Справа №295/1540/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Коцюби О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

07.02.2023 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 6000,00 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 11.01.2023 у справі №295/11124/22 шлюб між сторонами розірвано.

Спільна дитина, ОСОБА_3 , постійно проживає з позивачем та знаходиться на повному забезпеченні матері. Відповідач участі у матеріальному забезпеченні та вихованні дитини майже не приймає.

На сьогоднішній день загальні середньомісячні затрати на дитину складаються з наступного: оплата за відвідування та харчування у ліцеї та оплата групи продовженого дня - 1 876,85 гривень за місяць; оплата за оренду квартири, де проживає позивач разом з дитиною сторін - 5500 гривень за місяць. Враховуючи, що позивач просить стягнути аліменти на дитину, до розрахунку береться сума у розмірі 2750 гривень; оплата комунальних послуги за квартиру, де проживає позивач разом з дитиною сторін - 3406,29 гривень за місяць. Враховуючи, що позивач просить стягнути аліменти на дитину, до розрахунку береться сума у розмірі 1700 гривень; витрати на придбання продуктів харчування для дитини - 3000 гривень на місяць; витрати на придбання одягу для дитини - 1000 гривень на місяць. Такі витрати позивач не несе щомісячно, проте для розрахунку береться середньомісячна сума за рік; витрати на відпочинок, розваги та дозвілля - 500 гривень на місяць; витрати на придбання ліків для дитини, лікування (медичні препарати, вітаміни, медогляди та обстеження) - 1000 гривень на місяць. Такі витрати позивач також не несе щомісячно, проте для розрахунку береться середньомісячна сума за рік. Таким чином, щомісячні витрати позивача на утримання дитини становлять близько 11 826,85 грн, без врахування додаткових витрат, які також очевидно існують.

Позивач вказує, що факт істотності витрат на забезпечення життя та розвитку шестирічної дитини є загальновідомим і в певній мірі не потребує доказування будь-якими доказами. Очевидним та загальновідомим є те, що будь-яка дитина для повноцінного розвитку потребує належного харчування, лікування, одягу, умов проживання, тощо.

З урахуванням вищенаведених витрат, позивач просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 6 000,00 грн щомісячно, що є половиною базових щомісячних витрат, які позивач несе на утримання дитини.

У позові зазначено, що відповідач працездатного віку (49 років), за станом здоров`я - здоровий, працездатний. Відповідач непрацездатних дружини, батьків, немає. Наскільки відомо позивачу, відповідач працює без відповідної реєстрації (неофіційно), надає послуги таксі, що унеможливлює надати будь-яку інформацію про його доходи. Також у власності відповідача перебуває автомобіль марки «Ravon R4» 2017 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ,». Ринкова вартість такого транспортного засобу становить від 241 200 гривень до 341 530 гривень.

07.03.2023 ухвалою Богунського районного суду міста Житомира відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, у якій вказав, що позивач позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач у судові засідання не з`являвся, щодо дати, часу та місця розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, однак поштова кореспонденція повернулася на адресу суду не врученою з відміткою пошти у довідці про причини невручення «за закінченням терміну зберігання». Відповідача по справі додатково повідомлено шляхом оголошення на офіційному сайті «Судова влада».

Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не подано.

Згідно з ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, з урахуванням наявності усіх умов, за яких можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст.211, 280 ЦПК України суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення, про що винесено відповідну протокольну ухвалу суду.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Богунського районного суду м. Житомир у справі №295/11124/22 від 11.01.2023 розірвано (а.с. 8-9).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіює свідоцтва про народження (а.с. 12).

Зі змісту акту №3/69 від 01.03.2023, який складений уповноваженими особами ОСББ «Автном-69», ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 37), та ОСОБА_1 оплачуються комунальні послуги, які надаються за вказаною адресою (а.с. 15-25).

Дитина, ОСОБА_5 , навчається у 1-В класі ліцею №12 м. Житомира ім. С. Ковальчука, та у зв`язку з його навчанням вноситься батьківська плата (а.с. 14).

У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як встановлено ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частина 1 статті 184 Сімейного кодексу України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідач є батьком дитини та нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. Домовленість між батьками щодо виконання даного обов`язку відсутня.

За своїм змістом аліменти - це грошові кошти на утримання дитини, які необхідні для забезпечення належного рівня її розвитку, виховання, забезпечення одягом, продуктами харчування тощо.

При визначенні розміру аліментів суд керується положеннями ст. 182 СК України, бере до уваги, що дитина проживає разом з матір`ю, батько матеріальної допомоги на утримання не надає; враховуючи розмір витрат, необхідних для забезпечення дитини повноцінним харчуванням, сезонним одягом, шкільним приладдям, речами особистої гігієни; витрати, які здійснює позивач на утримання сина, суд присуджує аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини, в розмірі 6000,00 гривень, щомісячно, до його повноліття.

Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у задоволення позову - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 вказаної статті Кодексу).

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Встановлено, що 07.02.2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Горловим Є.С., який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЖТ №001332 від 28.09.2022, був укладений договір про надання правової допомоги №46. Відповідно до змісту додатку №1 до договору про надання правової допомоги №46 від 07.02.2023, сторони погодили, що за виконання роботи, що передбачена умовами договору, клієнт сплачує суму гонорару, яка буде визначена сторонами у детальному описі робіт (наданих послуг). Витрати на професійну правничу допомогу підлягають сплаті протягом десяти днів з дня набрання рішенням у справі законної сили.

У матеріалах справи міститься підписаний адвокатом та ОСОБА_1 рахунок та детальний опис (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги №46, у якому зазначено перелік та опис виконаних адвокатом робіт та наданих послуг, вартість яких становить 11 000,00 грн. Обсяг виконаної адвокатом роботи підтверджується матеріалами справи.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).

Також судом приймається до уваги, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.01.2021 у справі №925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2020 у справі №317/1209/19.

Окрім того, слід зазначити, що клопотання про зменшення суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, обгрунтованого відповідним чином, від сторони відповідача не надійшло.

На підставі вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 11 000,00 грн.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 430 ЦПК України та статтями 180, 182, 183, 185 СК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 6000,00 грн щомісячно, починаючи з 07.02.2023 та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 11 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми стягнення за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Житомирського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Т.А. Воробйова