Справа № 690/523/22
Провадження № 2/690/37/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 березня 2023 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Руденко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, повноваження якого підтверджується ордером серії СА № 1032421 від 24.07.2022 року, звернувся до Ватутінського міського суду Черкаської області з даним цивільним позовом за змістом якого просить:

-визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , квартиру АДРЕСА_1 , та поділити її у рівних частках;

-визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50,7 кв.м.;

-визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50,7 кв.м.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за час перебування в шлюбі сторони за спільні кошти придбали спірне майно двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 . На даний час шлюбні відносини сторін припинені, а позивач не має можливості ні зареєструвати своє місце проживання в спірній квартирі, ні користуватися нею.

Ухвалою від 14.11.2022 року відкрито провадження у справі, її учасників повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами загального позовного провадження, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193 ЦПК України.

Ухвалою від 06.02.2023 року за клопотанням представника позивача в приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Побіянської Н.Б. витребувано належним чином завірені копії документів щодо набуття ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: договору купівлі-продажу від 07.09.2021 року (серія та номер 2766) та заяви (згоди) чоловіка ( ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на купівлю цієї квартири.

Згідно п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до інформації Ватутінської міської ради Черкаської області місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , тож примірник позовної заяви з додатками на ім`я відповідача надсилались за даною адресою, однак поштові відправлення адресату не вручено.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились.

Представником позивача через підсистему «Електронний суд» надіслано заяву про розгляд справи за відсутності позивача, підтримання позовних вимог, та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, в розумінні п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в підготовчі засідання 12.12.2022 року, 04.01.2023 року, 23.01.2023 року, 06.02.2023 року та в судові засідання 27.02.2023 року, 15.03.2023 року не з`явилась, причину неявки не повідомила, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надіслала, клопотань від її імені про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З огляду на вказане, судом 15.03.2023 року постановлено ухвалу про проведення розгляду даної справи у заочному порядку.

На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України наявні підстави для вирішення судом справи за наявними матеріалами.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що сторони з 07.10.2016 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 11.08.2022 року в справі № 690/208/22, яке 13.09.2022 року набрало законної сили.

За час перебування в даному шлюбі ОСОБА_3 набула право приватної власності на нерухоме майно квартиру загальною площею 50,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 07.09.2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу Черкаської області Побіянською Н.Б., зареєстрованим в реєстрі за № 2766.

За змістом заяви-згоди ОСОБА_1 , достовірність підпису якого на ній 18.08.2021 року засвідчено компетентними органами Чеської Республіки, позивачем надано згоду на придбання його дружиною ОСОБА_3 будь-якого нерухомого майна на території України, що відповідає їх спільному волевиявленню та інтересам.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.10.2022 року № 312487288 ОСОБА_3 є єдиним власником вищевказаного нерухомого майна.

Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюються Конституцією України, Цивільним та Сімейним кодексами України (далі ЦК та СК України, відповідно).

Положеннями ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом ч. 3 ст. 368 ЦК України, ч.ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Положеннями ч. 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

За змістом постанови Верховного Суду від 04.03.2021 року в справі № 343/1294/18 розірвання шлюбу не тягне за собою зміну правового статусу майна подружжя. Таке майно залишається їх спільною сумісною власністю. Тобто лише після вирішення питання про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю, виділення конкретних часток кожному зі співвласників, таке майно набуває статусу спільної часткової власності чи особистої приватної власності.

Водночас учасниками справи правовий статус спірного нерухомого майна квартири загальною площею 50,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , як спільного сумісного майна подружжя сторін, не оспорювався.

Положеннями ч. 1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Враховуючи відсутність спору між сторонами щодо рівності часток майні, що є предметом поділу, суд вважає, що частка кожного з них у даному майні становить 1/2.

Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог, шляхом визнання спірного майна об`єктом спільної сумісної власності та поділу його між сторонами в рівних частках, що матиме наслідком, припинення права спільної сумісної власності на нього.

Задовольняючи позовні вимоги суд, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір за подачу даної позовної заяви в розмірі 2 989 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 20 коп., що підтверджується дублікатами квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» від 31.10.2022 року № 0.0..1, від 10.11.2022 року № 0.0..1, оскільки підстав для звільнення ОСОБА_3 від його сплати, судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 89, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 270, 272, 273, 354-355, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 об`єкт нерухомості квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 50,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири загальною площею 50,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на об`єкт нерухомості квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 989 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 20 коп.

Копію заочного рішення надіслати учасникам справи.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Ватутінським міським судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право; на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду; на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрація місця проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 11.11.2004 року Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя Линдюк В.С.