Справа№592/4482/23
Провадження №2/592/1211/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 28.03.2011. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 39000 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3 договору, де зазначено, що відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 20.03.2023 має заборгованість у розмірі 48839 грн 31 коп., яка складається з наступного: 40322,22 грн заборгованість за тілом кредита; 8517,09 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 28.03.2011 в розмірі 48839 грн 31 коп. та судові витрати в сумі 2684 грн.

Відповідач ОСОБА_1 , якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подавав.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.03.2011 між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н шляхом оформлення і підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. За умовами договору відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який збільшив до 39000 (а.с. 24, 26).

Згідно розрахунку, наданого позивачем, непогашена заборгованість за договором б/н від 28.03.2011 станом на 20.03.2023 утворилася заборгованість у розмірі 48839,31 грн, з яких: 40322,22 грн - заборгованість за тілом кредита, 8517,09 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с. 5-23).

Відповідно до статті 1054 ЦК України,- за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України,- зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.

У заяві, підписаній відповідачем ОСОБА_1 відсутні умови договору про погоджений між сторонами розміру відсотків за договором.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за договором у визначеному розмірі, про сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17.

Позивач не надав доказів в обґрунтування стягнення суми заборгованості за відсотками за користування кредитом - 8517 грн 09 коп.

Крім того, за положеннями ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

Суд не бере до уваги як доказ встановлення розміру відсотків Паспорт споживчого кредиту, оскільки він є способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, що узгоджується з висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду викладеним у постанові від 23.05.2022 у справі № 393/126/20.

Крім того, Паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка була надана ОСОБА_1 була актуальною лише до 14.12.2021, більш того паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем через десять років після отримання кредиту, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування.

З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме - стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту по кредитному договору б/н від 28.03.2011 у розмірі 40322,22 грн.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2215 грн 94 коп. (40322,22 грн х 2684 грн : 48839,31 грн).

На підставі викладеного та керуючись ст. 509, 524, 526, 536, 546, 549, 550, 551, 611, 612 ЦК України, ст. 3, 10, 11, 76 - 81, 89, 133, 141, 209, 229, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, ) заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 28.03.2011 у розмірі 40322 грн 22 коп. та 2215 грн 94 коп. повернення судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Б. Князєв