Справа № 2-395/11 Головуючий у 1 інстанції Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/811/2941/22 Доповідач в 2-й інстанції Ніткевич А. В.
УХВАЛА

20 березня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

перевіривши за наявними матеріалами справи клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про повернення апеляційної скарги Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2022 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 05.04.2017 року у справі за позовною заявою військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави Міністерства оборони України в особі державного підприємства Міністерства оборони України "Львівський завод збірних конструкцій" до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу приміщення ангару та зобов`язання відповідача звільнити земельну ділянку, -

встановив:

Оскаржуваною ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2022 року визнано відсутність на здійснення представництва Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону та Міністерства оборони України у цивільній справі заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 05.04.2017 року у справі № 2-395/11 за позовною заявою військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави Міністерства оборони України в особі державного підприємства Міністерства оборони України "Львівський завод збірних конструкцій" до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу приміщення ангару та зобов`язання відповідача звільнити земельну ділянку.

Ухвалу оскаржила Львівська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону, в особі заступника керівника Р.Бучка., подавши 18.11.2022 (конверт) апеляційну скаргу.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 03 січня 2023 року задоволено клопотання заступника керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, поновлено апелянту строк на апеляційне оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2022 року.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2022 року.

27.01.2023 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 про повернення апеляційної скарги на підставі п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України. У клопотанні покликається на ст. 353 ЦПК України, яка встановлює вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, при цьому у такому відсутня ухвала про визнання відсутності повноважень на здійснення представництва. Також зазначає, що в ухвалі Шевченківського районного суду м. Львова від 26.10.2022 суд вказав, що ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Перевіривши матеріали справи та подане клопотання суд приходить такого висновку.

Згідно норм процесуального закону, подання апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно із частиною другою статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Таким чином, дійсно стаття 353 ЦПК України встановлює вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч. 2 ст. 353 ЦПК України).

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких ухвал місцевого суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення у справі.

В свою чергу, У статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно із пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом із тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Статтею 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи № 2-395/11 позовна заява до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу приміщення ангару та зобов`язання відповідача звільнити земельну ділянку подана військовим прокурором Львівського гарнізону в інтересах держави Міністерства оборони України в особі державного підприємства Міністерства оборони України "Львівський завод збірних конструкцій".

Вважаючи, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2022 року у цій справі порушено її права, Львівська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону, оскаржила таку в апеляційному порядку.

Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ст. 357 ЦПК України).

Про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку

В свою чергу, слідуючи нормам ЦПК України, у контексті відкриття апеляційного провадження у справі та можливості після цього повернення апеляційної скарги, колегія суддів приходить переконання про те, що у випадку відкриття апеляційного провадження на відповідне судове рішення, питання повернення відповідної апеляційної скарги вирішуватися не може, за таких обставин, суд може лише закрити апеляційне провадження відповідно до статті 362 ЦПК України.

Крім цього, ухвала про відкриття апеляційного провадження у касаційному порядку не оскаржується.

Іншими словами, системний аналіз норм процесуального права свідчить про те, що відкривши апеляційне провадження, суд дає правову оцінку спірним правовідносинам, перевіряє законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення у межах доводів апеляційної скарги, при цьому, питання повернення апеляційної скарги не може бути вирішено.

Враховуючи наведене, підстави для задоволення клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про повернення апеляційної скарги Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2022 року, відсутні.

Керуючись ст. ст. 356, 357 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про повернення апеляційної скарги Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2022 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк