Справа №751/1662/22
Провадження №2/751/440/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Іскра К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Кезля Валентина Іванівна, встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (том 1а.с. 3-7), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (том 1 а.с. 119-120) та залишенням частини позовних вимог без розгляду (том 2 а.с. 58-60), просить: встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2004 року по 02.12.2021 року.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з жовтня 1978 року по 02.12.2021 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина.

В період спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , починаючи з жовтня 1978 року і до 02 грудня 2021 року вони працювали, отримували доходи, які складали їхній спільний сімейний бюджет, вели спільне господарство спочатку в квартирі позивачки за адресою: АДРЕСА_1 , потім в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та одночасно в будинку в селі Вербичі Ріпкинського району Чернігівської області. Отримані кошти вони витрачали разом на будівництво будинку за адресою: АДРЕСА_3 , проведення його ремонту, сплату комунальних та періодичних платежів, харчування, купівлю одягу, певних речей для потреб сім`ї, а також купівлю меблів, речей домашнього вжитку, побутової техніки, тощо.

За час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 протягом майже 44 років у період цивільного шлюбу нами було набуто наступне майно: земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , за кадастровими номерами: :01:010:6118 площею 0,0223 га та :01:010:0411 площею 0,0026 га, і житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 .

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 30.06.2022 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. (том 1 а.с. 78).

У встановлений судом строк представником відповідача подано відзив на позовну заяву (том 1 а.с. 99-105), згідно якого у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Отримавши відзив, представником позивача подана відповідь на відзив (том 1 а.с. 113-118), в якій просить відхилити доводи сторони відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву.

Учасники справи в судове засідання не з`явились. Про час та місце його проведення повідомлені належним чином.

Представник позивача надала до суду заяву, в якій просить судове засідання провести без її участі. Додатково зазначила, що позовні вимоги щодо встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 01.01.2004 по 02.12.2021 року підтримує та просить задовольнити в повному обсязі та вирішити питання про судові витрати (том 2 а.с. 53-54).

Представник відповідача надала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі. Зазначила, що позовні вимоги не визнають та просять відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути з позивача понесені відповідачем витрати по сплаті професійної правничої допомоги (том 2 а.с. 57).

Від третьої особи Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Кезлі В.І. до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі (том 2 а.с. 36).

Оскільки всі особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом в якості свідків допитано ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_4 показала, що ОСОБА_1 її мати, а ОСОБА_3 - вітчим. ОСОБА_3 прийшов у їхню квартиру і вони жили як сім`я. Потім ОСОБА_3 привіз своїх родичів з Молодови - Русскіх. Жили разом у них і будували будинок на АДРЕСА_2 . Земельну ділянку під цей будинок отримали на двох із сестрою ОСОБА_11 . Побудували будинок і пішли туди жити. Прожили 43 роки разом.

Свідок ОСОБА_5 показала, що її чоловік - старший син ОСОБА_1 і зараз вона проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом у цій квартирі і будували будинок на Подусівці. ОСОБА_1 в`язала хустки та носки і продавала їх. У сусідній квартирі проживали родичі ОСОБА_3 - баба ОСОБА_12 та дід ОСОБА_13 , і ОСОБА_1 доглядала їх. Коли вони померли, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 переїхали в будинок.

Свідок ОСОБА_6 показала, що вона є подругою ОСОБА_1 та її сусідкою з 1984 року. Пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були трудолюбивими, тримали домашніх тварин, жили дружно. ОСОБА_1 в`язала платки. У ОСОБА_14 була дача, років десять там жили і тримали господарство, обробляли землю і всі гроші вкладали у будівництво. Потім продали будинок у ОСОБА_14 і зробили ремонт в будинку. Доглядала ОСОБА_3 , коли він захворів, Дочка ОСОБА_1 - ОСОБА_15 . ОСОБА_1 казала їй, що бюджет у них з ОСОБА_3 був пополам, при цьому ОСОБА_3 більше витрачав гроші на сина.

Свідок ОСОБА_7 показала, що вона є колишньою невісткою ОСОБА_1 . Знайома з родиною з 1979 року. У 1986 році вона розлучилась. Вона не знала, що ОСОБА_3 - це не рідний батько її колишнього чоловіка. Вказала, що ОСОБА_1 в`язала платки, заробляла кошти на будівництво будинку. Жили разом вісім чоловік, ОСОБА_1 доглядала за ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_8 показала, що вони з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 сусіди, друзі, знайомі з 1983-84 року. Земельні ділянки отримували одночасно. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 будувались разом, ОСОБА_1 розраховувалась з працівниками, тримала господарство і продавала. Жили добре, однак гроші ділили порознь, у нього свої, у неї свої. ОСОБА_1 працювала на м`ясокомбінаті.

Свідок ОСОБА_9 показала, що ОСОБА_1 її свекруха, вона одружена з її сином з 1992 року. Проживали разом у квартирі вчотирьох з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_17 працювали. У 1992 році у будинку були стіни, внутрішні роботи ще не проводились. Продавали хутро тварин, гроші вкладали в будинок. Жили дружно як чоловік та дружина.

Свідок ОСОБА_10 показала, що є сусідкою ОСОБА_1 по вул. Рокосовського. У 1978 році до ОСОБА_1 прийшов жити ОСОБА_3 і жив з нею до кінця. По сусідству проживав ОСОБА_16 , у нього померла дружина і по його порада ОСОБА_1 вийшла за нього заміж, щоб у нього не забрали квартиру. Свідок допомагала прибирати сміття після будівництва. Також пояснила, що ОСОБА_1 тримала песців та нутрій. Бюджет у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був спільний, вони жили як чоловік і дружина, вона піклувалась про ОСОБА_3 , вони разом будували будинок з початку. ОСОБА_1 працювала на м`ясокомбінаті, також в`язала та продавала пухові платки.

Судом також встановлено, що з березня 1993 року по 02 грудня 2021 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_3 ,що підтверджується актами про проживання осіб за певною адресою без реєстрації від 19.02.2022 року, які складені на підставі заяв сусідів: ОСОБА_18 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (том 1 а.с 59 - 59 на звороті), які допитані у судовому засіданні в якості свідків та підтвердили вказані обставини.

ОСОБА_1 з 1957 року по 1996 рік постійно працювала, про що свідчить записи в її трудовій книжці (том 1 а.с. 11-19).

У ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 , у власності перебував будинок, який вони з ОСОБА_3 використовували як дачу. Влітку проживали у с. Вербичах, а восени, зимою та весною - в АДРЕСА_3 . Вказане підтверджується тим, що ОСОБА_3 отримував пенсію з 01.07.2006 по 30.09.2020 за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_4 з завірених копій документів пенсійної справи (том 1 а.с. 233-234), та показами допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_6 .

Також зі змісту довідки Вербицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 30.04.2006 №180, яка міститься в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 2003 року фактично постійно проживає в АДРЕСА_4 , не зареєстрований (том 1 а.с. 231).

21.01.2020 року ОСОБА_3 оформив довіреність на ім`я ОСОБА_1 , якою надав їй право розпоряджатися всіма його вкладами, поповнювати, розривати, отримувати відсотки, отримувати інформацію про стан рахунку, переоформлювати його вклади, оформлювати нові вклади на його ім`я. Довіреність була видана без обмеження терміну дії (том 1 а.с. 53).

Згідно довідки Управління адміністративного послуг Чернігівської міської ради від 23.06.2020 року № 9716 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 14.01.1984 і по дату видачу довідки (том 1 а.с. 58).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 (том 1 а.с. 208).

В обґрунтування позовних вимог позивач надає копії сімейних фотографій з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (том 1 а.с. 61-71).

Частинами 2, 4 ст. 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Для підтвердження проживання однією сім`ю необхідно підтвердити факт ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Наведене вище узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року в справі №127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі №343/1821/16-ц, від 27 лютого 2019 року у справі№522/25049/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі №354/693/17-ц, від 17 квітня 2019 року у справі №490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі №588/350/15, від 23 вересня 2019 року у справі №279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі №748/897/18, від 11 грудня 2019 року в справі №712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі №490/4949/17, від 18 грудня 2019 року в справі №761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року в справі №490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року №757/8786/15-ц.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 204/6931/20 наголосив, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі №524/10054/16.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із зазначених правових норм, що регулюють дані спірні правовідносини, фактичних обставин справи, враховуючи наявні письмові докази та покази допитаних судом свідків, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 01.01.2004 року (дати набрання чинності Сімейним кодексом України від 10.01.2002 № 2947-III) по 02.12.2021 року (дата смерті ОСОБА_3 ).

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір №32 про надання правової (правничої) допомоги від 26.05.2022, укладений з адвокатом АБ «Великородної Марини» (том 1 а.с. 74), ордер (том 1 а.с. 76), додаткову угоду (Договір) №1 до догову №32 про надання правової (правничої) допомоги від 26.05.2022, укладену 07.07.2022 року (том 2 а.с. 43), детальний опис робіт (а.с. 44) і квитанція №0.0..1 від 07.07.2022 (том 2 а.с. 42), відповідно до яких сплачено 15000,00 грн.

Відповідачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правової (професійної правничої) допомоги від 13.07.2022, укладений із АО «ЛІГАЛ АЙК`Ю ГРУП» в особі Керуючого партнера Якиби Г.О. (том 1 а.с.106-107), квитанцію про оплату (том 1 а.с.109), відповідно до якої сплачено 23000,00 грн.

Частиною 10 ст. 141 ЦПК встановлено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи залишення частини позовних вимог без розгляду за заявою сторони позивача, задоволення решти позовних вимог, враховуючи, що кожна сторона понесла витрати на професійну правничу допомогу, а також складність справи, загальний порядок її розгляду, обсяг виконаних адвокатами робіт, час, витраченим адвокатами на виконання таких робіт, принцип розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача та з позивача на користь відповідача по 10000,00 грн. витрат на правову допомогу, провівши зустрічне зарахування грошових сум.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 1216, 1264, 1270 ЦК України, ст. 3, 74 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 2004 року по 02 грудня 2021 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко