Провадження № 22-ц/802/488/23 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

секретар с/з Трикош Н. І.,

з участю:

представника позивачки - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Кеня Д. В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок» про витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 березня 2023 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_3 звернулася в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10 січня 2006 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9679179 від 26 січня 2006 року.

Позивачка також зазначала, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 липня 2011 року, що набрало законної сили, у справі за її позовом до ОСОБА_4 , ПАТ КБ «Надра» про застосування наслідків недійсності правочинів ухвалено застосувати наслідки недійсності нікчемних правочинів, а саме довіреності ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_4 , посвідченої 18 березня 2007 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Сушиком О. В., зареєстрованої у реєстрі за № 610 та договору іпотеки, укладеного між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 , посвідченого 20 березня 2007 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Котенко Л. О.

06 жовтня 2021 року їй стало відомо про реєстрацію права власності на належне їй на праві власності нерухоме майно за ТзОВ «Нерухомість-Закон та Порядок» на підставі договору купівлі-продажу від 09 вересня 2021 року.

Водночас, до того, як належне їй на праві власності нерухоме майно потрапило у володіння відповідача, її квартира декілька разів була відчужена на підставі нікчемних правочинів - довіреності та договору іпотеки.

Посилаючись на зазначені обставини та на те, що належне їй майно вибуло з її володіння без відому та всупереч її волі, позивачка ОСОБА_3 просила суд витребувати з чужого незаконного володіння у ТзОВ «Нерухомість-Закон та Порядок» належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , а також просила стягнути з відповідача у її користь понесені судові витрати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 березня 2023 року у цій справі позов ОСОБА_3 задоволено.

Ухвалено витребувати з чужого незаконного володіння ТзОВ «Нерухомість-Закон та Порядок» в користь ОСОБА_3 належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнуто з відповідача в дохід держави 11350 грн судового збору.

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2023 року у цій справі ухвалено стягнути з ТзОВ «Нерухомість-Закон і Порядок» в користь ОСОБА_3 20712 грн понесених витрат за надання правничої допомоги.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосуванням норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та додаткове рішення суду і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 .

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник відповідача - адвокат Кеня Д. В. апеляційну скаргу підтримав, просив скаргу задовольнити, а рішення суду і додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в позові, представник позивачки ОСОБА_3 - адвокат Гуріна Л. В. апеляційну скаргу заперечила, просила рішення суду першої інстанції та додаткове рішення суду залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду і додаткове рішення суду у цій справі слід залишити без змін з таких підстав.

Судом за матеріалами справи встановлено, що позивачка ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10 січня 2006 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9679179 від 26 січня 2006 року (т. 1, а. с. 10-11).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 липня 2011 року, що набрало законної сили, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів ухвалено застосувати наслідки недійсності нікчемних правочинів - довіреності від імені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_4 , посвідченої 18 березня 2007 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Сушик О. В., номер в реєстрі нотаріальних дій 610 та договору іпотеки між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_4 , посвідченого 20 березня 2007 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Котенко Л. О., номер в реєстрі нотаріальних дій 697.

Вилучено з Єдиного реєстру довіреностей запис про реєстрацію довіреності від імені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_4 , посвідченої 18 березня 2007 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Сушик О. В., номер в реєстрі нотаріальних дій 610.

Вилучено з Єдиного реєстру правочинів запис про реєстрацію договору іпотеки між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_4 , посвідченого 20 березня 2007 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Котенко Л. О., номер в реєстрі нотаріальних дій 697;

Вилучено з Державного реєстру іпотек запис про реєстрацію договору іпотеки між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_4 , посвідченого 20 березня 2007 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Котенко Л. О., номер в реєстрі нотаріальних дій 697.

Вилучено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження належної на праві власності ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 , підставою для внесення якого став договір іпотеки між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_4 , посвідченого 20 березня 2007 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Котенко Л. О., номер в реєстрі нотаріальних дій 698 (т. 1, а. с. 15-17).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82 ЦПК України).

Разом з тим судом було встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира з гаражем, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована за ТзОВ «Нерухомість-Закон та Порядок» на підставі договору купівлі-продажу від 09 вересня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д. В. 09 вересня 2021 року (т. 1, а. с. 28).

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини 1, 2 статті 319 ЦК України).

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Статтею 330 ЦК України встановлено, що, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень (частина 2 статті 388 ЦК України).

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово - правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2233цс16, який у подальшому підтримано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 522/2202/15-ц (провадження № 14-132цс18).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Судом за матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності позивачці ОСОБА_3 , вибула з володіння останньої на підставі довіреності від імені ОСОБА_3 , виданої на ім`я відповідача ОСОБА_4 18 березня 2007 року та на підставі нотаріально посвідченого договору іпотеки, укладеним між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_4 20 березня 2007 року.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 липня 2011 року, що набрало законної сили, застосовані наслідки недійсності вказаних правочинів - довіреності та договору іпотеки (т. 1, а. с. 15-17).

Отже, судом встановлено, що належне позивачці ОСОБА_3 нерухоме майно вибуло з володіння останньої поза її волею та з порушенням норм чинного законодавства, тобто відповідач ТзОВ «Нерухомість-Закон та Порядок» набув право власності на це майно без відповідних на те правових підстав.

Спірне нерухоме майно неодноразово відчужувалась, і витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння в користь ОСОБА_3 .

Крім того колегія суддів також погоджується з висновками суду про стягнення з відповідача в користь позивачки витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 20712 грн з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних розглядом справи. До витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов?язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До заяви про ухвалення додаткового рішення стороною позивача додано договір про надання правничої (правової) допомоги, укладений 26 травня 2021 року між позивачкою ОСОБА_3 і адвокатом Гуріною Л. В., акт приймання-передачі наданих послуг (правничої допомоги) за договором про надання правничої (правової) допомоги від 26 травня 2021 року, рахунок-фактуру від 07 березня 2023 року на суму 20712 грн (т. 2, а. с. 111-113).

За положеннями частини 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На думку колегії суддів суд першої інстанції з дотриманням зазначених вимог закону правильно визначив розмір витрат за надання професійної правничої допомоги, який є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду і не впливають на правильність рішення суду і додаткового рішення суду.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції та додаткове рішення суду першої інстанції постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для їх скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нерухомість-Закон та Порядок» залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 березня 2023 року та додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді