Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2023 Справа №607/6212/22

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Кужель К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради, ОСОБА_2 , треті особи Тернопільська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Великоберезовицька селищна рада, Тернопільська районна держана нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Семененко Сергій Михайлович, звернувся в суд з позовом до Великоберезовицької селищної ради, ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, просить визнати право власності на спадкове майно, а саме: на 1/2 частину житлового будинку з прибудовою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 .

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_4 . Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складалася з відповідної частини житлового будинку АДРЕСА_2 . Даний будинок мав статус колгоспного двору, в якому станом на 15 квітня 1991 року проживали та були зареєстровані ОСОБА_1 , його батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_4 . Померлим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 належало по 1/3 частині будинку як членам колгоспного двору. Після смерті батька спадщину прийняли його мама ОСОБА_4 та брат ОСОБА_2 , та кожен з них успадкував по 1/6 частині вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Вказує, що є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, однак не може оформити спадкових прав через відсутність правовстановлюючого документу про належність цього майна спадкодавцеві. З цих підстав просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказав, що є спадкоємцем після померлого батька ОСОБА_5 , і прийняв спадщину, однак не може оформити право власності на спадкове майно, у зв`язку із відсутністю документа, що посвідчує реєстрацію права власності спадкодавця на нерухоме майно.

Ухвалою судді від 24 травня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10 червня 2022 року.

Ухвалою суду від 10 червня 2022 року із занесенням до протоколу судового засідання залучено до участі в справі в якості третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 06 липня 2022 року витребувано у Тернопільської районної державної нотаріальної контори копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду на 02 вересня 2022 року.

Ухвалою суду від 02 вересня 2022 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради, треті особи Тернопільська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 607/13549/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Ухвалою суду від 27 березня 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради, треті особи Тернопільська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно поновлено та продовжено судовий розгляд.

Ухвалою суду від 20 квітня 2023 року із занесенням до протоколу судового засідання вирішено повернутись до стадії підготовчого провадження, залучено до участі в справі в якості співвідповідача ОСОБА_2 , прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно (№ 607/6992/23) до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 (справа № 607/6212/22), прийнято заяву про зміну підстав первісного позову.

Позивач-відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Семененко С.М. в судове засідання не з`явилася, попередньо подавши заяву, згідно якої позовні вимоги за первісним позовом підтримують, позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом визнають, просять слухати справу без їхньої участі.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Будз Т.В. в судове засідання не з`явилися, подавши попередньо суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримують та просять суд їх задовольнити у повному обсязі. Первісний позов визнають та не заперечують щодо його задоволення.

Представник Великоберезовицької селищної ради в судове засідання не з`явився, попередньо подавши заяву, згідно якої просить проводити судове засідання без участі їхнього представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подавши заяву, у якій просить слухати справу без її участі, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.

Представник третьої особи - Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, попередньо подавши заяву, згідно якої просить проводити судове засідання без участі їхнього представника.

Встановлені судом обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 25 липня 1972 року Острівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. У графі батько у вказаному свідоцтві вказано « ОСОБА_5 », у графі мати « ОСОБА_4 ».

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 28 листопада 1961 року Микулинецьким ЗАГС Тернопільської області. У графі батько у вказаному свідоцтві вказано « ОСОБА_5 », у графі мати « ОСОБА_7 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Виконавчим комітетом Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 22 червня 2017 року.

Згідно довідки № 676 від 10 червня 2019 року, виданої Острівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, встановлено, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку в АДРЕСА_2 . На день смерті ОСОБА_5 на реєстраційному обліку перебувала ОСОБА_4 (дружина), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася, окрім іншого, з частини житлового будинку із прибудовою АДРЕСА_2 , яка належала йому як члену колгоспного двору.

За життя ОСОБА_5 було складено заповіт від 10 грудня 2014 року, який було посвідчено секретарем Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Бриндз М.П. та зареєстровано в реєстрі за №137, згідно якого належний йому житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_2 заповів ОСОБА_1 .

У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_5 , за заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини за законом № 1741 від 01 грудня 2017 року, заведена спадкова справа за № 555/2017. Спадкоємець, який прийняв спадщину за законом, а також прийняв обов`язкову частку у спадщині за фактом спільної реєстрації разом з померлим на день смерті, є дружина померлого ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 .

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року у справі № 607/13549/21, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 13 квітня 2023 року, скасовано рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2022 року та ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 відмовлено.

З метою оформлення права власності на вказане спадкове майно після смерті батька ОСОБА_5 та видачі свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до державного нотаріуса. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової Л.Г. від 14 квітня 2023 року № 726/02-31 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_2 . Відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину була мотивована нотаріусом тим, що відсутні правовстановлюючі документи про належність цього майна спадкодавцеві.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Виконавчим комітетом Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 01 березня 2019 року.

З довідки № 778 від 22 липня 2019 року, виданої Острівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, встановлено, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті постійно проживала і перебувала на реєстраційному обліку в АДРЕСА_2 . На день смерті ОСОБА_4 на реєстраційному обліку перебувала сама.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася, окрім іншого, також із частини житлового будинку із прибудовою АДРЕСА_2 , належної їй як члену колгоспного двору, а також успадкованої після смерті чоловіка ОСОБА_5 .

За життя ОСОБА_4 було складено заповіт від 20 березня 2018 року, який було посвідчено секретарем сільської ради Шмігель М.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №27, згідно якого належну їй земельну ділянку площею 3,27 га для ведення сільського господарства, яка розташована на території Острівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, державний акт: серія IV-TP № 034665, заповіла ОСОБА_3 .

У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 113/2019 після смерті ОСОБА_4 , за заявою дочки померлої ОСОБА_3 про прийняття спадщини за заповітом за № 339 від 19 березня 2019 року. 12 червня 2019 року за № 738 надійшла заява про прийняття спадщини за законом від сина померлої ОСОБА_1 . 22 серпня 2019 року надійшла заява про прийняття спадщини за законом від ОСОБА_2 . Інші спадкоємці не зверталися.

З метою оформлення права власності на вказане спадкове майно після смерті матері та видачі свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса. Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю. від 05 травня 2022 року № 793/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку АДРЕСА_2 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок.

03 травня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , які є спадкоємцями майна померлої матері ОСОБА_4 уклали договір про поділ спадщини, в рамках спадкової справи № 113/2019, заведеної в Тернопільській районній державній нотаріальній конторі, посвідчений державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 229, згідно якого сину померлої - ОСОБА_9 переходить: частка житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_2 , частка якого належала померлій особі, інша частка якого належала ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, дочці померлого ОСОБА_3 : грошові вклади з нарахованими відсотками та компенсаціями АТ «Державний ощадний банк України».

Як вбачається зі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30 жовтня 1989 року, жилий будинок по АДРЕСА_2 з належними до нього будівлями та спорудами належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Тернопільської районної ради народних депутатів № 216 від 26 жовтня 1989 року. На свідоцтві вчинений реєстровий напис, записаний в реєстрову книгу №1 стор. №115, за реєстром № 58 від 30 жовтня 1989 року.

Згідно з інформаційною довідкою № 976 від 30 липня 2021 року, виданою Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з прибудовою АДРЕСА_2 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30 жовтня 1989 року та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 58.

Відповідно до довідки № 507 від 26 липня 2021 року, виданої Великоберезовицькою селищною радою Тернопільської області, будинковолодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_2 станом на 01 липня 1990 року відносилося до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_5 , членами двору були: ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_1 (син).

30 липня 2021 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на зазначений житловий будинок, у якому вказана характеристика будинку, господарських будівель і споруд. Відповідно до експлікації приміщень будинку садового типу, загальна площа приміщень становить 188,4 кв.м., житлова 97,1 кв.м.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Отже, враховуючи те, що станом на 01 липня 1990 року членами колгоспного двору були: ОСОБА_5 голова двору, ОСОБА_4 дружина, ОСОБА_1 син, то в силу ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, кожному з них належали частки по АДРЕСА_3 .

Встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_4 26 лютого 2019 року, тому до правовідносин щодо спадкування після їх смерті застосуванню підлягають норми ЦК України 2003 року.

Відповідно до ст.ст. 1216-1219 Цивільного Кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 за життя склав заповіт, яким заповів належну йому частину житлового будинку АДРЕСА_2 , сину ОСОБА_1 , однак останній спадщину не прийняв, оскільки у встановлений законом строк не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судовим рішенням, яке набрало законної сили, йому відмовлено у визначенні додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 прийняли син - ОСОБА_2 , який у шестимісячний строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, та дружина померлого - ОСОБА_4 , оскільки на день смерті постійно проживала з спадкодавцем та протягом шестимісячного строку з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя склав заповіт відносно належної йому частини будинковолодіння по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , однак останній спадщину не прийняв, спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 є син ОСОБА_2 та дружина ОСОБА_4 , а тому вони успадкували належну померлому 1/3 частину будинковолодіння по АДРЕСА_2 , в рівних частках по 1/6 частині кожен.

Таким чином, встановлено, що на день смерті ОСОБА_4 належала 1/2 частина будинковолодіння по АДРЕСА_2 , зокрема: 1/3 частина належна їй як члену колгоспного двору, 1/6 частина успадкована після смерті ОСОБА_5 , спадкові права на яку не оформила.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 не складала заповіту відносно належної їй частини будинковолодіння по АДРЕСА_2 .

Спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 є дочка ОСОБА_3 та син ОСОБА_1 , які у шестимісячний строк звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини.

Як вбачається з копій матеріалів спадкової справи № 113/2019 до майна померлої ОСОБА_4 , наданих Тернопільською районною державною нотаріальною конторою на запит суду, з заявою про прийняття спадщини після смерті мачухи ОСОБА_4 звертався також ОСОБА_2 .

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_2 не є сином ОСОБА_4 , оскільки у свідоцтві про його народження матір`ю останнього вказана « ОСОБА_7 ». Від-так ОСОБА_2 не належить до першої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 які є спадкоємцями майна матері ОСОБА_4 , уклали між собою договір про поділ належної їм спадщини, згідно якого ОСОБА_1 переходить частка житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_2 .

Враховуючи те, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за життя не складала заповіту відносно належної їй частини будинковолодіння по АДРЕСА_2 , спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину після її смерті є дочка померлої - ОСОБА_3 та син - ОСОБА_1 , останні уклали між собою договір про поділ спадщини, за яким належна померлій частка вищевказаного житлового будинку переходить сину ОСОБА_1 , а тому він успадкував належну померлій 1/2 частину будинковолодіння по АДРЕСА_2 .

Висновки суду по суті заявлених вимог.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що позивач-відповідач ОСОБА_1 та відповідач-позивач ОСОБА_2 не мають можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавцями не було проведено державну реєстрацію права власності на спадкове майно, тому останні змушені звертатися в суд за захистом свої невизнаних прав.

Аналізуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги те, що зазначені сторонами обставини унеможливлюють іншим способом захистити їхні права та інтереси, зважаючи на відмову нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення, а тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 81, 263, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1261, 1268 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV, суд, -

вирішив:

Первісний позов ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради, ОСОБА_2 , треті особи Тернопільська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Великоберезовицька селищна рада, Тернопільська районна держана нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне судове рішення складено 12 червня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

Позивач-відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач-позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач-третя особа: Великоберезовицька селищна рада, вул. Степана Бандери, 26, смт. Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область, .

Третя особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, вул. Котляревського, 27, м. Тернопіль, .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , с. Острів, Тернопільський район, Тернопільська область, РНОКПП НОМЕР_7 .

Головуючий суддяВ. М. Позняк