Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1174/20
Провадження № 2/494/34/23
30.03.2023 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
судді - Римаря І.А.,
за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Подорожнього А.С від 21.03.2023 року, який представляє інтереси позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та судових витрат по цивільній справі №494/1174/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання прав власності на спадкове майно,
Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 16.03.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання прав власності на спадкове майно - задоволено частково.

21.03.2023 року адвокат Подорожній А.С, який представляє інтереси позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6500 грн та сплаченого судового збору.

Також, 23.03.2023 року представник відповідача ОСОБА_3 подав заперечення на вищевказану заяву в якому просив відмовити ОСОБА_1 в задоволення заяви щодо стягнення судових витрат.

Сторони у справі, повідомлені належним чином про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання 30.03.2023 року не з`явились. Представники сторін, у заявах від 27.03.2023 року та 28.03.2023 просили розглядати справу за їх відсутності.

Вивчивши заяву адвоката Подорожнього А.С та заперечення на заяву адвоката Фомічва І.О. , дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Згідно положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на

правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`ятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Березівського районного суду Одеської області від 16.03.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання прав власності на спадкове майно задоволено 2 вимоги позивача немайнового характеру , а саме: встановлено факт сумісного проживання та визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину. Водночас, вимога про визнання за ОСОБА_1 право власності на частину спадкового будинку від померлої ОСОБА_4 залишена без задоволення.

Судом встановлено, що між адвокатом Подорожнім А.С та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги №25/07 від 27.07.2019 року на суму 6500 грн.

Суд вважає зазначити, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, об`єм доказової бази, пропорційність витрат, беручи до уваги, що позов задоволено частково, та керуючись принципами справедливості та розумності, суд вважає за можливе визначити розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3500 грн., які належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Що стосується стягнення судового збору з відповідача на користь позивача, то суд враховує той факт, що відповідач є інвалідом другої групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 .

Пунктом 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено наступне: якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, у зв`язку із звільненням відповідача від сплати судового збору, тому судовий збір за дві вимоги у розмірі 840,80 грн та 992,40 грн., а разом 1833 грн 20 коп, слід компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Подорожнього А.С, який представляє інтереси позивача ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та судового збору по цивільній справі №494/1174/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання прав власності на спадкове майно. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот ) гривень 00 коп.

Стягнути з Держави на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 1 833 (одна тисяча вісімсот тридцять три) гривні 20 копійок.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя І.А.Римар