Справа № 462/2119/23
провадження 2-о/462/89/23
У Х В А Л А

30 березня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А.І., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 /заінтересована особа: Залізничний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції/ про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із згаданою вище заявою, в якій просить встановити факт народження сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території, а саме: м.Сімферополь, АРК Крим, матір`ю та батьком якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Вивчивши подану заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступного.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Зі змісту ст.293 ЦПК України убачається, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом ІV Окреме провадження ЦПК України.

Із змісту заяви вбачається, що заявник просить суд факт народження дитини, народженої ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Сімферополь, АРК Крим, що є тимчасово окупованою територією України.

На підтвердження викладених у заяві обставин, заявник надала суду копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . /без перекладу на українську мову/

Відповідно до статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

21 квітня 2022 року з метою оперативного реагування на ситуацію в державі, яка зумовлена широкомасштабним вторгненням російської федерації на територію України, а також запровадженням воєнного стану Верховною Радою України був прийняти Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» № 2217-ІХ, яким зокрема були внесені зміни до частини 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Вказаним Законом визначено, що тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав. /стаття 1 Закону/

Частиною 2 статті 1 вказаного Закону також визначено, що датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року.

Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Згідно із ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Відповідно до ч.2, ч.4 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

Згідно із п.14 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених Наказом Міністерства юстиції України (від 18.10.2000 № 52/5 із змінами та доповненнями), у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться будь-яким органом державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника.

Таким чином, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини, відповідно до законодавства України є звернення заявника до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Враховуючи вказані норми Закону, у заявника відсутні перешкоди у зверненні із заявою для проведення державної реєстрації народження дитини до відповідних органів, які здійснюють державну реєстрацію на підставі наявних документів, що підтверджують факт народження.

Крім цього, суд враховує, що до матеріалів заяви не долучено як доказів звернення до компетентних органів України з метою реєстрації народження дитини, так і доказів отримання відмови у проведенні такої реєстрації.

Аналізуючи вказані обставини, суд приходить до переконання, що заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», статтями 186, 260, 317, 318, 353, 354 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкриті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 /заінтересована особа: Залізничний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції/ про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя: (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: