Справа 693/747/22
2/693/79/23
У Х В А Л А

Іменем України

14.06.2023 року м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі : головуючого судді - Шимчика Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Коломієць С.В.,

представника позивача адвоката - Шаповалова А.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Жашків у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служба у справах дітей Жашківської міської ради,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служба у справах дітей Жашківської міської ради.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У підготовчому головуючим по справі Шимчиком Р.В. заявлено самовідвід. У обґрунтування самовідводу головуючий Шимчик Р.В. зазначив, що 31.05.2023 року, коли він перебував на території АЗС «Люксвен», що розташована на а/д Е95 в м.Жашків Черкаської області, на вищезазначену АЗС приїхав автомобіль марки «Тойота», з якого вийшов відповідач по справі ОСОБА_2 та підійшов до автомобіля головуючого і запитав, чому так довго розглядається справа про визначення місце проживання дитини. Також повідомив судді, що «справедливість настане». Крім того, з автомобіля «Тойота» вийшла і позивачка ОСОБА_1 . У зв?язку з викладеним, у головуючого судді по справі виникли сумніви у добропорядності зазначених вище сторін у справі, а також склалася думка, що між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання їхньої спільної дитини і звернення до суду із вказаним позовом в умовах введеного на території України воєнного стану має штучний характер та мету вирішення інших питань (як то ухилення відповідача від призову на військову службу або виїзду його за кордон).

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у ст. 36, 37, 38 даного Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя, ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

З урахуванням практики ЄСПЛ, положення п.1ст.6 Конвенції, з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості та об`єктивності судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи, суд приходить до переконання, що заява про самовідвід підлягає до задоволення.

п о с т а н о в и в :

Заяву про самовідвід судді Шимчика Романа Васильовича у цивільній справі № Справа № 693/747/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служба у справах дітей Жашківської міської ради - задовольнити.

Відвести суддю Жашківського районного суду Черкаської області Шимчика Романа Васильовича від розгляду цивільної справи № 693/747/22, провадження № 2/693/79/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служба у справах дітей Жашківської міської ради.

Цивільну справу № 693/747/22, провадження № 2/693/79/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служба у справах дітей Жашківської міської ради направити для повторного розподілу між суддями в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19.06.2023 року.

Головуючий: Роман Васильович Шимчик