Провадження № 2-з/537/29/2023
Справа № 536/1561/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2023 року Крюківський районний суд міста Кременчука у складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участю секретаря Савічевої М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

УСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 642 від 16.02.2018, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення заборгованості в розмірі 21 632 грн. 45 коп. з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк».

В обґрунтування заяви зазначено, що ним подано до суду позов до АТ «Перший український міжнародний банк» про визнання виконавчого напису № 642 від 16.02.2018, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення заборгованості в розмірі 21 632 грн. 45 коп. з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» таким, що не підлягає виконанню. Заявник вказує, що виконання оскаржуваного виконавчого напису є таким, що порушує його права, а даний захід забезпечення позову дозволить уникнути неправомірного стягнення з його доходів та усуне перешкоди у користуванні належним йому майном.

Суд, перевіривши матеріали заяви, приходить до наступних висновків.

Згідно частини 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно частини 1 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

27.07.2023 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся позивач ОСОБА_1 із позовною заявою до АТ «Перший український міжнародний банк», згідно якої позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 642 від 16.02.2018, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 21 632 грн. 45 коп. на користь АТ «Перший український міжнародний банк».

04.09.2023 року ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука цивільну справу прийнято до свого провадження.

З матеріалів заяви про забезпечення позову та з позовної заяви вбачається, що 16.02.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 642, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість в розмірі 21 632 грн. 45 коп.

На підставі вказаного виконавчого напису, 20.08.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. відкрито виконавче провадження ВП №57036941.

Виходячи зі змісту статей 149 153 Цивільного процесуального кодексу України, під забезпеченням позову слід розуміти як вжиття судом заходів охорони матеріально правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Згідно пункту частини 1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Види забезпечення позову застосовуються з метою гарантування виконання рішення суду у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги обставини справи та суть спору, оскільки предметом позову ОСОБА_1 є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку про існування тих обставин, що невжиття заходів забезпечення позову у виді зупинення стягнення може порушити права позивача у разі задоволення позову, так як з нього можуть бути безпідставно стягнуті грошові кошти.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 197, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову задовольнити.

Стягнення, що проводяться в межах виконавчого провадження ВП №57036941 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості в сумі 21 632 грн. 45 коп., відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни за № 642 від 16.02.2018 року - зупинити.

Ухвалу направити приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяні Леонідівні (адреса: вулиця Златоустівська, будинок 55, офіс 61, 62, місто Київ, 01135) - для виконання.

Ухвалу направити учасникам справи для відому.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Д.О. Зоріна