ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3901/23 Справа № 206/3394/22 Суддя у 1-й інстанції - Прінь І.П. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

секретар Керімова-Бандюкова Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про захист прав споживача, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії (суддя першої інстанції Прінь І.П.)

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про захист прав споживача, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила визнати протиправними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» щодо передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» інформації для формування кредитної історії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), про грошові зобов`язання за договором про надання фінансових послуг №872 від 04.12.2020; - зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» вилучити з кредитної історії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) інформацію про грошове зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» за договором про надання фінансових послуг №872, що відображена як інформація за договором (а5616d3c-8776-4c20-b36f-9f33643829ec).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про захист прав споживача, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» щодо передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» інформації для формування кредитної історії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), про грошові зобов`язання за договором про надання фінансових послуг №872 від 04.12.2020.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» вилучити з кредитної історії ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) інформацію про грошове зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» за договором про надання фінансових послуг №872, що відображена як інформація за договором (а5616d3c-8776-4c20-b36f-9f33643829ec).

Із вказаним рішенням суду не погодилась предствник ТОВ «Українське бюро кредитних історій» ОСОБА_2 , та подала апеляційну скаргу, вважає, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального права та без з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішенн справи.

В обґрунтвання доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідно до умов кредитного договору товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов Договору, його додатків та правил. Відповідно до інформаційної довідки процедури оформлення та виконання замовлення здійснено перерахунок на карту № НОМЕР_2 , Банк Таксобанк, але не вказано, що це є карткою Позивачки. Є підстави вважати, що скоріш за все було оформлено миттєве кредитування та можлива купівля товару (оплата послуги) шляхом перерахування коштів на рахунок Таксобанку.

Наголошує на тому, що не було встановлено та визнано факту відсутності кредитного договору, договір не було визнано недійсними у судовому порядку, не був встановлений факт відсутності письмової згоди Позивача на використання та розповсюдження інформації щодо нього, у Відповідача не має підстав для спростування та вилучення такої інформації та, відповідно, позовні вимоги у такому разі не можуть бути задоволені.

ОСОБА_2 , просила рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровськка від 19 січня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Від представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 , надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він вважає, що судом першої інстанції належним чином встановлено усі обставини, які входять до предмету доказування, надано цим обставинам відповідну правову оцінку та на підставі відповідних норм чинного законодавства.

Наголошує на тому, що ТОВ «Українське бюро кредитних історій» не надано жодних доказів на спростування висновків зроблених судом першої інстанції.

ОСОБА_3 просив рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2023 року залишити без змін.

Від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відзив на апеляційну скаргу не надходив.

ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 грудня 2020 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансових послуг №872 «Стандартний». Згідно із п. 4.15 цей договір укладається в письмовій формі у вигляді письмового документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Відповідач зазначає, що позивач з метою отримання кредиту, здійснила реєстрацію на сайті bistrozaim.ua на сторінці реєстрації https//bistrozaim.ua/register, шляхом заповнення запропонованої форми із зазначенням відомостей про ІПН, паспортних даних, місця проживання, місця роботи, контактної особи, додає дані своєї банківської картки на яку будуть переказуватися кошти, обирає бажану суму позики і термін повернення, ознайомлюється з Правилами й умовами надання позики. Після цього клієнт підтверджує направлення оферти у відповідності до запропонованої редакції, а також згоду на обробку персональних даних, в тому числі на передачу даних в бюро кредитних історій. Після подачі заявки клієнт отримує на вказаний номер телефону СМС із кодом, який він вносить на сайті фінустанови, і таким чином підтверджує подачу заявки.

ОСОБА_1 04.12.2020 року акцептувала оферту і між нею та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» був укладений договір про надання фінансових послуг №872 «Стандартний», за яким вона отримала кредит у розмірі 3000 грн строком на 16 календарних днів. Грошові кошти були перерахована через платіжний сервіс WayForPay на банківську картку НОМЕР_2 , яку позичальник зазначив у заявці.

02.04.2021 року представник позивача ОСОБА_4 звернулася до Камянського РУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення злочину, в якій зазначила, що невідома особа оформила на ім`я дочки ОСОБА_1 кредит у компанії ТОВ «Служба миттєвого кредитування». Постановою начальника сектору дізнання від 16.04.2021р. ОСОБА_4 була залучена до кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000014 за ч.1 ст. 190 КК України як представника потерпілої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В рамках досудового розслідування ТОВ «Служба миттєвого кредитування» була надана інформація (лист №1069 від 23.09.2021р.) про те, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і ОСОБА_1 був укладений електронний договір про надання фінансових послуг №872 від 04.12.2020. Укладення договору відбувалося 04.12.2020 о 10:36:38 годині з ІР- адреси НОМЕР_3 . Надання кредиту було здійснено на картковий рахунок, зазначений клієнтом у заяві-анкеті, номер карти: НОМЕР_2 банк PJSC TASCOMBANK.

Укладання договору здійснювалося за допомогою телефону НОМЕР_4 , електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2 , які вказані в анкеті - заяві.

Згідно із додатком №1 до кредитного договору (Заява-Анкета для отримання кредиту), який є невід`ємною частиною договору, а саме пункту 6 «Прикінцеві умови» зазначено, що всі заяви на видачу кредитних коштів на мій картковий рахунок надані з мого особистого мобільного телефону є дійсними та надані мною особисто.

Судом також встановлено, що на час укладання спірного договору позивачка ОСОБА_1 перебувала за межами України, що підтверджується довідкою Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №91-26919/15-22 від 22.09.2022, в якій зазначено, що ОСОБА_1 виїхала з України -25.09.2018р., в`їхала - 16.12.2021 року.

Згідно інформаційної довідки ПАТ «Київстар» №16927/02 від 25.08.2022 телефонний номер НОМЕР_4 до 02.09.2018 року обслуговувався знеособлено (анонімно), за гр. ОСОБА_1 , як абонентом не був зареєстрований. У період з 03.09.2018 року по 04.12.2020 року не був активний та в мережі «Київстар» не обслуговувався. З 04.12.2020 року телефонний номер НОМЕР_4 обслуговується знеособлено (анонімно), за гр. ОСОБА_1 , як абонентом не був зареєстрований.

Згідно із довідкою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 09.12.2022 цим товариством була здійснена транзакція: номер картки НОМЕР_2 , власник картки (емітент) банк PJSC TASCOMBANK категорія картки MasterCard, час запиту 04.12.2020 11:03:05, сума 3000, валюта UAN. Інформацію про держателя вищевказаної банківської картки та про рух коштів по ній в повній мірі володіє банк-емітент цієї картки.

З довідки АТ «ТАСКОМБАНК» №15666/56.2.2 від 12.09.2022 станом на 09.09.2022 жодних договірних відносин між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Банком не зафіксовано. Визначити приналежність банківської картки банку-емітенту не вбачається за можливе, оскільки не зазначено перші шість цифр номеру картки.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку, що договір про надання фінансових послуг №872 від 04.12.2020. є неукладеним, відтак дії ТОВ «Служба миттєвого кредитування» щодо передачі ТОВ «Українське бюро кредитних історій» інформації для формування кредитної історії ОСОБА_1 про грошові зобов`язання за договором про надання фінансових послуг №872 від 04.12.2020 є протиправними, а інформація про грошове зобов`язання ОСОБА_1 перед ТОВ «Служба миттєвого кредитування» за договором про надання фінансових послуг №872, що відображена, як інформація за договором (а5616d3c-8776-4c20-b36f-9f33643829ec) має бути вилучена з кредитної історії позивачки відповідно до п.1 ч.1 ст.10 ЗУ«Про організацію формування та обігу кредитних історій» .

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У разі відсутності істотної умови договір вважається неукладеним. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 20.02.2019 у справі №629/5364/13-ц, від 26.02.2020 у справі №205/5292/15-ц.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій си стемі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відтак, ураховуючи, що ОСОБА_1 не укладада з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» договір про отримання грошових коштів, які були перераховані на банківську картку, яка позивачу не належить, рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Таскомбанк» відсутні з метою захисту своїх інтересів позивачка звернулась до правоохоронних органів, колегія суддів дійшла висновку, що оспорений договір не відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та не вважається укладеним. Належним та ефективним способом захисту порушеного права позивачки є вилучення відповідної інформації з кредитної історії, оскільки відповідний договір між ОСОБА_1 та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» є неукладеним, отже в даному випадку відсутні будь-які кредитні правочини та відсутні письмова згода позивачки на передачу відповідної інормації.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував та є однаковими з доводами які були викладені у позовній заяві.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливаєзі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів перевірила доводи апеляційної скарги на предмет законності судового рішення виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин у справі, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін

Керуючись ст.ст. 259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О. В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 15 червня 2023 року.

Суддя-доподвіач О. В. Халаджи