Справа № 202/4788/23
Провадження № 2/202/1463/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Голобородько О.М.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 202/4788/23

за позовом

ОСОБА_1

до

Дніпровської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору

Приватний нотаріус

Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області

Маркарова Вікторія Юріївна

про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить:

- частка домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 24,4 кв. м., сараю літ. Б, літньої кухні літ. В, вбиральні літ. Е, навісів літ. К,З, навісу літ. Ж, №1-10 огорожі, №11 колодязю, та належала померлому на підставі рішення народного суду Індустріального району м.Дніпропетровська від 25.03.1980;

-частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку (кадастровий номер 0:04:255:0023), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1 га. Цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала померлому на підставі рішення Дніпропетровської міської ради №33/10 від 17.06.2016.

У липні 2021 року, вона, як донька померлого, і як єдина спадкоємиця першої черги після смерті ОСОБА_2 , звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Маркарової В.Ю. з заявою про прийняття спадщини.

05.11.2021 постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав того, що неможливо встановити факт її спільного проживання зі спадкодавцем та пропуском строку для прийняття спадщини.

Однак, хоча батько і був зареєстрований за іншою адресою, але фактично проживав разом із нею за адресою її реєстрації, вони вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом. До самої смерті батька вона доглядала за ним, так як він хворів. Лікувала його. Похованням батька також займалася вона і ховали батька саме з адреси її проживання.

Відтак, враховуючи, що вона разом із батьком проживали разом на момент відкриття спадщини після його смерті, вважає, що вона прийняла спадщину після смерті батька у встановлений законом строк.

З огляду на зазначене, вона має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя ОСОБА_2 , але через відмову нотаріуса позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку.

Враховуючи викладене, просила суд за визнати за нею, ОСОБА_1 , як за спадкоємицею першої черги після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за законом на частку домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 24,4 кв. м., сараю літ. Б, літньої кухні літ. В, вбиральні літ. Е, навісів літ. К,З, навісу літ. Ж, №1-10 огорожі, №11 колодязю, та належала померлому на підставі рішення народного суду Індустріального району м.Дніпропетровська від 25.03.1980; частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку (кадастровий номер 0:04:255:0023), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1 га. Цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала померлому на підставі рішення Дніпропетровської міської ради №33/10 від 17.06.2016.

Ухвалою від 20.03.2023 по справі відкрите загальне позовне провадження. Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов.

11.04.2023 відповідачем подано відзив на позов з якого випливає, що Дніпровська міська рада вважає, що права позивача не порушені, а отже підстав для задоволення позову немає. Також вважають відмову нотаріуса обґрунтованою. Просить суд вирішити спір у відповідності до вимог чинного законодавства.

Третя особа нотаріус Маркарова В.Ю. пояснень щодо позову не надала, але на виконання ухвали суду надала копію спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 .

Ухвалою від 12.04.2023 підготовче провадження закрите, справа призначена до судового розгляду. Задоволено клопотання позивача про допит свідків.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа нотаріус Маркарова В.Ю. у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпрі помер ОСОБА_2 , про що Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис №1086, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 11.10.2019.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). (ст.1216 ЦК України)

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.1218 ЦК України).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно випливає, що ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_3 , на підставі рішення Дніпропетровської міської ради №33/10 від 17.06.2016, належала частка земельної ділянки (кадастровий номер 0:04:255:0023), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1 га. Цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Крім того, ОСОБА_2 , на підставі рішення народного суду Індустріального району м. Дніпропетровська від 25.03.1980 по справі №2-513/1980, належала частка домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 24,4 кв. м., сараю літ. Б, літньої кухні літ. В, вбиральні літ. Е, навісів літ. К,З, навісу літ. Ж, №1-10 огорожі, №11 колодязю (реєстраційний номер нерухомого майна 1).

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 27.09.1973 та копії свідоцтва про одруження НОМЕР_3 від 30.08.1997 випливає, що ОСОБА_4 , позивач по справі, є донькою померлого ОСОБА_2 .

Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, відповідно до ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_1 є спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька - ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

27.07.2021 позивач ОСОБА_1 подала приватному нотаріусу Дніпровського районного нотаріального округу Маркаровій В.Ю. заяву (№315 у спадковій справі №116/2021) про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_2

27.07.2021 нотаріусом зареєстрована спадкова справа №116/2021 (номер у спадковому реєстрі №68045204) до майна померлого ОСОБА_2 .

Постановою від 05.11.2021 нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що нею пропущений строк для прийняття спадщини.

Однак, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. (ч.3 ст.1268 ЦК України.)

З показань допитаних у судовому засіданні свідків - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , судом встановлено, що ОСОБА_1 проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Здійснювала догляд за ним, мала спільний побут, лікувала батька, а також поховала його.

Крім того, вказані обставини підтверджуються довідкою квартального комітету №87 від 13.08.2022 року.

Відтак, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України ОСОБА_1 спадщину після смерті батька прийняла, так як проживала разом із ним на час відкриття спадщини. Про відмову від спадщини ОСОБА_1 не заявляла.

Отже, судом встановлено, що позивач спадщину після смерті батька прийняла у встановленому законом порядку, але оформити свої спадкові права в позасудовому порядку можливості не має, так як нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. (ч. 1 ст.368 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Тому доводи позивача про визнання за нею, як спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 , права на частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом є обґрунтованими, а враховуючи наявність спору та вирішення питання про визнання права власності в судовому порядку, суд вважає за необхідне вирішити спір по суті та визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки (кадастровий номер 0:04:255:0023), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1 га. Цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 .

Крім того, суд приходить до висновку про визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 на частку домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 24,4 кв. м., сараю літ. Б, літньої кухні літ. В, вбиральні літ. Е, навісів літ. К,З, навісу літ. Ж, №1-10 огорожі, №11 колодязю, яка належала померлому на підставі рішення народного суду Індустріального району м.Дніпропетровська від 25.03.1980.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 13, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на:

- частку земельної ділянки (кадастровий номер 0:04:255:0023), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1 га. Цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- частку домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ. А-1, житловою площею 24,4 кв. м., сараю літ. Б, літньої кухні літ. В, вбиральні літ. Е, навісів літ. К,З, навісу літ. Ж, №1-10 огорожі, №11 колодязю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено суддею 08.06.2023.

Суддя А. О. Михальченко