ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/134/23 Справа № 205/2922/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2023 року м. Дніпро
30 березня 2023 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро
заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та франшизи
за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»
на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2022 року, -
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «ВУСО», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, пені, трьох відсотків річних та франшизи, задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СК«ВУСО» на користь ОСОБА_1 17409,92 гривень - страхове відшкодування, 337,70 гривень - пеню, 53,00 гривень - три відсотки річних, 1800,00 гривень - витрати на оплату послуг експерта, що разом складає 19600,62 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу в розмірі 2500 гривень. Стягнуто з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 883,24 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5340 гривень, що разом складає 6223,24 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 109,16 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 660 гривень, що разом складає 769,16 гривень.

Не погодившись з рішенням суду, ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося з апеляційною скаргою.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» - задоволено частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2022 року - змінено, зменшивши суму страхового відшкодування стягнуту з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», на користь позивача ОСОБА_1 з 19600, 62 грн. до 12429, 82 грн., що складається з 10 390, 14 гривень - страхове відшкодування, 207,23 гривень - пеню, 32,45 гривень - три відсотки річних, 1800,00 гривень - витрати на оплату послуг експерта. В решті рішення суду залишено без змін (а.с.181-186).

На адресу суду апеляційної інстанції від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просили, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. (а.с.190).

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Встановлено, що 11.02.2022 року між ОСОБА_4 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 на підставі нотаріальної довіреності №НРН738110 від 01.10.2021 року, та адвокатом Демарчуком М.В. укладено договір про надання правничої допомоги, предметом якого є надання клієнту правової допомоги.

Відповідно до Додатку № 2 до договору про надання правової допомоги від 11.02.2022 року, акту здачі-приймання робіт (надання послуг) від 01.11.2022 року до Договору про надання правової допомоги від 11.02.2022 року, виконавець (адвокат Демарчук М.В.) надав, а замовник ( ОСОБА_4 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 ) прийняв (отримав) правову допомогу у формі: підготовка та відправка відзиву на апеляційну скаргу ПрАТ "СК "ВУСО" на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30.08.2022 року, сторони домовились, що гонорар за надання професійної правничої допомоги складає фіксований розмір 5000 грн. Докази оплати послуги підтверджуються квитанцією (а.с.158).

Встановлено, що адвокат надав правничу допомогу в обсязі, а саме: підготував та подав відзив на апеляційну скаргу відповідача;

При визначенні суми відшкодування необхідно виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що представник позивача навів детальне обґрунтування та подав належні докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанцій, однак з урахування того, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року апеляційну скаргу ПрАТ "СК ВУСО" задоволено частково, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2022 року змінено, тому співмірним буде стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн (понесені витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом апеляційної скарги відповідача, підготовку відзиву).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.137, 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: