Справа № 344/2189/23
Провадження № 22-ц/4808/664/23
Головуючий у 1 інстанції Кіндратишин Л. Р.
Суддя-доповідач Барков В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів Девляшевського В. А.,

Мальцевої Є. Є.,

секретар Петрів Д. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Думич Оксана Іванівна, на рішення Івано-Франківського міського суду від 29 березня 2023 року в складі судді Кіндратишин Л. Р., ухвалене в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, повний текст якого складено 04 квітня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення неправильності запису в акті цивільного стану та зобов`язання внести зміни до актового запису,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діяла адвокат Думич О. І., звернулась до суду із позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення неправильності запису в акті цивільного стану та зобов`язання внести зміни до актового запису.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_2 , шлюбне прізвище ОСОБА_1 . При зверненні до органу державної міграційної служби для вклеювання фотографії до паспорту громадянина України у зв`язку з досягненням 45-річного віку позивачці було повідомлено, що за даними, які містяться у актовому записі про народження, заявниця народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . А тому у здійсненні вклеюванні фотографії було відмовлено. У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернулася до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем вчинення актового запису Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №4 від 05 січня 2023 року у актовому записі №1805 від 14 вересня 1977 року міститься запис про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Працівниками органу ДРАЦС повідомлено про неможливість внесення змін до актового запису, відмовлено у прийнятті документу та рекомендовано звернутися до суду. Факт народження позивачки саме 08 червня 1977 року підтверджується: свідоцтвом про народження, паспортом громадянина України, карткою платників податків, паспортом громадянина України для виїзду за кордон, трудовою книжкою, показами свідків.

Посилаючись на викладене, з метою забезпечення достовірності даних, що містяться у Єдиному демографічному реєстрі, забезпечення можливості вклеїти фото у паспортний документ, забезпечення можливості реалізації прав під час вчинення правочинів та інших юридичних дій, які супроводжуються перевіркою даних, що містяться у ЄДДР, позивачка просила установити неправильність в актовому записі про народження ОСОБА_3 (шлюбне прізвище ОСОБА_4 ) №1865 від 14 вересня 1977 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, в частині дати народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 », замість правильного « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису №1865 від 14 вересня 1977 року про народження ОСОБА_3 (шлюбне прізвище ОСОБА_4 ), зазначивши замість неправильної дати народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 », правильну - « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що стороною позивачки не подано документів, які би свідчили про помилку у зазначенні дати народження саме у актовому записі про народження, допущену під час державної реєстрації її народження, а також не доведено факт народження саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Думич О. І., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у зв`язку із проривом водоканалізаційної мережі у КНП «Міський клінічний перинатальний центр Івано-Франківської міської ради» архівні документи за 70-ті та 80-ті роки знищені, а тому даних про народження ОСОБА_1 не має. Відсутні такі і у відповідача. А тому покази свідків можуть бути належними та допустимими доказами у справі. Проте, суд першої інстанції не взяв до уваги показання батька позивачки ОСОБА_5 . При цьому помилково зіслався на висновки, викладенні у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у справі №425/2737/17, від 15 грудня 2022 року у справі №754/16843/21, оскільки обставини у них не є аналогічними до цієї справи.

Також вказує, що 14 квітня 2023 року на адвокатський запит ними отримано копію Історії розвитку дитини ОСОБА_3 , за змістом якої остання народилася саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відзив на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Представник відповідача у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судовою повісткою. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав клопотання про розгляд справи у відсутності його представника, тому суд відповідно до положень статті 372 ЦПК України розглянув справу за відсутності представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Думич О. І., яка просила скаргу задовольнити, дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом Івано-Франківського міськвиконкому 30 березня 1984 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Івано-Франківську, актовий запис № 1865, складений 14 вересня 1977 року. Її батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 5).

У зв`язку із одруженням ОСОБА_3 змінено прізвище на ОСОБА_4 (а.с. 7-10).

Також дата народження позивачки 08 червня 1977 року зазначена у паспорті громадянина України, паспорті громадянина України для виїзду за кордон, трудовій книжці (а.с. 4, 11, 12).

Водночас, згідно з актовим записом про народження № 1865 від 14 вересня 1977 року, виданого виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради народних депутатів, дата народження ОСОБА_3 зазначена ІНФОРМАЦІЯ_1 ; підстава довідка Івано-Франківського родбудинку від 25 червня 1977 року (а.с. 37).

Відповідно до відповіді КНП «Міський клінічний перинатальний центр Івано-Франківської міської ради» від 11 січня 2023 року №34/01-16, що наданий на запит адвоката Думич О. І., підприємство не може надати підтверджуючі документи про дату народження ОСОБА_1 із відомостями, зокрема, щодо запису про її дату народження у зв`язку із підтопленням документів. Прорив водоканалізаційної мережі у підвальному приміщенні, де знаходився архів, призвів до знищення архівних документів за 70-80 роки (а.с. 13).

За змістом відповіді від 18 січня 2023 року за №14/25.17.6-16 Відділ ДРАЦС у м. Івано-Франківську повідомив, що внесення змін до актового запису про народження № 1865 від 14 вересня 1977 року ОСОБА_1 (дошлюбне ОСОБА_2 ), на 18 червня 1977 року не можливо у зв`язку із відсутністю підстав для виправлення (а.с. 14).

На виконання ухвали Івано-Франківського міського суду від 02 березня 2023 року листом від 07 березня 2023 року ВДРАЦС у місті Івано-Франківську повідомив, що у архіві відділу документи, що підтверджують факт народження дитини (довідка Івано-Франківського родбудинку від 25 червня 1977 року) за 1977 рік не зберігаються. Дані документи знищуються відповідно до вимог чинного та чинного на період складення актового запису законодавства.

Порядок державної реєстрації актів цивільного стану, внесення до актових записів цивільного стану змін, їх поновлення і анулювання та засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначаються Законом України від 01 липня 2010 року № 2398-VІ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі Закон № 2398-VІ) та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі Правила).

Згідно з частинами першою-четвертою статті 22 Закону № 2398-VІ внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Пунктом 1.12 Правил в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який одержав матеріали про внесення змін до актового запису цивільного стану, його поновлення та анулювання, не вправі відмовити в їх виконанні, якщо висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану не відповідає зібраним документам, необхідним для вирішення питання по суті, чинному законодавству чи зазначені в ньому факти не підтверджені повними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копіями актових записів цивільного стану та іншими документами. У такому випадку отримані матеріали надсилаються разом із мотивованим листом керівника відділу державної реєстрації актів цивільного стану до головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (того регіону, до якого вони надійшли). Відділ державної реєстрації актів цивільного стану вищезазначеного управління юстиції після розгляду та вивчення матеріалів справи повертає їх разом із мотивованим висновком до відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (за місцем складення висновку) для його перегляду.

Пунктами 2.6, 2.7 Правил передбачено, що разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті. На підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

Згідно з пунктом 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема висновок районного, районного у містах, міського (міст обласного значення), міськрайонного, міжрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції або дипломатичного представництва чи консульської установи України.

Висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості) (підпункт 2.15.9 пункту 2.15 Правил).

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою суду першої інстанції не було надано документів, які б свідчили про помилку у зазначенні її дати народження, допущену під час державної реєстрації її народження.

Проте в обґрунтування своїх позовних вимог позивачкою до апеляційної скарги надана копія Історії розвитку дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 № НОМЕР_2 .

Представник позивачки адвокат Думич О. І. в судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що відшукати документи сорокашестирічної давнини було дуже важко через закінчення строку їх зберігання та пошкодження. Інформація про місце зберігання вказаних документів була отримана вже після ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції, тому просила апеляційний суд прийняти ці докази.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає.

За таких обставин, оскільки в поданій апеляційній скарзі позивачка заявила клопотання про долучення до матеріалів справи нових доказів, то згідно з положеннями пунктів 6, 7 частини другої статті 356, частини третьої статті 367 ЦПК України апеляційний суд вважає виключними зазначені представником позивачки обставини, а тому приймає Історію розвитку дитини Бабецької Мирослави 08 червня 1977 року народження № 29225 як доказ у справі, причини не подання якого до суду першої інстанції об`єктивно не залежали від позивачки.

Так, з цієї Історії вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с 72), 14 червня 1977 року їй було проведене щеплення від туберкульозу (а.с. 76).

16 червня 1977 року дитина оглядалася лікарем, яким вказано її вік у 8 днів (а.с. 79 зворотній бік).

Таким чином, з наданих апеляційному суду доказів вбачається, що позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Цей факт також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_5 , батька позивачки, який підтвердив, що 08 червня 1977 року одразу після пологів забрав дружину та доньку, позивачку у справі, із пологового будинку. Тому суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги ці показання, оскільки він, як батько дитини, не тільки знав про її народження, а й піклувався про неї з цього моменту.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що зібраними по справі доказами підтверджується неправильне зазначення у відповідній графі актового запису дати народження позивачки, відтак позовні вимоги необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Керуючись статтями 367, 368, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Думич Оксана Іванівна, задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 29 березня 2023 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення неправильності запису в акті цивільного стану та зобов`язання внести зміни до актового запису задовольнити.

Установити неправильність в актовому записі про народження ОСОБА_3 № 1865 від 14 вересня 1977 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції в частині дати народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » замість правильного «08 червня 1977 року».

Зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису № 1865 від 14 вересня 1977 року про народження ОСОБА_3 (шлюбне прізвище ОСОБА_4 ), зазначивши замість неправильної дати народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » правильну дату « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 червня 2023 року.

Судді В. М. Барков

В. А. Девляшевський

Є. Є. Мальцева