Ухвала

28 березня 2023 року

м. Київ

справа № 2-30/11

провадження № 61-2276св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
особа, яка не брала участі у справі та звернулася з апеляційною скаргою, - Акціонерне товариств «Сенс Банк»,
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк»

на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 17 січня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у складі колегії суддів: Одинака О. О., Височанської Н. К., Кулянди М. І. та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 08 лютого 2023 року про закриття апеляційного провадження,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом

до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та поділ майна подружжя.

Глибоцький районний суд Чернівецької області своїм рішенням

від 07 червня 2011 року (у складі судді Цуренка В. А.), з урахуванням ухвали Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 грудня 2011 року про виправлення описки, позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Виділив та визнав право власності за ОСОБА_1 на 535/1000 частку нерухомого майна, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з варіантом розподілу № І таблиці № 2 висновку № 263 судової будівельно-технічної експертизи від 15 березня 2011 року, визначену для другого співвласника, а саме приміщення в житловому будинку літ. «А»: «Пд» підвал, площею

11,0 кв. м, частка «1-1» веранди - 8,8 кв. м, «1-4» кімната - 27,7 кв. м,

«1-5» кімната - 12,5 кв. м, а також літню кухню літ. «Б», сараї літ. «Е», «Ж»,

колодязя літ. «І», огорожі літ. № 1-2, замощення літ. «ІІ» загальною вартістю 109 681 грн.

Виділив та визнав право власності за ОСОБА_2

на 465/1000 частку нерухомого майна, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з варіантом розподілу № І таблиці № 2 висновку № 263 судової будівельно-технічної експертизи від 15 березня 2011 року, визначену

для першого співвласника, а саме приміщення в житловому будинку

літ. «А»: частка 1-1 веранди 8,8 кв. м, «1-2» кімната - 14,2 кв. м,

«1-3» кімната - 15,0 кв. м, «1-6» коридор - 5,9 кв. м, а також гараж літ. «В», сараї літ. «Г», літ. «Д», вбиральню літ. «К», колодязя літ. «І», огорожі

літ. № 1-2, замощення літ. «ІІ» загальною вартістю 95 315 грн.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю вартості часток в розмірі 7 183 грн.

Визнав частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, дублікат якого виданий Виконавчим комітетом Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області 11 жовтня 2006 року на ім`я ОСОБА_2 , а саме в частині 535/1000.

Апеляційний суд Чернівецької області своєю ухвалою від 10 серпня

2011 року рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області

від 07 червня 2011 року залишив без змін.

Не погодившись з ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області

від 10 серпня 2011 року, Акціонерне товариство «Сенс Банк»

(далі - АТ «Сенс Банк»), особа, яка не брала участі у справі, оскаржило

її в апеляційному порядку.

Чернівецький апеляційний суд своєю ухвалою від 17 січня 2023 року

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

АТ «Сенс Банк» на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області

від 10 серпня 2011 року відмовив.

Не погодившись з рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 07 червня 2011 року та ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 грудня 2011 року, АТ «Сенс Банк», особа, яка не брала участі у справі, оскаржило їх в апеляційному порядку.

Чернівецький апеляційний суд своєю ухвалою від 08 лютого 2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Сенс Банк» на ухвалу рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 07 червня 2011 року та ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області

від 28 грудня 2011 року закрив на підставі пункту 3 частини першої

статті 362 ЦПК України.

У лютому 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

АТ «Сенс Банк» на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 17 січня

2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 08 лютого 2023 року про закриття апеляційного провадження.

У касаційній скарзі АТ «Сенс Банк» просить скасувати:

- ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 17 січня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження та передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження;

- ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 08 лютого 2023 року про закриття апеляційного провадження та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду,

посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Частиною першою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу буде призначено до розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою

статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та поділ майна подружжя призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська
В. В. Сердюк
В. А. Стрільчук