У х в а л а

27 березня 2023 року

м. Київ

справа № 2-1347/11

провадження № 61-3663ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Мусійченка Данила Леонідовича на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , філії товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агенство «Верус» у Дніпропетровському районі м. Дніпропетровська про стягнення заборгованості,

В с т а н о в и в:

10 березня 2023 року представник акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - адвокат Мусійченко Данило Леонідович (далі - представник) надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року.

У касаційній скарзі представник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну

скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставами касаційного оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року та додаткової постанови Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2023 рокупредставник вказує застосування в оскаржуваному рішенні норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду

від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17, від 07 жовтня 2020 року у справі

№ 450/2286/16-ц, від 03 березня 2021 року у справі № 759/14741/19,

від 15 червня 2021 року у справі №904/5726/19, від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, від 27 липня 2022 року у справі № 826/1423/16, від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21.

Вказує, що безпідставна та необґрунтована відмова в позові судом апеляційної інстанції, яка стала наслідком відхилення та недослідження належних та допустимих доказів по справі, тягне за собою загрозу для можливості повернення заявником коштів вкладникам, ставить під загрозу репутацію банку, перешкоджає його стабільній роботі, обмежує права та порушує майнові інтереси, а отже, має для заявника виняткове значення.

Крім того, зазначає, що подана касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки викладені в оскаржуваних рішеннях висновки не узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду.

Касаційна скарга подана у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак наведені в ній доводи містять підстави, передбачені підпунктами а), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, а зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається ймовірність неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що неможливо встановити без дослідження матеріалів справи, а тому з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної касаційної скарги та належної перевірки її доводів, наявна необхідність відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів даної справи.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Мусійченка Данила Леонідовича на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2023 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року.

Витребувати з Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області матеріали цивільної справи № 2-1347/11 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , філії товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агенство «Верус» у Дніпропетровському районі м.Дніпропетровська про стягнення заборгованості.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук