Дата документу 29.03.2023 Справа № 336/3852/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/3852/20 Головуючий у 1-й інстанції: Дацюк О.І.
Провадження №22-ц/807/671/23 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого,судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Камалової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Балабка Андрія Вікторовича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2022 року про відмову в ухваленні додаткового рішення у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого не облікованого природного газу,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (не облікованого) природного газу у сумі 389587,14 грн, а також судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2022 року позов залишено без задоволення, яке постановою Запорізького апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року залишено без змін.

Додатковою постановою Запорізького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Балабка А.В. про ухвалення додаткового рішення у справі №336/3852/20 задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати на праничу допомогу понесені відповідачем у суді апеляційної інстанції у розмірі 7000,00 грн.

У серпні 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Балабка А.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 336/3852/20, в якій вказав, що ОСОБА_1 понесла витрати на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді першої інстанції у сумі 28000,00 грн, на підтвердження чого надав необхідні документи, але суд першої інстанції не вирішив питання про судові витрати.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2022 року у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду представник ОСОБА_1 адвокат Балабка Андрій Вікторович подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2022 року та ухвалити нове судове рішення про розподіл судових витрат. Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у стягненні понесених витрат на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Балабка А.В., що були підтверджені належними доказами. Щодо вказівки у прибутковому касовому ордері № 14 від 04 листопада 2021 року про прийняття від ОСОБА_1 коштів на суму 28000 грн на підставі договору про надання правової допомоги від 31 жовтня 2021 року, то це є технічною помилкою, оскільки з наданих документів вбачається про понесення судових витрат саме по справі № 336/3852/20.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами ролзгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції

Згідно з ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задолволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд виходив з того, що представником відповідача, адвокатом Балабко А.В. не надано доказів, які б у повній мірі підтверджували викладені у заяві обставини, не було надано копії договору про надання правової допомоги від 31 жовтня 2020 року, на який останній посилається у своїй заяві. Згідно з копією прибуткового касового ордеру №4 від 04 листопада 2021року, ОСОБА_1 сплатила грошові кошти на користь свого представника на підставі договору про надання правової допомоги від 31 жовтня 2021 року замість договору від 31 жовтня 2020 року, що свідчить про відсутність доказів про їх фактичну сплату у цій справі.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист правлюдини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2022 року, яке постановою Запорізького апеляційного суду від 25 жовтня 2022 року залишено без змін, позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу залишено без задоволення (т.1 а.с.231-236, т. 2 а.с.70-77).

Додатковою постановою Запорізького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Балабка А.В. про ухвалення додаткового рішення у справі №336/3852/20 задоволено частково. Прийнято у цій справі додаткову постанову про стягнення витрат на правову допомогу. Стягнуто з Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 7000,00 грн (т.2 а.с.104-110).

03 серпня 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Балабка А.В. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цій справі щодо стягнення з Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі 28000,00 грн (т.2 а.с.115-118).

Відповідно достатті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття30 зазначеного Закону).

Згідно зістаттею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підставі частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, у ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самомому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Установлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження (т.1 а.с.49-50).

Професійну правничу допомогу відповідача ОСОБА_1 у справі надавав адвокат Балабка А.В. на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ДН №087262 від 08 листопада 2020 року (т.2 а.с.45) на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги №11 від 31 жовтня 2020 року (т.2 а.с.166).

12 листопада 2020 рку представник ОСОБА_1 адвокат Балабка А.В. подав відзив на позовну заяві, в якому зазначив попередній (орієнтований) розмір судових витрат, які очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи у розмірі 18000,00 грн, з них: підготовка по справі 2000,00 грн, підготовка відзиву 2000,00 грн, підготовка заперечень 2000,00 грн, підготовка пояснень 1500,00 грн, ознайомлення з матеріалами справи 500,00 грн, ознайомлення з матеріалами кримінальної справи 1000,00 грн, підготовка клопотань 3000,00 грн, участь у трьох судових засіданнях 6000,00 грн (т.1 а.с.54-65), які в подальшому витрати на правову допомогу адвокатом були збільшені до 28000,00 грн, про що зазначено ним у заяві про постановлення додаткового рішення (т.2 а.с.113-118).

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник ОСОБА_1 адвокат Балабко А.В. надав копію ордеру на надання правничої допомоги серії ДН №087262 від 08 листопада 2020 року, договір про надання правової (правничої) допомоги від 31 жовтня 2020 року, додаткову угоду від 07 листопада 2020 року до договору про надання правової допомоги від 31 жовтня 2020 року, віповідно до якої сторони визначили наступну вартість наданих послуг: підготовка по справі 2000,00 грн, підготовка відзиву 2000,00 грн, підготовка заперечень 2000,00 грн, підготовка пояснень 1500,00 грн, ознайомлення з матеріалами справи 500,00 грн, ознайомлення з матеріалами кримінальної справи 1000,00 грн, одноразовий гонорар адвоката за супроводження справи в Запорізькому апеляційному суді 10000,00 грн, прибутковий касовий ордер від 04 листопада 2021 року №14 та квитанцію до нього про прийняття адвокатом Балабко А.В. від ОСОБА_1 суми у розмірі 28000,00 грн, акт №3 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги від 14 грудня 2022 року, загальна вартість послуг виконавця за цим актом скадає 28000,00 грн без ПДВ, сторони претензій одна до одної не мають (т.2 а.с.45, 117, 144-147, 166-170).

Частина зазначних документів була додана до відзиву на позовну заяву, частина направлена адвокатом до суду першої інстанції 03 серпня 2022 року разом із заявою про постановлення додаткового рішення, 19 грудня 2022 року разом з заявою про розгляд заяви та постановлення додаткового рішення без участі адвоката ( т. 2 а.с. 113-118, т. 2 а.с. 143-147). До апеляційної скарги, крім зазначених документів було надано договір про надання правничої допомоги від 31 жовтня 2020 року ( т. 2 а.с. 166).

У вищезазначеному акті здачі приймання виконаних робіт замовник підтвердив, що правова допомога надана адвокатом у повному обсязі та належної якості. Обсяг наданих адвокатом послуг визначений у додатковій угоді від 07 листопада 2020 року до договору про надання правової допомоги від 31 жовтня 2020 року. Оплативши надані за договором послуги та не заперечуючи про це в подальшому, відповідач фактично погодився, що ці послуги надані і виконані в повному обсязі.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що представик ОСОБА_1 адвокат Балабко А.В. надав суду визначені ЦПК України документи щодо обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Висновок суду першої інстанції про те, що представником ОСОБА_1 адвокатом Блабко А.В. не надано копію договору про надання правової допомоги від 31 жовтня 2020 року, на який він посилається у своїй заяві, а згідно копії прибуткового касового ордеру №4 від 04 листопада 2021 року ОСОБА_1 сплатила грошові кошти на користь свого представника адвоката Балабка А.В. вже на підставі договору про надання правової допомоги від 31 жовтня 2021 року, що й було однією з підстав для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, є помилковим.

Відсутність у матеріалах справи копії договору про надання правничої допомоги не є підставою для відмови у задоволенні клопотання про стягнення витрат на надання такої допомоги. Як було зазначено вище, ордером підтверджується надання правничої допомоги позивачу на підставі договору від 31 жовтня 2020 року. Факт надання таких послуг адвокатом не заперечується відповідачем та підтверджується матеріалами справи. Зокрема, адвокат Балабко А.В. подавав суду в інтересах позивача всі заяви по суті та з процесуальних питань, з протоколів судових засідань вбачається, що адвокат Балабко А.В. брав участь у всіх судових засіданнях. Розрахунок наданих за договором послуг, а також докази оплати послуг були надані представником позивача та не заперечуються ОСОБА_1 .

Окрім цього, з доданої копії додаткової угоди від 07 листопада 2021 року вбачається, що адвокат надає, а клієнт приймає правову допомогу по здійсненню представництва та захисту інтересів клієнта по справі №336/3852/20 у Шевченківському районному суді м. Запоріжжя. Актом здачі-приймання виконаних робіт від 14 грудня 2022 року №3 сторони визначили, що виконавець надав, а клієнт прийняв правову допомогу по здійсненню представництва та захисту інтересів клієнта по справі №336/3852/20 у Шевченківському районному суді м. Запоріжжя на загальну суму 28000,00 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач визначив попередній орієнтовний розрахунок судових витрат у розмірі 18000,00 грн. Таким чином, з поданих документів вбачається, що понесені витрати пов`язані з розглядом справи №336/3852/20 у Шевченківському районному суді м. Запоріжжя.

Відповідно заслуговують на увагу довоги апеляційної скарги про безпідставність відмови в ухваленні додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.

Крім цього, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що за змістом ст. 137 ЦПК України при доведеності факту надання правничої допомоги та вартості цих послуг, відсутність доказів про їх фактичну сплату для їх розподілуза результатами розгляду справи відповідно до частини восьмої статті 141 цього ж Кодексу не мають правового значення.

Так, у п. 1 ч. 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою… визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Тобто законодавець не передбачає можливості для відмови у відшкодуванні фактично наданих витрат на правову допомогу, а тому суд згідно ч.ч. 4-6 ст. 137, ч.ч. 3, 4 ст. 141 ЦПК України у такому разі з`ясовує наявність чи відсутність підстав для зменшення цих витрат.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Зважаючи на викладене, відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неможливість вирішення питання щодо розподілу витрат.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки судом першої інстанції додаткове рішення по суті заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу не було ухвалено, тому у суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 367 ЦПК України відсутні підстави для ухвалення нового судового рішення, в цій частині вимоги апеляційної інстанції є безпідставні і тому не підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що постановлена судом ухвала не відповідає вимогам процесуального закону, а отже наявні підстави для скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2022 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на зазначене, ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2022 року необхідно скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Балабка Андрія Вікторовича задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2022 року у цій справі скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 30 березня 2023 року.

Головуючий, суддя СуддяСуддя
Подліянова Г.С.Гончар М.С.Маловічко С.В.