора від 25.06.2013 про державну реєстрацію за ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1103 га з кадастровим номером :02:003:5085 має бути скасована в судовому порядку з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_1 на оспорювану земельну ділянку.

Зайняття земельної ділянки лісового фонду з порушенням ЗК України та ЛК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави.

У такому разі позовну вимогу про витребування земельної ділянки слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки лісового фонду.

Бучанська РДА листом від 29.09.2021 № 01.3-35/1334 повідомила прокуратуру про те, що ним не вживаються заходи цивільно-правового характеру, у зв`язку з відсутністю коштів на оплату судового збору.

Сам факт не звернення до суду Бучанської РДА з позовом в інтересах держави, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний уповноважений державою орган неналежно виконує свої повноваження щодо усунення перешкод у користуванні і розпорядженні землями лісового фонду, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави в особі Бучанської РДА та для звернення до суду з позовом, що відповідає нормам цивільного законодавства і практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи викладене, позивач просить:

усунути перешкоди у здійсненні Бучанською РДА права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення площею 0,1103 га, що розташована в межах с. Дмитрівка Бучанського району Київської області, шляхом визнання недійсним рішення 22 сесії Дмитрівської сільської ради 6 скликання від 18.12.2012 «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 »;

усунути перешкоди у здійсненні Бучанською РДА права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення площею 0,1103 га, що розташована в межах с. Дмитрівка Бучанського району Київської області, шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 3435961 від 25.06.2013 з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:5085;

усунути перешкоди у здійсненні Бучанською РДА права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення площею 0,1103 га з кадастровим номером :02:003:5085, що розташована в межах с. Дмитрівка Бучанського району Київської області, шляхом її повернення на користь держави в особі Бучанської РДА з незаконного володіння ОСОБА_1 ;

стягнути з відповідача на користь Київської обласної прокуратури судовий збір.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цій справі.

07.12.2021 до суду від Дмитрівської сільської ради надійшли заперечення (пояснення) проти позовної заяви, в яких заявник просить повернути позовну заяву заступнику керівника Києво-Святошинської прокуратури Київської області з причин відсутності у нього процесуальної дієздатності. Якщо суд вважає, що заступник керівника Києво-Святошинської прокуратури Київської області має процесуальну дієздатність щодо направлення до суду вказаних позовних вимог та мав право підписувати подану позовну заяву відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Також просить застосувати наслідки спливу позовної давності щодо усіх заявлених позовних вимог. Зазначені заперечення мотивовані тим, що прокурором не надано доказів будь-якого звернення до територіальної громади с. Дмитрівка Бучанського району Київської області як і доказів їх бездіяльності, повноваженнями у спірних правовідносинах, які не були ними належним чином використані. Саме лише посилання у позовній заяві на те, що компетентний орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви до розгляду недостатньо. Прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону, про що викладено правові висновки, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18. Територіальна громада с. Дмитрівка була обізнана про відчуження спірної земельної ділянки з часу винесення відповідного питання на порядок денний 22 сесії 6 скликання, погодилась з таким відчуженням 18.12.2012 приймаючи оспорюване рішення. Твердження прокурора про необізнаність територіальної громади с. Дмитрівка про відчуження спірної земельної ділянки, спростовується рішенням представницького органу вказаної територіальної громади, підписаним сільським головою. Вказане виключає можливість витребування спірної ділянки від ОСОБА_1 . Відповідач вважає, що прокурором не надано доказів, що спірна земельна ділянка сама чи в складі іншої земельної ділянки була віднесена до земель лісового господарства. Розмір земельної ділянки, отриманої відповідачем, відповідає нормі безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, встановленій ст. 121 ЗК України. Крім того, позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом, встановлений ст. 257 ЦК України.

02.09.2022 від представника ОСОБА_1 адвоката Грицишена К. П. надійшов відзив на позовну заяву, в якому заявник просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що умовами, за якими право постійного користування земельною ділянкою може підтверджуватися планово-картографічними матеріалами є факт передання земельної ділянки на користь відповідного державного підприємства до набрання чинності ЗК України. ЗК України набрав чинності 01.01.2002. Тому посилатися на планово-картографічні матеріали як докази перебування земельних ділянок лісогосподарського призначення на праві постійного користування було б можливим, якщо б така земельна ділянка була передана відповідному державному підприємству до 01.01.2002. Відповідач зазначає, що прокурором не надано доказів того, що земельна ділянка належать до земель лісового фонду, а також доказів щодо відведення та закріплення спірної земельної ділянки за будь-якими лісовпорядними організаціями. Надані прокурором матеріали лісовпорядкування відповіді на зазначені питання не надають, а надані за запит прокурора ВО «Укрдержліспроект» фрагменти з Публічної кадастрової карти не містять підпису виконавця, зазначеного в цих фрагментах, що позбавляє зазначені докази доказової сили. Прокурор, здійснюючи захист інтересів держави в особі Бучанської РДА, усвідомлюючи, що право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за відповідачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та, який здійснює фактичне володіння земельними ділянками, стверджуючи про приналежність спірної земельної ділянки до земель лісогосподарського призначення мав звернутися не з негаторним позовом, а віндикаційним позовом за правилами ст. ст. 387, 388 ЦК України, тому обраний прокурором спосіб захисту порушеного права не є ефективним до розглядуваних правовідносин. Обрання позивачем неналежного способу захисту є самостійною підставою для відмови у позові, що узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду. Крім того, ОСОБА_1 заявляє про застосування позовної давності до спірних правовідносин, у тому випадку, якщо доводи відповідача будуть для суду переконливими і він вирішить задовольнити позов.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.03.2023 закрито підготовче засідання у цій справі. Призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 06.03.2023 на 11-45 год.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності та співставленні, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна земельна ділянка площею 0,1103 га з кадастровим номером :02:003:5085 із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 .

Рішенням 22 сесії 6 скликання Дмитрівської сільської ради від 18.12.2012 «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 » вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 ; вилучити із земель запасу Дмитрівської сільської ради земельну ділянку площею 0,1103 га, розташовану у АДРЕСА_1 , при умові виконання вимог, зазначених у висновках органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів, органів містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини, природоохоронних і санітарно-епідеміологічних органів; передано безоплатно ОСОБА_1 зазначену земельну ділянку і віднесено її до категорії земель житлової забудови; доручено землевпорядній організації внести проект в натуру та виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 ; землевпоряднику сільської ради внести зміни в земельно-облікові документи.

29.07.2021 заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури направив ДП «Київське лісове господарство» та Київському обласному та по м. Києву управлінню лісового та мисливського господарства листа № 559вих-21, в якому просив проінформувати чи відносилися, зокрема земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:5085 до земель лісогосподарського призначення за матеріалами лісовпорядкування 993-2014 років (тощо, раніше у випадку наявності) ДП «Київське лісове господарство» з відображенням їх на графічних матеріалах; надати копії вищезазначених матеріалів лісовпорядкування, в тому числі протоколи лісовпорядних нарад про їх затвердження, планшети, карти-схеми, проекти організації лісового господарства, таксаційній описи, геодезичні журнали та плани лісонасаджень на території вказаної земельної ділянки; повідомити чи погоджувалось підприємством вилучення та чи затверджувалось погодження управлінням на вилучення та зміну цільового призначення земельної ділянки лісогосподарського призначення із зазначеним кадастровим номером із долученням відповідних документів.

Згідно з листом Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства від 17.08.2021 № 04-48/1488 управління не надавало погодження на вилучення та зміну цільового призначення, зокрема земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:5085.

Листом від 13.08.2021 № 02-598 ДП «Київське лісове господарство» повідомило заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури про те, що, зокрема, земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:5085 частково розташована на землях державного лісового фонду підприємства (Ірпінське лісництво, квартал 59, вид 5; Планшет № 3, Масштаб 1:10000). Підприємством не надавалося погодження (дозволи) щодо вилучення спірної земельної ділянки із земель лісогосподарського призначення. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:5085 цільове призначення яких змінюється не погоджувалися.

На підтвердження зазначеного ДП «Київське лісове господарство» надало копію фрагмента Планшета № 3 Ірпінського лісництва, масштаб 1:10000, копію таксаційного опису кварталу 59, Ірпінського лісництва, копію фрагменту плану лісонасаджень, масштаб 1:25000; копію наказу Київського обласного та по м. Києву Управління лісового та мисливського господарства від 26.07.2019 «Про затвердження матеріалів лісовпорядкування державних лісогосподарських підприємств, діяльність яких координується Київським обласним та по м. Києву управлінням лісового та мисливського господарства», згідно з яким затверджено матеріали лісовпорядкування 2014-2015 років державних лісогосподарських підприємств, діяльність яких координується Київським обласним та по м. Києву управлінням лісового та мисливського господарства.

Також у матеріалах справи наявні фрагменти з Публічної кадастрової карти України з нанесеними межами кварталу 59 Ірпінського лісництва ДП «Київський лісгосп» і межами його таксаційних виділів відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2014 та 2003 років та межами, зокрема спірної земельної ділянки.

Відповідно до листа Секретаріату Кабінету Міністрів України від 17.08.2021 № 26689/0/2-21 Кабінетом Міністрів України рішень про погодження зміни цільового призначення, вилучення із державної власності, зокрема спірної земельної ділянки не приймалося.

Заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури направив 06.09.2021 до Бучанської РДА листа № 806вих-21, в якому просив вирішити питання щодо звернення Бучанською РДА до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради та громадян. Про результати та вжиті заходи невідкладно проінформувати окружну прокуратуру або повідомити щодо наявних причин, які перешкоджають захисту порушених інтересів держави, з долученням відповідних підтверджуючих документів.

Бучанська РДА листом від 29.09.2021 № 01.3-35/1334 повідомила окружну прокуратуру про відсутність фінансової можливості сплатити судовий збір за подання позовної заяви.

Листом від 01.10.2021 № 1256вих-21 заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури повідомив Бучанську РДА про пред`явлення позову до суду.

Суд вислухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до таких висновків.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ч. 1 ст. 21 ЦК України).

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2018 у справі № 361/2965/15-а, від 09.11.2021 у справі № 542/1403/17).

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч. ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України).

Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України).

Віндикаційний позов це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «юридично» юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом (постанова Верховного Суду від 30.07.2020 у справі № 752/13695/18).

Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.

У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів ст. ст. 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог ст. ст. 387, 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16).

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (про принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю зазначено у п. 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц). Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування з незаконного володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. На підставі такого рішення суду для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно окремо скасовувати запис про державну реєстрацію права власності за відповідачем. Відтак, пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц).

Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (п. п. 84, 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц).

Звертаючись до суду з цим позовом заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області просив усунути перешкоди у здійсненні Бучанською РДА права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення площею 0,1103 га, що розташована в межах с. Дмитрівка Бучанського району Київської області, шляхом визнання недійсним рішення 22 сесії Дмитрівської сільської ради 6 скликання від 18.12.2012 «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 »; усунути перешкоди у здійсненні Бучанською РДА права користування та розпорядження земельною ділянкою лісогосподарського призначення площею 0,1103 га, що розташована в межах с. Дмитрівка Бучанського району Київської області, шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 3435961 від 25.06.2013 з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:5085 та усунути перешкоди у здійсненні Бучанською РДА права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом її повернення на користь держави в особі Бучанської РДА з незаконного володіння ОСОБА_1 , оскільки спірна земельна ділянка лісового фонду вибула з власності держави з порушенням норм законодавства.

На час звернення заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області із цим позовом спірна земельна ділянка перебувала у власності відповідача фізичної особи.

Враховуючи викладене, власник з дотриманням вимог ст. ст. 387, 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Викладене також узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, згідно з яким вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку ст. 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності.

Також Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові вказала на те, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника, включаючи право володіння.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка зареєстрована за ОСОБА_1 , а заступник керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області позовних вимог про витребування спірної земельної ділянки не заявив, тому заявлені ним позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації права власності та повернення спірної земельної ділянки не є ефективним способом захисту права.

Обрання неефективного способу захисту є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Бучанської РДА про усунення перешкоди у здійсненні Бучанською РДА права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом визнання недійсним рішення 22 сесії Дмитрівської сільської ради 6 скликання від 18.12.2012 «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 », про усунення перешкоди у здійсненні Бучанською РДА права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 3435961 від 25.06.2013 з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:5085 та усунення перешкоди у здійсненні Бучанською РДА права користування та розпорядження спірною земельною ділянкою шляхом її повернення на користь держави в особі Бучанської РДА з незаконного володіння ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки позивачем обрано неефективний спосіб захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, та враховуючи, що в задоволенні позову заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Бучанської РДА відмовлено, понесені ним судові витрати у справі, які складаються з судового збору покладаються судом на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 21, 387, 388 Цивільного кодексу України, ст. ст. 5, 13, 19, 48, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог заступника керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області в інтересах Бучанської районної державної адміністрації Київської області до Дмитрівської сільської ради Бучанського району Київської області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Державне підприємство «Київське лісове господарство», про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом визнання недійсним рішення, скасування державної реєстрації права власності, повернення земельної ділянки - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Фінагеєва І. О.