Справа № 724/881/23
Провадження № 2/724/277/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Скрипника С.М.

за участю секретаря судового засідання: Писанюк Я.П.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Німичко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за природній газ,-

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2023 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» Попов В.Д., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за природній газ, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за спожитий природний газ в сумі 3157 гривень 36 копійок, судовий збір та вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 2500 від 30.09.2015 року затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам.

Згідно з п. 1.1 Типового Договору визначено, що він є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником.

Згідно з п. 1.2 Типового Договору визначено, що умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, затверджених постановою національної комісії від 30 вересня 2015 року № 2496 та є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Згідно п. 1.3 Типового договору визначено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору.

ТОВ «Чернівцігаз Збут» в порядку, передбаченому Правилами розмістив на своєму сайті Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, а також надіслав всім побутовим споживачам заяви-приєднання із супровідним листом по формі, встановленій у Постанові НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500, яку споживачам необхідно було підписати та повернути в ТОВ «Чернівцігаз Збут».

Згідно з вимогами Правил, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ або факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору постачальником відповідно до вимог цих Правил.

У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником споживач немає права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу газу на його об`єкт.

Зазначають, що в даному випадку відповідач не подавав до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на її об`єкт, відбір природного газу з газорозподільної системи не припиняв, фактично проводив споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 та частково сплачував за поставлений йому газ, що окремо та в сукупності засвідчує факт згоди відповідача про приєднання до умов Типового договору.

Тому, зазначають, що між ТОВ «Чернівцігаз Збут» та споживачем ОСОБА_2 був укладений договір постачання природного газу побутовим споживачам на невизначений строк шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов цього Договору за місцем його виконання: АДРЕСА_1 .

Також вказують, що до позовної заяви додані всі документальні докази щодо споживання природного газу відповідачем за вищевказаною адресою, які підтверджують факт надання та отримання (споживання) відповідачем природного газу, а саме довідку Оператора ГРМ про підтвердження факту споживання природного газу відповідачем , витяг оператора ГРМ з персоніфікованих даних відповідача про фактичний об`єм природного газу розподіленого Оператором ГРМ, виписку банківських платежів, яка підтверджує отримання позивачем коштів від відповідача про оплату послуг споживання ним природного газу, що свідчить про сам факт згоди споживача про приєднання до умов договору на постачання природного газу та фактичне надання та отримання природного газу саме ОСОБА_2 ..

Проте, в результаті неналежної оплати за природний газ за період з листопада 2021 року по лютий 2023 року у відповідача утворилась заборгованість за природний газ, яка станом на день подання позову не сплачена і складає 3157,36 гривень, сума оплати та заборгованість вказані в довідці про розрахунок боргу, а також здійснити розподіл судових витрат, а саме стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір, та вирішити питання стягнення витрат на правничу допомогу.

Підтримуючи вищевикладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 25.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

18 травня 2023 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 , інтереси якого представляє ОСОБА_3 , надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач погоджується з тим, що між ним та позивачем наявні правовідносини передбачені цивільним законодавством, так як він не подавав до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, відбір природного газу з газорозподільної системи не припиняв, що відповідно до вимог ст.633,634,641,642 ЦК України, свідчить про укладення між сторонами договору постачання природного газу побутовим споживачам на невизначений строк. Однак, відповідач не погоджується із наявною заборгованістю, вважає її не обґрунтованою та не законною, так як позивачем в розрахунку заборгованості зазначено невірні об`єми спожитого газу у період з листопада 2021 року по квітень 2022 року.

Зазначає, що відповідно до вимог закону та умов типового договору розподіл природного газу відповідач щомісяця надавав показники оператору ГРМ, зокрема і в період з листопада 2021 року по квітень 2022 року, а також всі показання зафіксовувалися у книжці абонента № НОМЕР_1 . Однак, позивачем не надано доказів того, що наявна заборгованість є правдивою та законною, а також не вказав яким саме шляхом здійснювалося визначення показників фактичного спожитого природного газу.

Вказує, що позивач повинен був виставити відповідачу остаточний рахунок з урахуванням усієї непогашеної суми заборгованості не пізніше ніж через шість тижнів після виключення побутового споживача з реєстру його споживачів в інформаційній платформі, однак позивач даних дій не вчинив і фактично відповідач під час зміни постачальника не знав про наявну в нього заборгованість. Загалом, повідомлення про наявну заборгованість відповідач отримав 16.01.2023 року, тобто майже через рік після зміни постачальника, і як наслідок відповідач був позбавлений можливості з`ясування дійсних фактичних показників об`єму спожитого природного газу таза потреби здійснення перерахунку.

В даному випадку позивач не припиняв постачання газу відповідачу, не здійснював жодних повідомлень про наявність заборгованості, а відповідачем без жодних труднощів було укладено договір з новим постачальником газу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», що може свідчити про відсутність заборгованості у відповідача перед ТОВ «Чернівцігаз Збут» на момент зміни постачальника газу. Відповідач повністю сплачував за фактично спожитий природній газ, тому нарахована заборгованість є незаконною, тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Також зазначає, що зважаючи на складність справи, час витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг виконаних робіт та ціни позову, вважає розмір судових витрат в сумі 6000 гривень необґрунтованим та неспівмірним з вказаними критеріями.

У відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_1 посилається на те, що доводи, викладені представником відповідача у відзиві є необґрунтованими та такими, що не спростовують заявлених позовних вимог. Вказує, що сторона відповідача не заперечує щодо наявності між сторонами правовідносин, передбачених цивільним законодавством та факт споживання природного газу відповідачем, а тільки не погоджується із загальним розподіленим його об`ємом.

Зазначає, що з 01.07.2015 року ліцензовану діяльність з постачання газу проводить ТОВ «Чернівцігаз Збут» (як постачальник газу) а ліцензовану діяльність з розподілу газу (транспортування, встановлення вузлів обліку газу, облік газу тощо)проводить АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» (як оператор ГРМ), таким чином, визначення обсягів спожитого побутовими споживачами природного газу відноситься до виключної компетенції оператора ГРМ. Представником відповідача до відзиву на позов не було надано жодних доказів, які б підтверджували розбіжність та намагання відповідача врегулювати ці розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого відповідачем природного газу у спосіб, встановлений договором розподілу природного газу.

Надані представником відповідача копії документів жодним чином не підтверджують неправильність ведення оператором ГРМ обліку природного газу, неправильність нарахування постачальником вартості спожитого природного газу, наявності між сторонами спору щодо величини об`єму спожитого відповідачем природного газу. При цьому, постачальник для проведення нарахування за газ всім споживачам керується виключно інформацією щодо обсягів спожитого газу споживачами, яка надається йому оператором ГРМ та зобов`язаний здійснювати відповідне визначення вартості вказаного оператором ГРМ об`єму газу та зазначити його в рахунку на оплату.

Щодо розміру витрат на правову допомогу, то такі заперечення представника відповідача є передчасними, оскільки позивач виключно дотримався вимог ст.134 ЦПК України, а керуючись ст.141 ЦПК України в позовній заяві зазначив, що надання доказів, щодо витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги, выдбудеться протягом п`яти днів після ухвалення відповідного рішення по справі.

Враховуючи вищевикладене просив задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, посилався на те, що доводи представника відповідача є повністю безпідставними та не відповідають вимогам чинного законодавства, ґрунтуються виключно на припущеннях та у відповідності до ст.ст.77-81 ЦПК України не підтверджені по справі жодними належними, достовірними, допустимими та достатніми доказами, при цьому, наведені у відзиві заперечення спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідаючи на запитання заявлені представником відповідача у відзиві на позовну заяву в порядку ст.93 ЦПК України, представник позивача зазначив, що відповідачу ОСОБА_2 16 січня 2023 року було надіслано повідомлення про наявність простроченої заборгованості за природний газ в сумі 3157,36 гривень, що підтверджується листом від 16.01.2023 року, наявного в матеріалах справи. Щодо повідомлення про можливе відключення газопостачання в разі не сплати боргу, то зазначив, що здійснення припинення газопостачання споживачам за наявності заборгованості є правом постачальника, а не його обов`язком. Крім того, відповідно до Закону України «про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, постачальнику природного газу забороняється вчиняти заходи з припинення газопостачання у зв`язку із наявністю заборгованості. Позивачем здійснені всі необхідні дії для погашення споживачем заборгованості за спожитий природній газ, шляхом направлення повідомлення про наявність заборгованості, яке було залишено відповідачем без задоволення.

Просив задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала, підтримала доводи викладені у відзиві на позовну заяву, та додатково пояснила суду, що позивач незаконно та необґрунтовано вказує на наявність у відповідача заборгованості за природний газ, так як ОСОБА_2 відповідно, за вказаний у позовній заяві період, повністю сплачував за фактично спожитий природний газ, що підтверджується копіями квитанцій про оплату послуг та копією його абонентської книжки.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши доводи викладені у відзиві на позовну заяву, та відповіді на відзив, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як стверджує позивач та не заперечував представник відповідача, ТзОВ «Чернівцігаз Збут» є постачальником природного газу за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_2 - споживачем з 30.09.2015 року, що також підтверджується довідкою про підтвердження факту споживання природного газу споживачем та наявного у нього діючого постачальника газу, витягом з персоніфікованих даних про фактичний об`єм природного газу поставленого побутовому споживачу його постачальником (ТзОВ «Чернівцігаз Збут»).

Внаслідок порушення умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачем, а саме неналежної оплати за природний газ у ОСОБА_2 виникла заборгованість за період з листопада 2021 року по лютий 2023 року, яка становить 3157,36 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.12).

З витягу з персоніфікованих даних про фактичний об`єм природного газу, вбачається об`єм розподіленого природного газу, який поставлений споживачу ОСОБА_2 його постачальником ТзОВ «Чернівцігаз Збут» в період з листопада 2021 року по квітень 2022 року (а.с.13).

Як вбачається із довідки про підтвердження факту споживання природного газу споживачем та наявного у нього діючого постачальника газу, постачання природного газу споживачу ОСОБА_2 по 30.04.2022 року проводило ТзОВ «Чернівцігаз Збут» (а.с.14).

16 січня 2023 року ОСОБА_2 було надіслано досудове попередження про врегулювання спору, які за словами представника позивача, та як вбачається із матеріалі справи, залишені відповідачем без реагування (а.с.15).

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями комунальних послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про ринок природного газу» господарська діяльність на ринку природного газу, пов`язана з його транспортуванням, розподілом, зберіганням, наданням послуг установки LNG, постачанням природного газу, провадиться за умови отримання відповідної ліцензії.

Відповідно до постанови НКРЕКП від 28.05.2015 року № 1641 «Про видачу ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом ТОВ "Чернівцігаз збут» позивачу видано ліцензію на право провадженнягосподарськоїдіяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території Чернівецької області.

Згідно постанови НКРЕКП від 08.09.2015р. № 2283 «Про переоформлення ліцензій на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданих ПАТ «ЛУГАНСЬКГАЗ», ТОВ «КИЇВОБЛГАЗ ЗБУТ», ТОВ «ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ», ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» та ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» позивачу переоформлено ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на безстрокову.

Згідно постанови НКРЕКП від 16.05.2017р. № 653 (із змінами) «Про видачу ліцензії на постачання природного газу ТОВ «Чернівцігаз збут» позивач має ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

У п.п. 3, 4 розділу І Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р.№ 2496, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за № 1382/27827, зі змінами та доповненнями (надалі - Правила), зазначено, що постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених законодавством України.

Договір згідно ч. 1 ст. 626 ЦК Україниє домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.633, ч. 1 ст.634 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015№ 2500, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015р. за № 1386/27831.

Згідно п. 1.1. розділу І типовий договір є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником.

На час виникнення відносин між сторонами у 2015 році у п. 1.3. розділу І Типового договору передбачено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634,641,642 Цивільного кодексу Українина невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору).

Згідно абз. 3 п. 2 розділу ІІІ Правил договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633,634,641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 4 розділу ІІІ Правил (на час виникнення відносин між сторонами у 2015 році) якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватися документально, за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Відповідно до п. 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРС доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. № 2498, у порядку, визначеному цим розділом.

Згідно п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відповідно до п. 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Отже, зважаючи на викладене, фактом згоди споживача про приєднання до умов цього Договору та його укладення можуть бути як заява-приєднання до умов договору, так і сплата рахунка Оператора ГРМ, так і будь-які інші докази на підтвердження споживання природного газу споживачем.

Таким чином, хоч ОСОБА_2 і не повернув товариству підписану заяву-приєднання, проте здійснив та здійснює фактичне користування послугами та провів часткову оплату за надані послуги, такі дії останнього свідчать про приєднання до Типового договору, та засвідчують про фактичне укладення відповідачем договору постачання природного газу, що і не оспорюється відповідачем.

Щодо доводів представника відповідача про те, що позивач незаконно та необґрунтовано вказує на наявність у відповідача заборгованості за природний газ, так як ОСОБА_2 відповідно, за вказаний у позовній заяві період, повністю сплачував за фактично спожитий природний газ, що підтверджується копіями квитанцій про оплату послуг та копією його абонентської книжки, то суд зазначає наступне.

Згідно з правилами побутовий споживач зобов`язаний зокрема забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць, а оплата рахунка (платіжного документа) постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.

У п. 24 розділу ІІІ Правил передбачено, що розрахунковим періодом за договором постачання природного газу побутовим споживачам є календарний місяць, крім випадку зміни постачальника відповідно до розділу V та VІ цих Правил, коли для попереднього постачальника розрахунковий період має визначатися як сума газових діб місяця, що передували даті зміни постачальника, а для нового - як сума газових діб місяця, наступних за датою зміни постачальника.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

З 01.07.2015 року ліцензовану діяльність з постачання газу (відносини купівлі-продажу) проводить ТОВ "Чернівцігаз Збут" (як постачальник газу) а ліцензовану діяльність з розподілу газу (транспортування, встановлення вузлів обліку газу, облік газу) проводить АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернівцігаз" (як Оператор ГРМ).

Главою 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ) встановлений порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення.)

Відповідно до пункту 1 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Пунктами 4 та 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.

Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягурозподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди в судовому порядку. Для вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Таким чином, визначення обсягів спожитого побутовим споживачем природного газу відноситься до виключної компетенції Оператора ГРМ.

Проаналізувавши матеріали справи судом встановлено, що відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність розбіжностей та намагання відповідача врегулювати ці розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого відповідачем природного газу, враховуючи те, що ще 16 січня 2023 року відповідачу було направлено вимогу про сплату наявної заборгованості за спожитий природний газ, однак жодних дій щодо врегулювання розбіжностей між фактично отриманим та фактично сплаченим об`ємом природного газу ОСОБА_2 не вчинив.

Матеріали справи не містять доказів, що відповідач звертався до Оператора ГРМ або суду щодо врегулювання розбіжностей у частині визначення об`єму розподіленого природного газу, при цьому постачальник для проведення нарахування за газ всім споживачам керується виключно інформацією щодо обсягів спожитого газу споживачами, яка надається йому Операторм ГРМ та зобов`язаний здійснювати відповідне визначення вартості вказаного Операторм ГРМ об`єму газу та зазначити його в рахунку на оплату.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.08.2018 року у справі №296/6536/17, в якій також зазначено, що дії підприємства з постачання газу не можуть вважатись такими, що порушували права та інтереси споживачів, в частині не правильного обліку природного газу, до моменту поки не буде визнано протиправними відповідні дії Оператора ГРМ, на якого законодавством в імперативному порядку покладено обов`язок здійснення обліку природного газу, зокрема за об`єктами споживання побутових споживачів.

Дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз» щодо здійснення обліку природного газу за об`єктом будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не визнано протиправними.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» не отримує дані щодо обсягів споживання природного газу побутовими споживачами безпосередньо від побутових споживачів, а отримує їх лише опосередковано, тобто через Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернівцігаз», тому за відсутності доказів щодо неправомірності нарахованих обсягів природного газу оператором газорозподільної системи, всі дані щодо обсягів споживання природного газу є правомірними.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 08 серпня 2018 року у справі № 296/6536/17-ц (провадження № 61-10770св18).

Тобто, за відсутності належних та допустимих доказів щодо неправомірності нарахованих обсягів природного газу Оператором ГРМ, всі дані щодо обсягів споживання природного газу є правомірними, тому дії позивача, які полягають у здійсненні визначення вартості вказаного Операторм ГРМ об`єму газу, спожитого ОСОБА_2 є повністю правомірними, відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи.

Суд відхиляє як докази, подані відповідачем копії фіскальних чеків, а також копії аркушів із написами «показання лічильника» як доказ обсягу спожитого газу та повної оплати за спожитий газ, оскільки відповідачем не надано будь-яких доказів, які б підтверджували відповідність таких записів фактичним показникам приладу обліку газу.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду заперечень щодо здійсненого Постачальником розрахунку заборгованості, а також доказів погашення заборгованості чи розірвання договору. Зазначений розрахунок відповідачем будь-якими доказами спростований не був.

При цьому суд звертає увагу відповідача, що згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, зазначений розрахунок обґрунтований належним чином і не спростований відповідачем.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди Іта ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

За змістом частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Відповідач ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 26.11.2010 року, тому з нього не може бути стягнуто судовий збір.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень,але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.Межі цього обов`язку можуть бути різними, й міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявінта інші проти України» (SeryavinandOthersv.Ukraine)від 10.02.2010року,заява №4909/04).

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76-80, 259, 263, 264, 273, 279 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за природній газ - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» (58018, м. Чернівці, вул. Воробкевича Сидора, 1А, код ЄДР 39584988) заборгованість за природний газ в розмірі 3157 (три тисячі сто п`ятдесят сім) гривень 36 копійок (поточний рахунок № НОМЕР_4 в АТ «Банк Альянс», МФО 300119).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз Збут» (58018, м. Чернівці, вул. Воробкевича Сидора, 1А, код ЄДР 39584988).

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 14 червня 2023 року.

Суддя: Сергій Миколайович СКРИПНИК