Провадження № 2/554/4325/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2023 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Черняєвої Т.М.,

за участю секретаря Янушкевіч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 10.12.2021 року звернулася до Московського районного суду м.Харкова із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позовні вимоги обгрунтувала тим, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі із 08.06.1974 року по 24.02.2020 року. У період шлюбу відповідачем набуте майно квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Вартість майна, згідно сайтів нерухомості складає 40000 доларів США, що є еквівалентом 1064000 грн., за курсом 26,60 за долар.

Просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 23.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Московського районного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 06.03.2023 року справу прийнято до провадження та постановлено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання сторони не з?явилися, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з?явився, не повідомив про причину неявки, правом на подачу відзиву не скористався.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із 08.06.1974 року перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 24.02.2020 року у справі №643/16462/19 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_2 від 29.01.2007 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 . Відомості про реєстрацію підтверджено Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства Харківське міське бюро технічної інвентаризації №13689793 від 25.02.2007 року.

Вказане свідоцтво видано на підставі рішення Виконавчого комітету Московської районної ради м.Харкова №465/81 від 26.12.2006 року, яким вирішено оформити та видати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_3 на ім?я ОСОБА_2 .

Відповідно до технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_2 , виготовленого на замовлення ОСОБА_2 , квартира складається із 3-х кімнат, загальною площею 65,3 кв.м.

Згідно висновку ФОП ОСОБА_4 від 22.11.2021 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_4 становить 730593,00 грн.

За правилами ст.60 Сімейного кодексу майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст.63 СК дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Конструкція норми ст.60 СК свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно зі стст.69, 70 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалась позивачка, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, оскільки заявлена ОСОБА_1 позовна вимога про визнання за нею права власності на всю квартиру АДРЕСА_2 , що суперечить вимогам ст.ст.63,70 СК України. Задоволення позовних вимог спричинило б порушення прав відповідача.

Керуючись ст. ст. 141,263-265, 280-282, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Сторони у справі:

позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.М.Черняєва