Справа № 211/795/23
Провадження № 2/211/1170/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «САЛАМАНДРА» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звеернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 24.06.2021 року о 18:10 годині на а/д Н-23 Кропивницький - Запоріжжя, 160км + 800м, відповідач керуючи автомобілем «ЗАЗ Forza AF 6854», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості та дистанції руху внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду в попутному напрямку, чим порушив вимоги п.12.1, п.13.1 ПДР України. Вищевказані факти та обставини підтверджуються змістом постанови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17.09.2021 року по справі про адміністративне правопорушення №171/1391/21. В момент ДТП позивач була пасажиром автомобіля «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи на задньому пасажирському місці автомобіля. Від зіткнення автомобілів, вона дуже злякалась та отримала тілесні ушкодження, які змушена була лікувати тривалий час. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого, позивач перебувала на лікуванні у невропатолога із діагнозом «післятравматична радікулопатія L3-L4 справа с упорним больовим синдромом, легким в`ялим парезом правої нижньої кінцівки, статико-динамічними порушеннями 1-2 ст.».

Матеріалами справи встановлено, що ДТП сталося з вини водія ОСОБА_3 , що підтверджено постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17.09.2021. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 під час ДТП була забезпечена страховим полісом № 210826213 від 18.11.2020 від 18.11.2020 року, страховик ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра».

Таким чином, протиправними діями відповідача позивачу було спричинено тілесні ушкодження та завдано значної моральної шкоди, яку вона оцінила у 100000,00 гривень.

Яка полягає, у моральних та душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням свого здоров`я. Через необхідність отримання лікування їй було відкрито три листка непрацездатності у періоди часу з 25.06.2021 року по 06.07.2021 року; з 08.07.2021 року по 16.07.2021 року та з 26.07.2021 року по 05.08.2021 року. Таким чином, вона лікувалась майже все літо, втратила нормальні життєві зв`язки, так як була змушена знаходитись удома, не мала змоги відпочити на морі. Дотепер вона обмежена у можливості реалізовувати свої звички та бажання, в т.ч. не може займатися спортом, так як відчуває біль в області тазу, що в свою чергу, призводить до зниження якості її життя та зменшення благ, які вона мала до моменту ДТП.

Ані водієм ОСОБА_3 , ані його страховою компанією моральна шкода жодним чином, їй відшкодована не була, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду.

Ухвалою суду від 09.02.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач своїм правом подання відзиву на позовну заяву скористався та 07.03.2023 року представником відповідача наданий до суду. Згідно поданого відзиву, відповідач не погоджується в повні мірі з пред`явленими позовними вимогами вважаючи, що факт завдання ним моральної шкоди позивачу не доведений. У відзиві також зазначається про те, що з урахуванням положень ст. ст. 2, 24, 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у страховика ПрАТ «СК «Саламандра» не виник обов`язок з виплати моральної шкоди. Позивач внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не надає документального підтвердження витрат на лікування, моральна шкода в 5 % не розраховується та з ПрАТ «СК «Саламандра» стягненню не підлягає, так як ОСОБА_1 не зверталась до ПрАТ «СК «Саламандра» із заявою про страхове відшкодування.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача - адвокат Сагайдак Д.С. надав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідно до частини 1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 223, 211 ЦПК України за наявними в ній доказами, наданими учасниками справи.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову за таких підстав.

Судом встановлено, що 24 червня 2021 року о 18 годині 10 хвилин на автодорозі Н-23 «Кропивницький - Запоріжжя», 160км + 800м, відповідач керуючи автомобілем «ЗАЗ Forza AF 6854», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості та дистанції руху внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду в попутному напрямку; чим порушив вимоги п.12.1, п.13.1 ПДР України. В момент ДТП позивач була пасажиром автомобіля «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , та перебувала на задньому пасажирському місці автомобіля. Від зіткнення автомобілів, вона отримала тілесні ушкодження, які змушена лікувати тривалий час. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого, позивач перебувала на лікуванні у невропатолога із діагнозом «післятравматична радікулопатія L3-L4 справа с упорним больовим синдромом, легким в`ялим парезом правої нижньої кінцівки, статико-динамічними порушеннями 1-2 ст.».

Вищевказані факти та обставини підтверджуються постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17.09.2021 року по справі про адміністративне правопорушення №171/1391/21 (а.с. 9-10).

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була застрахована згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів, страховик АТ «Страхова компанія Саламандра», що не заперечується відповідачем.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядяку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Вказані висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18).

Окрім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) вказано, що: «покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.

Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 23 Закону №1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до нори п.23.1 ст.23 Закону №1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що потерпіла особа у разі настання страхового випадку набуває право на відшкодування моральної шкоди. Страхове відшкодування такої шкоди охоплює лише шкоду потерпілій фізичній особі, заподіяну у зв`язку з її каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (зокрема, смертю).

Посилання відповідача на те, що страховою виплачується, у виниклих правовідносинах, лише 5% моральної шкоди, у зв`язку з чим вона підлягає стягненню з винної особи, є помилковим з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст.26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Згідно з пп «г" і "ґ" п. 41.1 ст.41 вказаного Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.

Тобто, з аналізу вказаних приписів ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та з урахуванням обставин виниклого спору, вбачається, що вказана норма Закону не може бути застосована до виниклої ситуації, оскільки відсутні будь-які складові, які б дозволяли її застосувати та свідчили про вірність її застосування страховиком.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі №147/66/17 (провадження № 14-95цс20) вказано, що: «виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права компенсація моральної шкоди повинна відбуватися в будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства (див. пункт 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц).

Суд погоджується із доводами позивача, щодо того, що в позивач зазнала душевних страждань під час ДТП, а також таких душевних страждань вона зазнала в результаті протиправної поведінки щодо неї.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Судом встановлено, що позивачу завдано моральної шкоди, яка полягала у моральних та душевних стражданнях, які остання зазнала у зв`язку із самою подією ДТП та пошкодженням свого здоров`я та протиправних дії щодо неї. Через необхідність отримання лікування позивачу було відкрито три листка непрацездатності у періоди часу з 25.06.2021 року по 06.07.2021 року; з 08.07.2021 року по 16.07.2021 року та з 26.07.2021 року по 05.08.2021 року(а.с. 11-18). Таким чином, позивач була змушена отримувати лікування, на певний час втратила нормальні життєві зв`язки, була обмежена у можливості реалізовувати свої звички та бажання, в тому числі не може займатися спортом, що мало наслідком зниження якості її звичного життя та зменшення немайнових благ, які вона мала до моменту ДТП. Поміж тим, моральна шкода також полягає у стресі, якого позивач зазнала під час ДТП.

Отже, вивчивши матеріали цієї справи, зважаючи на вищеописані обставини, безпосередню поведінку відповідача, характер та обсяг завданої моральної шкоди позивачу, суд доходить висновку про достатність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 10000,00 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди, що відповідатиме вимогам розумності, виваженості та справедливості. В зв`язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави, так як позивач при поданні позову до суду звільнений від сплати судового збору, підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «САЛАМАНДРА» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП- задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» ( ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 ) моральну шкоду в розмірі 10000,00 (десять тисяч) гривень, заподіяну їй внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» ( ) на користь держави судовий збір у розмірі 1073 ( одну тисячу сімдесят три) гривні 60 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 29.03.2023 року.

Суддя: Н. О. Сарат