Справа № 559/1988/22
Провадження № 2/559/42/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 (в режимі відео конференції),

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника адвоката Костюченко Станіслава Адамовича в інтересах ОСОБА_3 до Дубенської міської ради Рівненської області, ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 , про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсними договорів,

встановив:

Короткий виклад позовних вимог.

Представник - адвокат Костюченко С.А. звернувся у суд з позовом до Дубенської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсними договорів, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 . В обґрунтування позовних вимог вказує, що позивач ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу від 03.10.2007 є власником 1/2 частки приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , власником іншою 1/2 частки є її брат ОСОБА_5 . Окрім того, згідно витягу з державного земельного кадастру, позивач є власником 25/100 частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:1144, площею 0,0566 га за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачу стало відомо, що 14.07.2020 Дубенською міською радою прийнято рішення № 4974 про поновлення ОСОБА_4 договору оренди землі на АДРЕСА_1 , а саме поновлено ОСОБА_4 договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 01:003:2263 від 06.11.2014, строком на 3 роки в АДРЕСА_1 , площею 0,0010 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (обслуговування павільйону по ремонту годинників) за рахунок земель житлової та громадської забудови, які перебувають в оренді ОСОБА_4 . На підставі вказаного рішення між Дубенською міською радою та ОСОБА_4 укладено Додаткову угоду від 20.07.2020 до Договору оренди земельної ділянки від 06.11.2014. Так, 26.09.2014 Дубенська міська рада рішенням № 3377 продовжила на 3 роки право оренди земельної ділянки площею 0,0010 га, розташованої на АДРЕСА_1 ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. На виконання такого рішення між Дубенською міською радою та ОСОБА_4 укладено Договір оренди землі від 06.11.2014. Разом з тим, рішенням Дубенської міської ради від 26.09.2017 № 1896 поновлено ОСОБА_4 договір оренди земельної ділянки від 06.11.2014 строком на 3 роки в АДРЕСА_1 ), площею 0,0010 га. На виконання вказаного рішення між Дубенською міською радою та ОСОБА_4 укладено Додаткову угоду від 10.10.2017 до Договору оренди земельної ділянки від 06.11.2014. Прийнятими рішеннями Дубенської міської ради порушено законні інтереси позивача, зокрема на підставі вказаних рішень в безпосередній близькості від належної позивачу будівлі розміщені тимчасові малі архітектурні форми ОСОБА_4 (металеві кіоски) з істотними порушеннями державних будівельних норм та правил. Так, у невстановлений період часу, ОСОБА_4 на земельній ділянці кадастровий номер :01:003:2263 було самовільно встановлено павільйон по ремонту годинників, разом з тим, встановлено його було з порушенням протипожежних норм. Це підтверджується листом ГУ ДСНС у Рівненській області та висновком експерта ПП «Експерт-Рівне-Консалт», в якому вказано, що протипожежна відстань між будівлею, яка розташована по АДРЕСА_1 та кіоском, що розташований поруч з цією будівлею - не дотримано. Враховуючи, що землекористувачем земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:2263 ОСОБА_4 порушено права ОСОБА_3 , як власника суміжної земельної ділянки, позивач вважає, що Договір оренди землі від 06.11.2014 та Додаткову угоду від 20.07.2020 до Договору оренди землі, укладену між Дубенською міською радою та ОСОБА_4 необхідно розірвати. Зважаючи на викладене, просить визнати незаконними та скасувати рішення Дубенської міської ради Рівненської області від 14.07.2020 № 4974, від 26.09.2017 №1896, від 26.09.2014 № 3377 про поновлення ОСОБА_4 договору оренди землі по вул.Д.Галицького у м. Дубно та визнати недійсним договір оренди від 06.11.2014 та додаткову угоду від 20.07.2020 до вказаного договору, укладених між Дубенською міською радою та ОСОБА_4 .

Короткий виклад заперечень сторін.

20 вересня 2022 року відповідачем Дубенською міською радою подано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_3 вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У відзиві вказує, що ОСОБА_3 серед позовних вимог просить скасувати рішення Дубенської міської ради від 26.09.2014 року №3377, від 26.09.2017 №1896 та визнати недійсним договір оренди землі від 06.11.2014, однак з моменту прийняття зазначених рішень та підписання договору пройшло понад три роки, які встановлені для загальної позовної давності. ОСОБА_3 стала власником частини виробничих приміщень І і ІІ поверхів по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 03.10.2007. Водночас, кіоск, який належить ОСОБА_4 , був введений в експлуатацію 21.03.2001 згідно акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації. Позивач по справі з моменту набуття права власності на належне їй нерухоме майно безперервно ним володіла, а тому була обізнана з наявністю малих архітектурних форм поруч з ним. Крім того, на момент виникнення в ОСОБА_3 права власності, кіоск вже був встановлений в існуючому на сьогодні місці, а тому позивач з 2007 не могла не знати, як вона вважає, про порушення своїх прав. У зв`язку з цим, просить застосувати наслідки спливу позовної давності стосовно вимог про скасування рішень міської ради від 26.09.2014 №3377, від 26.09.2017 №1896 та визнати недійсним договір оренди землі від 06.11.2014. Крім того, вказує, що позивачем не вірно вибрано юрисдикція, в якій слід розглядати справу, оскільки всі учасники справи є суб`єктами господарювання. Також зазначає, що твердження позивача, що ОСОБА_4 було самовільно встановлено павільйон по ремонту годинників, не відповідають дійсності, оскільки відповідно до акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництва об`єкта до експлуатації від 21.06.2001, який затверджений рішенням виконавчого комітету Дубенської міської ради, державній технічній комісії пред`явлений закінчений будівництвом об`єкт, а саме кіоск по АДРЕСА_1 . Отже, ОСОБА_4 у відповідності до чинного законодавства було встановлено кіоск поруч з будівлею по АДРЕСА_1 . Щодо висновку будівельно-технічної експертизи, який міститься в матеріалах справи, Дубенська міська рада вказує, що відповідність розміщення кіоску будівельним нормам слід розглядати на момент його встановлення, тобто 21.06.2001 згідно акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації. Водночас, будівельні норми, які використовувалися під час експертного дослідження, були прийняті відповідно через 7, 15 та 18 років, а тому не можуть бути застосовані до вказаних правовідносин, оскільки вони не мають зворотної дії у часі. Відповідно до висновку експертизи, фактична відстань між зовнішніми стінами об`єктів експертизи становить 0,18 м. Однак, згідно фотографій об`єкта експертизи, які є додатком до висновку, між об`єктами позивача та ОСОБА_4 розташований автомобіль, а тому відстань між ними на 20.10.2020 не могла становити 0,18 м. Водночас, станом на 04.10.2021, внаслідок незаконного будівництва позивача, протипожежний розрив між об`єктами взагалі відсутній. Земельна ділянка позивача та земельна ділянка, яка перебуває в оренді ОСОБА_4 , не мають спільної межі. Згідно містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва від 03.07.2020 максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки ОСОБА_3 становить 90%. Таким чином, саме дії позивача, які виразилися у самовільному будівництві, зокрема за межами земельної ділянки, стали наслідком зменшення протипожежної відстані між кіоском та об`єктом нерухомого майна, який перебуває у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Також вказує, що рішення міської ради від 26.09.2014 № 3377, від 26.09.2017 № 1896 та від 14.07.2020 № 34974 не є тими документами, на підставі яких встановлено зазначений кіоск, а тому підстави для їх скасування відсутні. Водночас, як зазначалося вище, земельні ділянки з кадастровим номером :01:003:1144 та з кадастровим номером 0:01:003:2263 не є суміжними, відтак і відсутнє порушення прав ОСОБА_3 , на які вона вказує. Просить у позові відмовити, судові витрати покласти на позивача по справі.

06.10.2022 третя особа ОСОБА_4 подав до суду письмові пояснення, згідно яких вважає позов ОСОБА_3 безпідставним та необґрунтованим. Просить також застосувати наслідки спливу строку позовної давності під час ухвалення рішення. Вказує, що єдина причина порушення прав ОСОБА_3 це розташування його годинникового кіоску ближче ніж визначено нормами до належного їй приміщення. Однак, на етапі введення кіоска в експлуатацію, з діючої на той час Самостійної державної пожежної частини №13 по охороні м.Дубно отримано дозвіл на початок роботи від 11.06.1997. Це свідчить про те, що на етапі введення кіоску в експлуатацію всі вимоги пожежної безпеки було дотримано. Крім того, кіоск було встановлено поруч з будівлею по АДРЕСА_1 з дотриманням всіх норм та чинного законодавства. Просить відмовити ОСОБА_3 у задоволені позову.

06.10.2020 представник позивача - адвокат Костюченко С.А. подав до суду відповідь на відзив Дубенської міської ради, згідно якої позивач категорично не погоджується з правовою оцінкою обставин, викладених у відзиві. Щодо застосування наслідків позовної давності вказує, що позивач звернувся до ГУ ДСНС та судового експерта Фурсовича М.О., котрі своїми висновками встановили порушення чинного законодавства, а відтак, позивач не могла раніше знати про порушення свого права. Щодо тверджень відповідача про помилковість висновку щодо фактичної відстані між зовнішніми стінами суб`єктів у 0,18 м, звертає увагу, що згідно Додатку до висновку на фото ілюстративно фактичну відстань між об`єктами станом на 20.10.2020, проте висновок датується 05.10.2021 та стосується порушень норм ДБН саме на час проведення такої експертизи. Щодо тверджень відповідача про самовільне будівництво позивачкою ОСОБА_3 , то зазначає, що такі твердження являються нічим іншим, як припущенням, доказів на їх підтвердження відповідачем надано не було. Окрім того, на даний час у ЄДРСР не зареєстровано жодної справи, згідно якої Дубенська міська рада оскаржувала б самовільне будівництво ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за межами земельної ділянки кадастровий номер :01:003:1144. Просить позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити повністю.

21.10.2022 відповідачем Дубенською міською радою подано заперечення на відповідь на відзив, згідно якого вказує, що твердження про те, що ОСОБА_3 дізналася про порушення свого права лише 22.06.2020 не заслуговує на увагу, оскільки позивач є власником будівлі по АДРЕСА_1 з 03.10.2007, а тому у 2007 їй достеменно було відомо про кіоск, власником якого є ОСОБА_4 . Стосовно порушення протипожежних норм, які нібито встановлені на підставі висновку експерта вказує, що під час експертного дослідження використовувалися, серед іншого, ДБН В.12.-7-2008. Основні вимоги до будівель і споруд. Пожежна безпека., ДБН В.1.1-7-2016. Пожежна безпека об`єктів будівництва, ДБН Б.2.2.-12-2019 Планування і забудова територій. Вищезазначені будівельні норми 2008, 2016 та 2019 років не можуть бути застосовані до правовідносин, які існували у 2001 році, оскільки в силу закону вони не мають зворотної дії у часі. Крім того, вказує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 була здійснена самовільна забудова за межами належної їм земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:1144, зокрема шляхом забудови земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0922, містобудівні умови на забудову якої не видавалися. Наслідком такої забудови стало зменшення протипожежної відстані до кіоска, власником якого є ОСОБА_4 . Просить відмовити ОСОБА_3 у задоволені її позову.

01.11.2022 року представник позивача - адвокат Костюченко С.А подав до суду відзив на пояснення третьої особи ОСОБА_4 , згідно якого на задоволені позовних вимог наполягає.

Рух справи.

Ухвалою суду від 26 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 02 листопада 2022 року ухвалою суду здійснено заміну процесуального статусу ОСОБА_4 з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача на співвідповідача та залучено останнього до у справі у якості співвідповідача. Ухвалою суду від 22 листопада 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, задоволено клопотання про виклик свідка, витребування документів, відмовлено у витребуванні відомостей про ширину тротуару.

Позиції учасників процесу в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Костюченко С.А. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позові та надав суду пояснення, які відповідають змісту позовної заяви. Додатково вказав, що підставою, згідно якої позивач просить скасувати рішення Дубенської міської ради є порушення державно-будівельних та протипожежних норм при розміщені тимчасової споруди ОСОБА_4 . На підтвердження своїх доводів надано лист ГУ ДСНС та експертне дослідження, яке було здійснене у відповідності з ЦПК України та є належним доказом у справі. Що стосується різних фотографій, які містяться у цьому висновку, то експерт двічі був на цьому об`єкті, у 2020 році та у 2021 році. Даним висновком доведено, що мають місце порушення. У своїх запереченням відповідач посилався на те, що споруда, а саме годинниковий кіоск, там вже досить довго знаходиться, раніше, ніж набули право власності позивачка та третя особа - ОСОБА_5 . Однак вказує, що це є тимчасова споруда, і вона "сьогодні може знаходиться в одному місці, а завтра в іншому". Земельну ділянку надано в оренду ОСОБА_4 також на кроткий строк. Тому, говорити, що тимчасова споруда має якийсь пріоритет над капітальною спорудою в даному випадку не можливо. Тим більше, законність реконструкції торгового центу підтверджується матеріалами справи, зокрема витягом з реєстру будівельної діяльності єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, в якому є відомості щодо закінчення будівництва вказаного об`єкта. Також вважає, навіть з самого початку, мінімальної відстані між тимчасовим об`єктом та приміщенням за адресою АДРЕСА_1 не було дотримано. Тому, не зрозуміло, як Дубенська міська рада могла надати дозвіл на реконструкцію цього об`єкта. На даний час ця відстань ще зменшилася. Щодо суміжності земельних ділянок зазначив, що між земельними ділянками знаходиться тоненька смужка, орієнтовно сантиметрів 15, яка не відноситься ні до земель, які надані в оренду, ні до земель, які знаходяться під будівництвом. Але самого поняття суміжна земельна ділянка в законодавстві не визначено, не має відмінності між суміжною земельною ділянкою і сусідньою земельною ділянкою. У даній справі не має спору щодо меж земельної ділянки, мова йде про пожежну небезпеку, про порушення пожежних та будівельних норм. На думку представника, в даному випадку чи одна земельна ділянка дотична до іншої, значення немає. Стосовно пропуску позовної давності вказує, що позивач, в тому числі і представник, не являються технічними експертами, і про порушення свого права дізналися лише після того, як провели відповідні експертизи та отримали у 2020 році довідку ДСНС. Тому, оскільки первинний документ був у 2020 році, а позов подано у 2022 році, тобто в межах строку позовної давності. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача Дубенської міської ради в судовому засіданні вказав, що Дубенська міська рада вважає позов ОСОБА_3 абсолютно не обґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Весь позов фактично зводиться до незаконності розміщення відповідачем ОСОБА_4 малої архітектурної споруди, а саме кіоску. Водночас, у позові не має жодного обґрунтування незаконності рішень міської ради. Зокрема, рішення міської ради не є тими документами, на підставі яких було встановлено ОСОБА_4 відповідний кіоск. Дані рішення стосуються продовження оренди земельної ділянки, але вони не стосуються самого розміщення даного кіоску. Позивач просить скасувати три рішення Дубенської міської ради, 2014, 2017 та 2020 року, також просить визнати недійсними договір оренди 2014 року та Додаткову угоду до нього. Дубенська міська рада вважає, що частина позовних вимог заявлена за межами строку позовної давності. Позивач по справі являється власником об`єктів нерухомого майна з 2007 року, тобто з цього часу позивачу було відомо, що поруч з їхнім майном розміщений кіоск. Кіоск ОСОБА_4 був встановлений у 2001 році, тобто понад 15 років він нікому не заважав, нічиїх прав не порушував. І через 15 років було подано даний позов, хоча жодного аргументу щодо пропуску позовної давності не зазначено. У зв`язку з цим вважає, що доцільним буде застосувати до даних правовідносин наслідки пропуску строку позовної давності. Крім того, вважає, що дана справа повинна розглядатися у порядку господарського судочинства, оскільки сторони є суб`єктами господарювання і право, про яке ОСОБА_3 зазначає, що порушено - саме як суб`єкта господарювання. Разом з тим, клопотання про зміну підсудності представник не заявив. Стосовно незаконності встановлення ОСОБА_4 даного кіоску вказує, що міською радою додано акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництва до експлуатації 2001 року, який затверджено відповідним рішенням виконавчого комітету Дубенської міської ради. Відповідно до даного акту кіоск був встановлений у відповідності до всіх чинних на той момент нормативно-правових актів. У позові позивач вказує, що були порушені ДБН за 2008 рік, 2019 рік. Вважає, що дані будівельні норми не могли бути застосовані до ОСОБА_4 , оскільки кіоск був встановлений у 2001 році, тобто дані норми не мають зворотної дії у часі. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на лист ДСНС та висновок експерта. Стосовно листа ДСНС представник вказує, що не зрозуміло, яким чином ГУ ДСНС могло встановити порушення вимог пожежної безпеки. Щодо експертизи, то дана експертиза вказує на порушення будівельних норм 2008, 2016 та 2020 року, однак дана експертиза не встановила, внаслідок чиїх дії такі норми могли бути порушеними. З фотокарток, доданих до висновку вбачається, що у 2020 році між кіоском та об`єктом нерухомості стоїть припарковано автомобіль, а на фотокартках за 2021 рік видно, що об`єкт нерухомості знаходиться вже в притик до кіоска. Тобто, Дубенська міська рада вважає, що пожежні та будівельні норми були порушенні не діями ОСОБА_4 чи міської ради, а саме діями позивача. Щодо суміжності земельних ділянок вказує, що є три ділянки, одна з кадастровим номером :01:003:1144, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна позивачки у справі, друга ділянка з кадастровим номером :01:003:2263, яку орендує ОСОБА_4 , також існує ще третя земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0922, яка розміщена між цими двома земельними ділянками та яка була надана раніше в оренду третій особі по справі ОСОБА_5 . Тобто, у 2020 році ОСОБА_5 звертався до міської ради з проханням надати містобудівні умови та обмеження на земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0922. Йому було відмовлено у зв`язку з тим, що будівництво суперечить вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Водночас, у відповіді на відзив, представник позивача зазначає, що ОСОБА_5 законно було здійснено забудову земельної ділянки, про що свідчить витяг з реєстру земельної діяльності. Однак з витягу вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки, на якій було здійснено забудову :01:003:1144, тобто цей витяг безпосередньо стосується земельної ділянки позивача по справі. Тобто, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 здійснено самовільну забудову за межами належної їм земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:1144, зокрема шляхом забудови земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0922 без містобудівних умов та обмежень, внаслідок чого зменшився протипожежний розрив між об`єктом нерухомості позивача та кіоском. Оренда земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0922 закінчилася у 2021 року.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у його відсутності. Зазначив, що підтримує свої письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи та доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. У задоволені позову просить відмовити.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Заяв та клопотань до суду не надходило.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_6 надав суду показання наступного змісту. Він працює на посаді начальника сектору НТР ЦЗД ГУ ДСНС України в Рівненській області. На адресу ГУ ДСНС 19.06.2020 надійшла заява від ОСОБА_5 розглянути схему розміщення будівель, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 щодо дотримання законодавства в сфері пожежної безпеки та цивільного захисту. За результатами її розгляду було підготовлено відповідь. Відповідь була надана на основі схеми, яка була надана до заяви. Якщо розглянути дану схему, на якій розміщені ці будівлі, можна встановити, що за вказаною адресою, а саме АДРЕСА_1 відстань між будівлями близько 4 м, тоді як згідно норм, мінімальна відстань повинна становити не менше 6 м, а якщо це тимчасові споруди, то відстань повинна становити не менше 10 м. Також вказав, що на даній схемі зафіксованого масштабу не має. На схемі вказана ширина кіоску 2,04 м, а шляхом співствалення відстань між об`єктами у 2 рази більша, тобто припустив що близько 4 м. Тобто, відповідь була надано з тих креслень, які були надані. Фактично виїзду на місце не було, відстань ніхто не переміряв. Згідно наданої схеми було встановлено, що відстань менше 6 м.

Встановлені судом обставини та правові висновки.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення позовних заяв по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником 1/2 частини виробничого приміщення 1-го та 2-го поверхів за адресою АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу № 5965 від 03.10.2007 (а.с. 8).

Разом з тим, власником іншої 1/2 частини вказаного приміщення є ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу №5965 від 03.10.2007 (а.с. 9).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_3 є власником 25/100 земельної ділянки площею 0,0566 га, кадастровий номер :01:003:1144, з цільовим призначення для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_5 є власником 75/100 вказаної земельної ділянки (Т. 1 а.с. 74, 75).

Згідно дозволу № 134, наданого Самостійною державною пожежною частиною № 13 по охороні м. Дубно, на підставі заяви від 11 червня 1997 року дозволяється робота годинникової майстерні в АДРЕСА_1 з 11 червня 1997 року по 11 червня 1998 року (Т. 1 а.с. 119).

Відповідно до Акту державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації від 21.06.2001 року, який затверджений рішенням виконавчого комітету Дубенської міської ради від 17.05.2002 року № 321, державній технічній комісії пред`явлений закінчений будівництвом об`єкт, а саме кіоск по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 (Т. 1 а.с. 117-118).

Згідно робочого проекту встановлення кіоску, який був погоджений 05.01.2005 року заступником начальника Управління містобудування, архітектури та земельних питань, вбачається, що у розділі «Протипожежний стан» зазначено, що «Протипожежний розрив від групи кіосків до сусідніх будинків забезпечений» (Т. 1 а.с. 126 зворот).

Висновком Управління культури і туризму Рівненської обласної державної адміністрації №6190 від 13.08.2009 року погоджено розташування земельної ділянки орієнтовною площею 0,0010 га намічено до відведення в оренду ОСОБА_4 для обслуговування кіоску по ремонту годинників із земель запасу житлової та громадської забудови в АДРЕСА_1 . Також, вибір земельної ділянки було погоджено Управлінням архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради, що підтверджується висновком №23 від 14.08.2009 року (Т. 1 а.с. 123, 124).

Рішенням Дубенської міської ради № 3377 від 26 вересня 2014 року ОСОБА_4 поновлено право оренди земельної ділянки площею 0,0010 га по АДРЕСА_1 (згідно викопіювання, біля будинку АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (обслуговування павільйону по ремонту годинників), за рахунок земель житлової та громадської забудови, які перебувають в оренді ОСОБА_4 строком на 3 (три) роки (Т. 1 а.с. 21).

На виконання вказано рішення, 06 листопада 2014 року між Дубенською міською радою та ОСОБА_4 було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 0,0010 га, кадастровий номер :01:03:2263 строком на три роки, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (павільйону по ремонту годинників). Також, 06 листопада 2014 року було підписано Акт приймання-передачі земельної ділянки (Т. 1 а.с. 22-26, 30).

Рішенням Дубенської міської ради № 1896 від 26 вересня 2017 року поновлено ОСОБА_4 договір оренди земельної ділянки від 06.11.2014 року в АДРЕСА_1 ), площею 0,0010 га, кадастровий номер :01:03:2263, строком на 3 роки. На виконання вказаного рішення між Дубенською міською радою та ОСОБА_4 укладено Додаткову угоду від 10 жовтня 2017 року до Договору оренди земельної ділянки від 06.11.2014 року (Т. 1 а.с. 32-36).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дубенської міської ради № 4974 від 14.07.2020 поновлено ОСОБА_4 договір оренди земельної ділянки від 06.11.2014 в АДРЕСА_1 ), площею 0,0010 га, кадастровий номер :01:03:2263, строком на 3 роки, на виконання вказаного рішення між Дубенською міською радою та ОСОБА_4 укладено Додаткову угоду від 20.07.2020 до Договору оренди земельної ділянки від 06.11.2014 (Т. 1 а.с. 39-42).

Позивач вважає, що ОСОБА_4 на земельній ділянці кадастровий номер :01:003:2263 було самовільно встановлено павільйон по ремонту годинників з порушенням протипожежних норм.

Зокрема, у листі ГУ ДСНС у Рівненській області №6204-2922/6224/5 від 22.06.2020 року (Т. 1 а.с. 10) вказано, що в схемі розміщення будівель, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , будівлі розміщенні із порушенням вимог пожежної безпеки, зокрема не дотримана протипожежна відстань від трьох поверхової будівлі до тимчасових малих архітектурних форм (металевих кіосків), чим порушено вимоги п. 15.2.2 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій ( в даному випадку протипожежна відстань має становити не менше 10 м.

Висновком експерта №210929/1-ФМ будівельно-технічної експертизи за заявою ОСОБА_3 , встановлено, що протипожежна відстань між будівлею, яка розташована по АДРЕСА_1 та кіоском, що розташований поруч з цією будівлею, не дотримана (Т. 1 а.с. 11-14).

При вирішенні спору суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є право особи на звернення до суду із вимогою про визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з п.п. "а", "в", "к" ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Сторонами не заперечується та підтверджується матеріалами справи, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:2263, площею 0,0010 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває в оренді відповідача ОСОБА_4 на законних підставах. Вибір земельної ділянки було погоджено Управлінням архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради, що підтверджується відповідним висновком, який міститься в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що вказана земельна ділянка має цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, відповідно на ній розташований павільйон по ремонту годинників, який належить відповідачу ОСОБА_4 .

Згідно робочого проекту встановлення кіоску, який був погоджений 05.01.2005 заступником начальника Управління містобудування, архітектури та земельних питань, вбачається, що у розділі «Протипожежний стан» зазначено, що «Протипожежний розрив від групи кіосків до сусідніх будинків забезпечений».

Разом з тим, відповідно до пунктів 4.1.16 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій від 19 жовтня 2004 року №126, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 04 листопада 2004 року за №1410/10009 (які діяли на час виникнення спірних правовідносин), тимчасові споруди, кіоски, ларки тощо повинні розміщуватися на відстані не менше 10 м від інших будівель та споруд, крім випадків, коли згідно з будівельними нормами потрібний більший протипожежний розрив або коли їх можна встановлювати біля зовнішніх стін без отворів, які відповідають вимогам будівельних норм до протипожежних стін.

У своїй позовній заяві ОСОБА_3 вказує, що недотримання протипожежної відстані від триповерхової будівлі за адресою АДРЕСА_1 до металевого кіоску, який належить ОСОБА_4 підтверджується листом ГУ ДСНС у Рівненській області. Однак, будучи допитаним в якості свідка начальника сектору НТР ЦЗД ГУ ДСНС України ОСОБА_7 вказав, що така відповідь була надана на основі схеми, на якій розташовані ці будівлі, накресленої невідомо ким, без визначення масштабу, без зазначення часу креслення такої схеми, при цьому без особистого виїзду на місце представників пожежної інспекції та належного здійснення замірів, яких здійснено не було. При цьому суд зазначає, що у вказані відповіді не конкретизована кількість таких кіосків, як і не зазначено координати знаходження таких кіосків, що унеможливлює достовірно встановити, що такий лист стосується саме земельної ділянки під спірним кіоском, з огляду на те, що фактично таких кіосків є два, які розміщені поряд. А відтак, суд вважає, що даний лист ГУ ДСНС не є належним та достовірним доказом у справі.

Щодо оцінки подано висновку експерта № 210929/1-ФМ від 05.10.2021, суд зазначає, що вказаний висновик складений після початку реконструкції, яка розпочалася 22.07.2020, що вбачається із витягу з Реєстру будівельної діяльності (а.с. 136-138, 158-163), в якому також зазначено, що така реконструкція завершилася - 09.02.2021, експлуатація від 24.02.2021. При цьому, в такому висновку експерта вказано про проведення дослідження на місці знаходження об`єкта - 20.10.2020 та 04.10.2021, однак не зазначено про те, які саме відомості були отримані 20.10.2020, а які відомості були отримані 04.10.2021, не описані такі відомості, зокрема щодо фактичних відстаней між спорудами - кіоском та триповерховою будівлею, коли було встановлено фактичну відстань в 0,18 м між зовнішніми стінами об`єктів, як зазначено у таблиці у висновку експерта, тобто до початку реконструкції, під час такої реконструкції, чи уже після такої реконструкції, що фактично є - добудовою триповерхової будівлі. Окрім того, як вбачається із фотографій об`єкта експертизи як додатку до експертизи, поряд із триповерховою будівлею розташовані два кіоски, а не один, тобто є кіостк - білого кольору та є кіостк із вивіскою "містер бургер" (фото 1 та 2), однак у висновку не ідентифіковано з яким саме кіоском здійснювалися виміри між зовнішніми стінами, що унеможливлює чітке розуміння висновку експерта, відсутні координати меж земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти нерухомості, що давало б можливість встановити, яка зі споруд розміщена в порушення вимог законодавства щодо дотримання відстаней від зовнішньої стіни об`єкта нерухомості до межі земельної ділянки, при цьому будь-якою із сторін спору не заявлалося про допит такого експерта ОСОБА_8 у судовому засіданні для роз`яснення виготовленого експертного висновку.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що дійсно відстань від триповерхової будівлі за адресою АДРЕСА_1 до металевого кіоску, який належить ОСОБА_4 , змінилася в сторону зменшення, однак не доведено, що внаслідок дій відповідача були допущені вказані зміни.

В ході судового розгляду справи було встановлено, що в період 2020-2021 років ОСОБА_3 було здійснено реконструкцію виробничих приміщень 1-го і 2-го поверхів триповерхової будівлі за адресою АДРЕСА_1 , зокрема включно із будівництвом добудови. Однак, даних про те, що ця добудова введена в експлуатацію, в матеріалах справи не має. З додатків до висновку експерта №210929/1_ФМ, а саме з фотокарток вбачається, що з 20.10.2020 по 04.10.2021 відстань між будівлею та кіосками суттєво зменшилася (а.с. 15-16), при цьому таке зменшення відбулося за рахунок добудови триповерхової будівлі, яка належить позивачці та третій особі.

В той же час суд враховує, що відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Із урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Позивач вважає, що прийнятими рішеннями Дубенської міської ради про поновлення права оренди земельної ділянки відповідачу ОСОБА_4 порушено законні інтереси ОСОБА_3 як власника суміжної земельної ділянки, зокрема на підставі вказаних рішень в близькості до належної ОСОБА_3 будівлі розміщенні тимчасові архітектурні форми ОСОБА_4 (металеві кіоски).

Однак, як вбачається із матеріалів справи кіоск ОСОБА_4 та виділена в оренду відповідачу земельна ділянка під ним, до земельної ділянки ОСОБА_3 та наявного на ній трьох поверхового приміщення не прилягає. Дані обставини не оспорюються стороною позивача у справі. При цьому, сам кіоск не змінив місця свого розташування з 2001 року, на відміну від триповерхової будівлі, яка фактично змінила свою форму та розташування шляхом фактичного добудована, однак відсутні будь-які підтвердження введення в експлуатацію такої добудови, а у витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (а.с. 136-138, 158-163) (тобто з бази даних, що поєднує інформацію про об`єкти будівництва, учасників будівельного процесу, відомості про дозвільні документи, містобудівну та проектну документацію, експертизи проектів, відомості про технічну інвентаризацію) зазначено про вид будівництва - реконструкція виробничих приміщень 1-го поверху під торгово-офісні приміщення, тобто це має бути перебудова вже введеного в експлуатацію об`єкта зі зміною його геометричних розмірів, функціонального призначення, в результаті чого змінюються його основні техніко-економічні показники, відбувається удосконалення виробництва, поліпшуються умови експлуатації, ремонтні роботи, які передбачають втручання в несучі конструкції, інженерні мережі, зміна фасаду будівлі, зміна опалюваної площі, при цьому дата завершення будівництва вказана - 09.02.2021, однак суду не надано та в судовому засіданні не досліджувалися правовстановлюючі документи на таку фактичну добудову, через яку зменшилася відстань між об`єктами нерухомості, що давало б можливість оцінювати суду останню як завершене будівництво та капітальну споруду, яка на даний час такою не явлається за відсутності доказів зворотнього. Окрім того, у вказаному витягу не зазначено максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:1144 та мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, планувальні обмеження, охоронні зони, а відтак вказаний витяг є неповним та не визнається судом достатнім доказом у справі на підтвердження законності будівництва, через яке зменшено відстань між об`єктами господарської діяльності кіоском та триповерховою булівлею.

За таких обставин, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що кіоск ОСОБА_4 разом із виділеною під нього земельною ділянкою жодним чином не накладаються та не межують із земельною ділянкою позивачки ОСОБА_3 , розташований в межах, оцінених та дозволених на час встановлення останнього, не змінював свого місця розташування, за відсутності правовстановлюючих документів на добудову до триповерхової будівлі, суд приходить до обґрунтованого переконання про те, що законні права, свободи чи інтереси позивачки внаслідок прийняття Дубенською міською радою оскаржуваних рішень та укладення з відповідачем договору оренди та продовження оренди земельної ділянки порушені не були і вказані обставини позивачем перед судом не доведено належними та допустимими доказами.

При цьому, суд вважає, що сам факт встановлення судом зміни відстані між зовнішніми стінами малої архітектурної споруди та добудови триповерхової будівлі по АДРЕСА_1 , не може бути підставою для скасування рішень органу місцевого самоврядування та договорі, що стосуються безпосередньо оренди землі. На думку суду, такий вид захисту порушених прав та інтересів позивача буде надмірним та передчасним.

Таким чином, оскільки судом не встановлено порушень законних прав, свобод чи інтересів позивача внаслідок прийняття Дубенською міською радою рішень №3377 від 26.09.2014 року, №1896 від 26.09.2017 року та №4974 від 14.07.2020 року, а також укладення договору оренди земельної ділянки від 06.11.2014 та додаткової угоди до нього від 20.07.2020, дія якого закінчується - 19.07.2023, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог.

Одночасно суд не приймає до уваги доводи відповідачів про застосування судом спливу позовної давності, оскільки правила про позовну давність, відповідно до ст. 267 ЦК України, мають застосовуватися лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У випадках не доведення існування такого права або коли воно ніким не порушене, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги.

Крім того, суд критично ставиться до доводів відповідачів щодо віднесення даного спору до господарської юрисдикції, оскільки у частині першій статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. В даному випадку сторони у справі є фізичними особами, а предметом спору захист майнових прав фізичної особи, що відноситься до підсудності загальних судів.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141-142, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.cт. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 12, 116, 124 ЗК України, суд

вирішив:

у позові представника адвоката Костюченко Станіслава Адамовича в інтересах ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 адреса проживання АДРЕСА_2 ) до Дубенської міської ради Рівненської області (, місцезнаходження вул. Замкова, 4, м. Дубно, Рівненська область), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_3 ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсними договорів відмовити.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 30 березня 2023 року.

Суддя М.В. Панчук