Ухвала

30 березня 2023 року

м. Київ

справа № 490/9630/17

провадження № 61-3850ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Брожко Наталія Ігорівна, на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 листопада 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 137 634 євро.

Центральний районний суд міста Миколаєва своїм рішенням

від 29 листопада 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

Миколаївський апеляційний суд своєю постановою від 26 жовтня

2022 року рішення Центрального районного суду міста Миколаєва

від 29 листопада 2021 року залишив без змін.

16 березня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Брожко Н. І., звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою

на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва

від 29 листопада 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом

до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга на вищевказані судові рішення подана до суду касаційної інстанції 16 березня 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України. Останній день подання касаційної скарги (з урахуванням вихідних і святкових

днів) - 30 листопада 2022 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса

Брожко Н. І., порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Клопотання мотивоване тим, що повний текст постанови Миколаївського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року представниця

позивача - адвокатеса Брожко Н. І. отримала 21 листопада 2022 року.

Також заявниця посилається на те, що у зв`язку з обмеженнями, пов`язаними з перебігом коронавірусної хвороби та введенням у країні воєнного стану, спілкування між позивачкою та її адвокатесою здійснювалося лише засобами електронного зв`язку. Проте, у зв`язку з ракетними обстрілами території України та тривалими відключеннями світла спілкування між позивачкою та її адвокатесою було ускладнено.

Лише 06 березня 2023 року Адвокатським об`єднанням «Адвокатська фірма «Єфімов і партнери», до складу якого входить адвокатеса Брожко Н. І., було здійснено продаж валюти, що надійшла від ОСОБА_1 на сплату судового збору за подання касаційної скарги та послуг адвоката. До цієї дати у представниці позивачки була відсутня можливість здійснити оплату судового збору за подання касаційної скарги за рахунок коштів позивачки.

На переконання заявниці, зазначене є достатньою підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

Перевіряючи наведені заявницею підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України визначено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Статтею 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Миколаївського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року надіслана судом до реєстру - 26 жовтня 2022 року,

зареєстрована - 26 жовтня 2022 року, оприлюднена - 27 жовтня 2022 року. Повний текст постанови Миколаївського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року, як зазначила заявниця, її представниця - адвокатеса

Брожко Н. І. отримала 21 листопада 2022 року.

Враховуючи вищенаведене, суд не визнає поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження постанови Миколаївського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року, оскільки відсутність можливості здійснити оплату судового збору за подання касаційної скарги за рахунок коштів позивачки не носить непереборний характер обставини, яка завадила заявниці або їх представниці вчасно скористатися відповідним процесуальним правом.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Частиною другою статті 393 ЦПК України передбачено, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених

статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Брожко Н. І., слід надати заяву (клопотання)

про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій слід зазначити

інші причини пропуску строку на касаційне оскарження, підтверджені відповідними доказами.

Керуючись статтею 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Брожко Наталія Ігорівна, на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 листопада 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська