ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м.Суми

Справа №592/5215/23

Номер провадження 22-ц/816/949/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

учасники справи:

заявник - акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»,

боржник - ОСОБА_1 ,

розглянувши у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 квітня 2023 року в складі судді Алфьорова А.М., постановлену в м. Суми,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із заявою у квітні 2023 року, заявник просив суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за послугу розподілу природного газу по о/р № НОМЕР_1 в сумі 3166 грн. 52 коп., інфляційні збитки в сумі 77,89 грн. та 3% річних в сумі 27,02 грн.

Заява обґрунтована тим, що заявник є надавачем послуг з розподілу природного газу в межах м. Суми, Сумської області та села Мойка Краснокутського району Харківської області і надає послуги з розподілу природного газу, в тому числі боржнику. Вказує, що ним було надано боржнику послугу з розподілу природного газу, проте боржник свого обов`язку по оплаті наданих послуг не виконав, в результаті чого у нього утворилася заборгованість за період з 01.01.2020 року по 31.03.2023 року в розмірі 3166 грн. 52 коп. Також боржнику нараховано інфляційні збитки за період з січня 2020 року по січень 2022 року в сумі 77,89 грн. та 3 % річних за вказаний період в сумі 27 грн. 02 коп.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 квітня 2023 року в видачі судового наказу відмовлено.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, пені нарахованих на заборгованість утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово - комунальні послуги. Оскільки заявлені заявником вимоги є взаємопов`язаними, їх окремий розгляд неможливий, суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи скарги мотивує тим, що відмовляючи в задоволенні заяви про видачу судового наказу в повному обсязі, суд позбавив заявника права на судовий захист в частині стягнення основної суми боргу. Зазначає, що ним було нараховано інфляційні витрати та 3 % річних за період з 01.01.2020 по 31.01.2022 року включно, тобто до початку дії постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206, а тому він діяв в правовому полі. Вказує, що вказана постанова не має зворотної дій в часі, а тому суд безпідставно застосував її положення до спірних правовідносин, що виникли до її прийняття.

Від боржника відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав

Відповідно до ч. 1-3 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

За правилами встановленими п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Підстави для відмови у видачі судового наказу визначено ч. 1 ст. 165 ЦПК України, відповідно до якої суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; заяву подано з порушенням правил підсудності.

Разом з тим, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово - комунальних послуг в період воєнного стану», на яку в оскаржуваній ухвалі послався суд першої інстанції, зазначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється , зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Таким чином, з 24.02.2022 року заборонено, зокрема, стягнення інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що вказана постанова не містить виключень щодо періоду утворення заборгованості на яку нараховано такі інфляційні витрати та 3 відсотки річних, та не розмежовує її на ту, що утворилась до 24.02.2022 року та після цієї дати, а лише містить вказівку на те, що така заборгованість повинна бути утворена за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо недопустимості стягнення під час дії військового стану нарахованих інфляційних витрат та 3 % річних, стягнення яких допустиме лише після скасування чи припинення військового стану.

Разом з тим, колегія звертає увагу на те, що абзацом 3 п. 1 вказаної постанови визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Враховуючи, що на території міста Суми в період з 24.02.2022 року по березень 2022 року фактично відбувалися бойові дії, що є загальновідомим фактом, а заявником заявлено до стягнення заборгованість в тому числі і ту, що утворилася після 24.02.2022 року, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи заявника апеляційної скарги відносно того, що суд позбавив його права на судовий захист в частині стягнення основної суми боргу, оскільки заявник не позбавлений права звернутися до суду про стягнення заборгованості в позовному порядку.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» залишити без задоволення.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С. С. Ткачук

Судді: В. І. Криворотенко

О. І. Собина