Справа № 740/1741/23
Провадження № 2-н/740/239/23
У Х В А Л А

іменем України

30 березня 2023 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Карпусь І.М., розглянувши матеріали заяви приватного підприємства "Хост-Н" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з управління будинком,

встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з управління будинком заперіод з 31 грудня 2019 року по 31 грудня 2022 року в сумі 4 332 грн 47 коп. та 268 грн 40 коп. понесених судових витрат по оплаті судового збору.

Заявник вказує на те, що 23.06.2022 між ним та КП «Служба Єдиного Замовника» укладено договір №М13-В про відступлення прав вимог. Приватне підприємство «ХОСТ-Н» надає послуги з управління багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є споживачем послуг згідно рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , проте плату за споживчі послуги не вносить, в результаті чого утворилася заборгованість за період з 31.12.2019 по 31.12.2022 в розмірі 4 332 грн 47 коп.

Приймаючи рішення за заявою про видачу судового наказу суддя враховує, що наказне провадження це особливий вид цивільного процесу, спрямований на вирішення безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу.

Згідно із ч. 3 ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 3 ст.163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 07.07.2020 (провадження № 14-448цс19), наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника. Процес доказування для першого починається з моменту подання заяви про видачу судового наказу та закінчується прийняттям цієї заяви судом, тоді як для боржника цей процес розпочнеться, якщо він вирішить подати заяву про скасування судового наказу після отримання копії останнього. Звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є правом, а не обов`язком особи, якій належить право вимоги, а також органів і осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 1 ст.165 ЦПК України передбачені підстави для відмови у видачі судового наказу.

Зокрема, відповідно до п. 8 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Перевіривши заяву та додані до неї матеріали, не знаходжу підстав для видачі судового наказу, адже з матеріалів справи не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

У доданих заявником до заяви документах наявний договір, укладений 01.04.2022 між приватним підприємством «ХОСТ-Н» (управитель) та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 в особі ОСОБА_2 , що діє на підставі протоколу зборів б/б, за умовами якого управитель зобов"язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, розташованим за адресою АДРЕСА_1 , а співвласники зобов"язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами договору.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Будь-які докази того, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , а також, що він користується цим об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу до заяви про видачу судового наказу не додано, тоді як за наданими у порядку ч. 5 ст. 165 ЦПК України суду відомостями відділу адміністративно-дозвільних процедур виконавчого комітету Ніжинської міської радивбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Отже, з матеріалів справи не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, а тому відсутні підстави для видачі судового наказу.

Згідно із ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Заявник також не позбавлений права заявити такі вимоги в позовному провадженні.

Керуючись ст. 165, 166 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу Приватному підприємству "Хост-Н" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послугу з управління будинком.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.М. Карпусь