справа № 185/6475/23
провадження № 2-н/0198/31/23
У Х В А Л А

іменем України

15.06.2023 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд доходить таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

За положеннями пункту 3 частини 1, частини 2 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Аналіз викладених норм процесуального закону дає підстави для висновку про те, що перелік вимог, наведений у статті 161 ЦПК України, є вичерпним, а подання заяви про видачу судового наказу за іншими вимогами, які не зазначені у вказаній нормі права, має своїм наслідком постановлення судом ухвали про відмову у видачі судового наказу.

Так, заявниця просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи від дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття.

Між тим, статтею 161 ЦПК України визначено, що заявник має право звернутися до суду для видачі судового наказу альтернативно:

-або з вимогою про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (пункт 4 статті 161 ЦПК України);

-або з вимогою про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (пункт 5 статті 161 ЦПК України).

При цьому, процесуальним законом не передбачено можливості заявлення одночасно двох вищенаведених вимог до боржника в наказному провадженні, яке є особливою формою судочинства, має на меті оперативний розгляд заяв та не передбачає проведення підготовчого судового для з`ясування вимог заявника, а отже, ці вимоги мають бути чіткими та не можуть виходити за межі ст. 161 ЦПК України.

На підставі викладеного, оскільки ОСОБА_1 заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, суд вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу.

В той же час, слід відмітити, що за змістом частини 2 статті 166 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку або подати нову заяву про видачу судового наказу, правильно сформулювавши свої вимоги.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Роз`яснити заявниці, що відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою в порядку наказного провадження, але не перешкоджає пред`явленню позову.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення або підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду в порядку, встановленому ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення або складення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та підписана 15 червня 2023 року.

Суддя І. О. Гайдар