Справа № 357/2603/23
Провадження № 4-с/357/11/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В. П.,

секретар судового засідання Чайка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кички Тетяни Василівни, стягувач Управління комунальної власності Білоцерківської міської ради Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі «Заявник») звернувся до суду з даною скаргою на дії старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кички Т.В. (далі «БМ ВДВС ЦМУ МЮ (м.Київ)»), стягувач Управління комунальної власності Білоцерківської міської ради Київської області (далі «УКВ БМР») про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог Заявник зазначив наступне.

На виконанні БМ ВДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) перебуває виконавче провадження №47310820 із примусового виконання наказу №17/003-12 від 12.03.2012 року про стягнення з Заявника на користь УКВ БМР боргу в розмірі 116403,23 гривень.

Постановою БМ ВДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) від 24.01.2023 року у виконавчому провадженні №47310820 було накладено арешт на все майно Заявника, у тому числі на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 .

Починаючи з 2023 року Заявник не може зняти з указаного рахунку заробітну плату, яку він отримує за роботу в ТОВ «Укрюг».

За таких умов, із посиланням на ст.ст.447-449 ЦПК України та ст.ст.4,12,68-70,74 Закону України «Про виконавче провадження» Заявник просив суд скасувати постанову БМ ВДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) від 24.01.2023 року у виконавчому провадженні №47310820 про арешт майна боржника в частині накладення арешту на грошові кошти, які надходять від ТОВ «Укрюг» , як заробітна плата ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ «Приватбанк».

10.03.2023 року ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання на 23.03.2023 року (а.с. 21).

23.03.2023 року у судовому засіданні Заявник підтримав доводи скарги, надав пояснення аналогічні за змістом скарзі.

23.03.2023 року у судове засідання представники БМ ВДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) та УКВ БМР не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Відзиву, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду від них не надходило (а.с. 28,32,33).

30.03.2023 року у судове засідання Заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про дату судового засідання (а.с. 27). 23.03.2023 року до канцелярії суду Заявником було подано заяву, у якій останній просив розгляд справи здійснювати без його участі (а.с. 29).

30.03.2023 року у судове засідання представник БМ ВДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відзиву, будь-яких заяв, клопотань на адресу суду на час проведення судового засідання від нього не надходило (а.с. 35).

30.03.2023 року у судове засідання представник УКВ БМР не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 30.03.2023 року до канцелярії суду представником УКВ БМР Шабельною Н.М. подано заяву, у якій остання просила розгляд даної справи проводити за її відсутності, при розгляді вимог скарги покладається на розсуд суду (а.с.36).

Згідно з ст.ст.280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи приходить до висновку про те, що вимоги скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

Постановою БМ ВДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) від 24.01.2023 року у виконавчому провадженні №47310820 було накладено арешт на все майно Заявника (а.с. 11,12).

Згідно з довідкою від 01.03.2023 року №49, виданою ТОВ «Укрюг», Заявник дійсно працює в даному підприємстві на посаді майстра виробничої дільниці. Заробітну плату та інші виплати отримує на картку, яка відкрита в АТ КБ «Приватбанк» (рахунок № НОМЕР_1 ) (а.с. 30).

Відповідно до довідки від 22.02.2023 року №Q45Q6J35M67Q0CG1, виданої АТ КБ «Приватбанк», Заявник має у даному банку картку (рахунок № НОМЕР_1 ), на яку отримує зарплатні виплати (а.с. 31).

Заявник звертався до БМ ВДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) із заявою про зняття арешту з банківського рахунку № НОМЕР_1 (а.с. 10).

Листом від 22.02.2023 року №16257 БМ ВДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) повідомило Заявника про те, що підстави для зняття арешту з банківського рахунку № НОМЕР_1 відсутні (а.с. 14-15).

Розглядаючи дану скаргу суд керується наступними нормами права.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 2 ст.321 ЦК передбачено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Порядок звернення стягнення на заробітну плату передбачений розділом IX Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 97 КЗпП України встановлено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.128 КЗпП України, що кореспондується з вимогами статті 26 Закону України «Про оплату праці», при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Отже, держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Також, суд враховує правову позицію Верховного суду, висловлену в постанові від 12.12.2018 року № 399/142/16-ц, згідно якої - якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права особи, яка звернулась до суду, суд, відповідно до викладеної вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні таких спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Як убачається з ч.1 ст.115. ч.5 ст.97 КЗпП України, ст.22. ч.ч.1, 6 ст.24. ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці» своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Отже, накладення арешту на рахунок боржника який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України «Про оплату праці», забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Накладення арешту на грошові кошти на рахунок боржника (позивача у справі), який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат, що призводить до порушення конституційних прав позивача, як працівника.

За таких умов, вимоги Заявника про зняття арешту з рахунку, на який нараховується заробітна плата, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Заявник судових витрат не поніс, відтак питання їх відшкодування судом не вирішувалося.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 259, 263, 266, 268, 272, 273 ЦПК України ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Вимоги скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кички Тетяни Василівни, стягувач Управління комунальної власності Білоцерківської міської ради Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кички Тетяни Василівни від 24.01.2023 року у виконавчому провадженні №47310820 про арешт майна боржника в частині накладення арешту на грошові кошти, які надходять від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрюг», як заробітна плата ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: Управління комунальної власності Білоцерківської міської ради Київської області, місцезнаходження: вулиця Ярмаркова, будинок 1/23, місто Біла Церква, Київська область, 09117, .

Заінтересована особа: старший державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кичка Тетяна Василівна, місцезнаходження: бульвар Олександрійський, будинок 94, місто Біла Церква, Київська область, 09113.

Повне судове рішення складено 30.03.2023 року.

Суддя В. П. Цукуров