Справа № 461/2290/23
Провадження № 2/461/1183/23
У Х В А Л А

про передачу справи для розгляду за підсудністю

30.03.2023 м. Львів

Суддя Галицького районного суду міста Львова О.Б. Кротова, розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЙСТЕРНЯ БУДИНКІВ «КВІТКА», в інтересах якого діє адвокат Катрич З.-М.І. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу частки земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

29.03.2023 позивач ТзОВ «МАЙСТЕРНЯ БУДИНКІВ «КВІТКА», в інтересах якого діє адвокат Катрич З.-М.І., звернувся до Галицького районного суду м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача 98802,64 грн., з яких 77553 грн. сума основного боргу, 18541,53 грн. інфляційні втрати, 2708,11 грн. 3% річних, згідно укладеного 02.04.2021 Договору купівлі-продажу 1/25 частки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Після надходження та реєстрації зазначеної позовної заяви, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Ознайомившись з позовною заявою суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, спір між сторонами виник з приводу заборгованості згідно укладеного 02.04.2021 Договору купівлі-продажу 1/25 частки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі №910/10647/18 зазначила таке: «виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном».

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.02.2021 року у справі №911/2390/18 сформулювала правовий висновок про те, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. До спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27-29 ЦПК України.

Приймаючи до уваги, що предметом позову у справі є стягнення заборгованості згідно укладеного 02.04.2021 Договору купівлі-продажу 1/25 частки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , тобто, вимоги позивача виникають з приводу нерухомого майна, за наслідком чого до справи підлягають застосуванню правила територіальної юрисдикції справи за виключною підсудністю на підставі ст. 30 ЦПК України.

Інтерпретація суті конструкції суд, встановлений законом про яку йдеться у статті 6 Європейської конвенції з прав людини наведено Європейським Судом з прав людини у рішенні у справі Сокуренко і Стригун проти України, де Суд наголосив, що фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Таким чином, розгляд справи судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права на розгляд справи суд, встановлений законом та підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 378 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЙСТЕРНЯ БУДИНКІВ «КВІТКА», в інтересах якого діє адвокат Катрич З.-М.І. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу частки земельної ділянки, не підсудна Галицькому районному суду м. Львова, у зв`язку з чим зазначений позов разом з доданими до нього документами необхідно передати на розгляд до Личаківського районного суду м. Львова.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 31, 32, 258-261, 353 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЙСТЕРНЯ БУДИНКІВ «КВІТКА», в інтересах якого діє адвокат Катрич З.-М.І. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу частки земельної ділянки - передати на розгляд до Личаківського районного суду м.Львова.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду небулавручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Б. Кротова