Справа №949/548/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30 березня 2023 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши матеріали позову Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", через свого представника Ляр Д.Ю., що діє на підставі довіреності №2233-К-Н-О від 30.08.2022, звернулося в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 10.10.2012 у розмірі 38709,65 грн. станом на 13.02.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст.ст. 175 - 177 ЦПК України, а також вимогам ст. 95 цього Кодексу.

Згідно вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити в собі, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи.

Однак, зазначаючи прізвище ім`я та по батькові відповідача як ОСОБА_1 , позивач не врахував правила українського правопису прізвищ, які дозволяються українським законодавством.

Слід вказати, що український правопис прізвищ містить таке поняття як "подвійні прізвища", що розділяються між собою пробілом або дефісом і які виникають як результат приєднання прізвища чоловіка до дівочого прізвища жінки, а написання два прізвища особи із зазначенням одного з них в дужках є таким, що не відповідає вказаним вимогам.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Отже, на підтвердження обставини укладення з відповідачем договору про надання банківських послуг, позивачем додано анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг від 10.10.2012 на ім`я " ОСОБА_2 " із зазначенням документу, що підтверджує особу, а саме паспорту серії НОМЕР_1 , виданий Дубровицьким РВ УМВ України в Рівненській області 05.12.2011.

При цьому, на підтвердження особи відповідача та вказаної обставини, позивачем додано копію паспорта на ім`я " ОСОБА_3 " серії НОМЕР_2 , виданий Дубровицьким РС УДМС України в Рівненській області 27.11.2013.

Отож, додані до позовної заяви матеріали не містять доказів того, що особа, яка підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг від 10.10.2012, яка є складовою договору про надання банківських послуг та невиконання якого спонукало звернення до суду, та особа, яка вказана відповідачем, чий паспорт доданий до позовної заяви, є одна і та ж особа.

Разом з тим, позивач не вказує, що відповідачем було змінено прізвище та не надає на підтвердження такого факту доказів, що є прямим обов`язком позивача.

Тому, подаючи позовну заяву до суду, позивач не виконав визначені законодавством та зазначені вище вимоги до позовної заяви.

Крім того, при подачі позовної заяви до суду, позивачем не дотримано вимоги ст. 95 ЦПК України, а саме: долучені до позовної заяви письмові докази не засвідчені належним чином.

Згідно ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Така вимога висувається до кожного документу окремо.

Зокрема, частина доданих документів не завірені взагалі, а на частині документів проставлено підпис, з якого незрозуміло кому він належить, оскільки відсутні прізвище, ім`я, по батькові особи, яка засвідчує вказані документи, відбиток печатки банку та дата такого засвідчення.

Так, склад реквізитів документів; вимоги до змісту та місця розташування реквізитів у документах; вимоги до бланків та оформлення документів; вимоги до виготовлення документів установлює стандарт ДСТУ 4163:2020 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів".

У відповідності до вказаного стандарту, документи, що їх створюють юридичні особи, обов`язково повинні мати такі реквізити, найменування юридичної особи (04), назва виду документа (09) (не зазначають на листах), дата документа (10), реєстраційний індекс документа (11), заголовок до тексту документа (19), текст документа (20), підпис (для електронних документів - електронний підпис або електронна печатка в разі відсутності електронного підпису) (22).

Разом з тим, крім зазначених обов`язкових реквізитів, використовують також відбиток печатки.

При цьому, слід зауважити, що підпис складається із назви посади особи, яка підписує документ, особистого підпису, ініціалу (-ів) і прізвища. Особистий підпис на документі повинен бути достатньо розбірливим. Відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ.

Відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Отже, всупереч наведеним положенням процесуального закону та встановленим вимогам, позивачем до позовної заяви на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги додано копії документів, які не засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Частиною 5 ст. 177 ЦК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відтак позивачу необхідно виправити вищевказані недоліки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Зважаючи на вищевикладене, позивачу необхідно усунути недоліки своєї позовної заяви шляхом приведення останньої відповідно до вимог діючого Цивільного процесуального кодексу України.

За таких обставин, в силу ч. 1 ст. 185 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк п`ять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Залишити без руху позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та надати позивачу для усунення вищевказаних недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: Отупор К.М.