Справа № 523/9318/23
Провадження №4-с/523/61/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеси) Іскра С.І.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із вказаною скаргою, поданою в порядку ст.ст. 447 - 448 ЦПК України, в якій просить суд:

- прийняти до розгляду скаргу про визнання рішень, дій державного виконавця неправомірними, та відкрити провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та свідків;

- визнати здійснення розрахунку заборгованості державним виконавцем за період 03.03.2022 по 2023 включно стягнення аліментів неправомірним, тому як виконавець не взяв до уваги всі платежі, та нараховували ОСОБА_1 аліменти із середньо статистичної зарплати по Одеському регіону 14900 грн. за період з 03.03.2022 по 2023 включно;

- визнати Постанову державного виконавця про арешт майна Заявника неправомірним;

- визнати звернення державного виконавця до Акціонерне товариство «Універсал Банк», здійснене для виконання зазначеного рішення про арешт майна Заявника, неправомірним;

- визнати звернення державного виконавця до Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», здійснене для виконання зазначеного рішення про арешт майна Заявника, неправомірним;

- заборонити будь-яким особам приймати рішення і вчиняти дії на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення із Заявника аліментів так як на дворі « ОСОБА_2 »;

- поновити порушені права Заявника;

- зобов`язати Акціонерне товариство «Універсал Банк» розблокувати всі грошові кошти, заблоковані зазначеним банком у зв`язку із відповідним виконавчим провадженням;

- зобов`язати Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» розблокувати всі грошові рахунки, заблоковані зазначеним банком у зв`язку із відповідним виконавчим провадженням;

- дозволити йому на період воєнного стану офіційно здійснювати грошові перекази/ платежі за аліментами на підставі судового наказу Суворовського районного суду м. Одеса (від 24 червня 2021 р., справа № 523/9469/21, провадження №2-н/523/1384/21) про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей на дитячі картки, а не картку ОСОБА_3 через те, шо гроші які йдуть через виконавчу службу потрапляли до їх матері протягом кількох місяців, що не сприяло витрачанню грошей на дітей в потрібний час.

Суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до статей 14, 33 ЦПК України.

Відповідно до ст.448 ЦПК України скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Як слідує з п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07 лютого 2014 року, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в ч.4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» (в діючій редакції Закону), зокрема, зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то суд залишає її без руху. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Згідно зі ст.187 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі (приймає заяву/скаргу до розгляду) не інакше як на підставі заяви (скарги), поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Допускаючи застосування аналогії закону в силу ч.9 ст.10 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність залишення скарги без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.175, ст.177 ЦПК України, а саме:

По-перше, згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод.

Згідно ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається із змісту скарги, ОСОБА_1 не погоджується із певними рішеннями та діями державного виконавця, зробленими останнім в рамках ВП № 66621419.

У скарзі скаржник ОСОБА_1 зазначає, що 09.05.2023 року він дізнався про наявність оскаржуваної ним постанови.

Як вбачається зі штампу на конверті, скаргу було направлено скаржником до суду 25.05.2023 року, тобто з порушенням строку, визначеного ст. 449 ЦПК України.

Однак, він не просить поновити строки для оскарження рішень, дій державного виконавця, не наводить поважність причин пропуску строку.

Одночасно, в скарзі скаржник взагалі не зазначає, коли дізнався про всі інші дії державного виконавця, які ним оскаржуються.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Безпідставне поновлення строку не допускається.

Згідно ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішеннях ЄСПЛ, постановлених за результатами розгляду справ «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст.6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод»).

По-друге, виходячи зі змісту ст. 447 ЦПК України, суд може визнати неправомірними лише оскаржувані дії чи бездіяльність, рішення державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, а не інших суб`єктів: АТ «Універсал Банк», АТ КБ « Приват Банк», які зазначені скаржником у п.п. 8, 9 скарги.

По-третє, виходячи зі змісту Розділу VII ЦПК України, в рамках розгляду скарги, суд не може знімати арешти та забороняти будь-яким іншим особам вчиняти дії, а також не може й дозволяти вчиняти дії, про які скаржник зазначив у п.п. 6, 10, 11 скарги.

По-четверте, суд звертає увагу заявника на те, що при розгляді скарги, в порядку Розділу IIV ЦПК України, виклик свідків не здійснюється.

По-п`яте, у поданій скарзі заявником не залучено в якості заінтересованої особи ОСОБА_3 , яка є стягувачем у виконавчому провадженні № 66621419, в рамках якого заявником оскаржуються дії та рішення державного виконавця.

В свою чергу, згідно змісту ч.1 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються.

По-шосте, зі змісту скарги не можливо однозначно встановити, яку саме постанову про арешт майна заявник вважає неправомірною, а саме не зазначені її ідентифікуючі данні;

По-сьоме, в скарзі не зазначено, які саме звернення до АТ «Універсал Банк» та АТ КБ «ПриватБанк», дії державного виконавця просить заявник визнати неправомірними, не зазначено дати таких звернень (дій) (п. 4,5 скарги).

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява (скарга) є процесуальним документом, який повинен містити в собі конкретний зміст вимог та чіткий виклад обставин, якими позивач (заявник) обгрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Суд звертає увагу заявника на те, що предмет скарги, стосовно якої заявник просить прийняти судове рішення, повинен бути чітко визначений заявником у прохальній частині заяви, оскільки резолютивна частина рішення (ухвали), по суті відображає вимоги скарги, викладені у прохаьній частині скарги, та повинна викладатись чітко і безумовно.

За змістом п.п.4,5 ч.4 ст.74 Закону України "Про виконавче провадженя" скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити, зокрема, зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обгрунтовує свої вимоги.

В свою чергу, скарга ОСОБА_1 не містить чітких та конкретних вимог.

По-восьме, до скарги не долучено її копії, та копії додатків, що до неї додаються, відповідно до кількості заінтересованих осіб (стягувач, приватний виконавець), що є порушенням вимог ч.1 ст.177 ЦПК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне запропонувати заявнику привести скаргу відповідно до вимог до ст. ст. 175, 177, 449 ЦПК України, усунувши наведені недоліки.

Оскільки скарга не відповідає вимогам ст.ст.175, 177, 449 ЦПК України, то згідно зі ст.185 ЦПК України її необхідно залишити без руху та надати заявникові строк для усунення виявлених недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає її вимоги, приведе форму та зміст скарги у відповідність до вимог закону, скарга вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду, або в інакшому випадку буде повернена.

На підставі викладеного, керуючись ст.175,177,185, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Іскра С.І. - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки скарги у строк, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, в іншому випадку скарга буде вважатись не поданою та повернута заянику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: К.О. Далеко