ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/773/22
Провадження №2-і/477/2/23
УХВАЛА

про стягнення штрафу

(як засобу процесуального примусу)

29 березня 2023 року місто Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі судді Глубоченка С.М., розглянувши питання застосування заходів процесуального примусу відносно Шевченківського сільського голови Миколаївської області ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2022 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Частиною шостою статті 187 ЦПК України передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Згідно пункту 7 частини першої статті 2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, який на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради, забезпечує формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи.

Відповідно до статті 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

За частиною сьомою статті 187 ЦПК України, інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

На виконання приписів частини шостої статті 187 ЦПК України судом до Шевченківської сільської ради Миколаївської області 14 вересня 2022 року, 01 листопада 2022 року, 21 грудня 2022 року, як органу реєстрації, надіслано запити про зареєстроване місце проживання відповідача.

У зв`язку з ненаданням відповіді на запити суду, 25 січня 2023 року на адресу Шевченківської сільської ради Миколаївської області та Шевченківського сільського голови Миколаївської області Олега Пилипенка надіслано лист №03-01/2/2023, яким наголошено на необхідності виконання законних вимог суду та попереджено про відповідальність за перешкоджання судочинству.

07 березня 2023 року судом, з метою визначення підсудності справи та відкриття провадження у справі, в черговий раз надіслано до Шевченківської сільської ради Миколаївської області запит про зареєстроване місце проживання відповідача.

Станом на 28 березня 2023 року будь-яких відповідей чи повідомлень в межах зазначеної справи від Шевченківської сільської ради Миколаївської області не надходило.

З 27 березня 2023 року суду надано доступ до Єдиного державного демографічного реєстру, що дало право суду сформувати відповідні відомості з указаного реєстру засобами підсистем ЄСІТС «Електронний суд» та вирішити питання про відкриття провадження у справі без відповіді органу реєстрації (Шевченківської сільської ради Миколаївської області).

Ухвалою суду від 28 березня 2023 року провадження у справі відкрито.

З огляду на викладене, строк відкриття провадження у справі та розгляду справи по суті, який регламентовано відповідними процесуальними нормами, порушено уповноваженим органом реєстрації через ненадання відповіді на запити щодо реєстрації місця проживання відповідача у справі, що позбавило суд своєчасно з`ясувати питання підсудності спору, що виник між сторонами саме Жовтневому районному суду Миколаївської області та призвело до необґрунтованого затягування строку розгляду справи по суті та відповідного порушення прав позивача у даній справі.

29 березня 2023 року головуючим у справі порушено питання про застосування заходів процесуального примусу та подано відповідне подання про виділення його в окреме провадження.

Згідно статті 55 Конституції України Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно частини першої статті 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом (стаття 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року (п.п.22, 23) право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

Згідно частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до частини першої статті 11 та частини першої статті 12 Закону, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

За змістом статті 37-1 Закону, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі делеговані повноваження як формування та ведення реєстру територіальної громади відповідно до закону.

Відповідно до статті 38 Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема сприяння діяльності органів суду.

Оскільки судом установлено, що Шевченківська сільська рада Миколаївської області з 14 вересня 2022 року по 28 березня 2023 року не виконала процесуальний обов`язок, передбачений частиною сьомою статті 187 ЦПК України, що стало перешкодою позивачу у доступі до правосуддя та розгляду справи у розумні строки, суд дійшов висновку про наявність у діях органу реєстрації Шевченківської сільської ради Миколаївської області бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

У свою чергу, статтею 42 Закону визначено повноваження сільського, селищного, міського голови.

Так, за змістом частини четвертої цієї статті, сільський, селищний, міський голова, зокрема: забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства; здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів, тощо.

Аналізуючи вищевикладені положення нормативного акту, що регулює діяльність органів місцевого самоврядування, до яких віднесено також Шевченківську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області, вбачається, що саме сільський голова є особою, відповідальною за здійснення виконавчими органами сільської ради своїх повноважень, в тому числі й обов`язків, що визначені низкою законів України та нормами процесуальних кодексів, зокрема й в частині надання відомостей про реєстрацію місця проживання осіб.

Відповідно до інформації, розміщеної на сайті Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області на виконання приписів Закону України «Про доступ до публічної інформації», головою Шевченківської об`єднаної територіальної громади з 2020 року є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане також підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

З огляду на зазначені вище обставини, ОСОБА_1 є відповідальною особою у відносинах Шевченківської сільської ради Миколаївської області з органами державної влади, складовою яких є органи правосуддя в Україні.

Відповідно до статті 143 ЦПК України процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства є заходами процесуального примусу.

Частиною першою та другою статті 144 ЦПК України визначено, що заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Згідно пункту 2 частини першої статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Ураховуючи зазначене та систематичність невиконання приписів процесуального законодавства та законних вимог суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування до Шевченківського сільського голови Миколаївської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходів процесуального примусу за допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству у виді штрафу у розмірі 1 (одного) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет 2023 року» на рівні 2 684,00 грн.

Керуючись статтями 143, 148, 260, 261 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до Шевченківського сільського голови Миколаївської області Пилипенка Олега Валерійовича заходи процесуального примусу у виді штрафу за допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Стягнути в дохід державного бюджету з ОСОБА_1 штраф у сумі 1 (одного) розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 684,00 грн.

Строк пред`явлення ухвали до виконання в частині стягнення штрафу протягом трьох років.

Боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за місцем проживання в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Стягувач Державна судова адміністрація України, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 26255795.

Реквізити для сплати штрафу:

Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/21081100

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UA0026007

Код класифікації доходів бюджету: 21081100

Призначення платежу штраф (як засіб процесуального примусу) накладений на ОСОБА_1 за ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 29 березня 2023 року по справі №477/773/22 (провадження 2-і/477/2/23).

Згідно частини шостої статті 148 ЦПК України Жовтневий районний суд Миколаївської області може скасувати зазначену ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, стосовно якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО