Номер провадження: 22-ц/813/4706/23
Головуючий у першій інстанції Мирончук Н.В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
27.03.2023 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Кострицького В.В., Карташова О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Мокана В.В.,
учасники справи:
стягувач ПАТ «Промінвестбанк»,
орган державної виконавчої служби - Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 ,
на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2022 року, постановлену судом у складі судді Мирончук Н.В.,
за скаргою ОСОБА_1 на дії Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач ПАТ «Промінвестбанк»,
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), в якій посилався на те, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.06.2012 року у справі № 1519/2-3050/11, яким ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку» в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк м. Херсон» заборгованість за кредитним договором № 02-286/615 від 23.11.2017 року у розмірі 106732,18 грн, держмито у розмірі 933 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн, судовий збір, у розмірі 134 грн.
Постановою старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Трусовою Ю.В. від 23.01.2014 року відкрито виконавче провадження № 41765965 про примусове виконання виконавчого листа № 1519/2-3050/11, виданого Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Промінвестбанк» заборгованості.
30.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу № 1519/2-3050/11 стягувачу ПАТ «Промінвестбанк» на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».
ОСОБА_1 зазначив, що про порушення свого права дізнався 10.10.2022 року коли отримав від Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) відповідь про відмову у скасуванні арешту, накладеного на майно, тому вважає кінцевим строком звернення до суду 20.10.2022 року.
ОСОБА_1 просив суд визнати неправомірною бездіяльність Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , зобов`язати Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.04.2014 року в рамках виконавчого провадження № 41765965.
Малиновський районний суд м. Одеси ухвалою від 26 жовтня 2022 року скаргу ОСОБА_1 на дії Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) повернув скаржнику без розгляду. Суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу виходив з пропуску скаржником строку, передбаченого 449 ЦПК України та відсутності заяви про поновлення строків звернення до суду зі скаргою, та доказів поважності пропуску строку звернення до суду. Так, суд першої інстанції зазначив, що скаржником не зазначено коли саме йому стало відомо про наявність постанови про арешт майна боржника від 15.04.2014 року, проте оскільки до скарги долучена копія вказаної поставнови суд першої інстанції вважав, що принаймні станом на 11.07.2021 року (ця дата вказана на відповіді виконавчої служби йому на його звернення), скаржнику було відомо про наявність постанови виконавця від 15.04.2014 року про арешт майна боржника та про наявність постанови державного виконавця від 30.12.2015 року про повернення виконавчого документа № 1519/2-3050/2011. Також суд послався на те, що згідно долученої Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, представник скаржника 01.09.2022 року, отримав довідку зі спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про те, що 23.12.2014 року на підставі постанови про арешт майна боржника, виданої державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Соловйовим В.В., від 15.04.2014 року, внесено запис про вид обтяження: арешт нерухомого майна ОСОБА_1 . Тобто, з 01.09.2022 року, представнику скаржника було відомо про постанову про арешт майна боржника від 15.04.2014 року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 26.10.2022 року та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що відомості щодо накладення арешту на нерухоме майно, який державний виконавець повинен був зняти при винесенні постанови повернення виконавчого документа, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» дізнався, лише 20.10.2022 року, коли отримав відповідь від Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) на свій лист. Зазначає, що ним оскаржується бездіяльність державного виконавця, яка може бути оскаржена упродовж всього строку її перебігу, при цьому посилався на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.10.2019 року у справі № 127/2-2177/2005 та від 08.07.2020 року у справі № 589/6044/13.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.01.2023 року Першому Малиновському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), та ПАТ «Промінвестбанк» роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відповідно відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі.
Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (пункт 9 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).
Представник боржника та Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) зареєстровані у підсистемі «Електронний кабінет» за допомогою своїх офіційних електронних адрес.
Згідно з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Одеським апеляційним судом Першому Малиновському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) копія ухвали про відкриття провадження та апеляційна скарга надсилалась до особистого кабінету Електронного суду та отримана останнім 01.02.2023 року та 14.01.2023 року відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
У відзиві на апеляційну скаргу Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, а скаргу без задоволення.
Вказаний відзив ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання 27.03.2023 року залишено без розгляду, з огляду на пропуск строку на його подання.
Так, ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.01.2023 року Першому Малиновському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву у десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали та апеляційної скарги.
Одеським апеляційним судом Першому Малиновському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копія ухвали про відкриття провадження та апеляційна скарга надсилалась до особистого кабінету Електронного суду та доставлені до особистого кабінету 01.02.2023 року о 08:04:27 годині та 14.01.2023 року 16:36:12 годині відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
Враховуючи викладене, останнім днем для подання відзиву є 24 січня 2022 року.
З відзивом на апеляційну скаргу Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся 14.03.2023 року, надіславши його до Одеського апеляційного за допомогою підсистеми (модуля) Електронний Суд.
Отже відзив подано з пропуском строку, встановленого ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.01.2023 року.
Відповідно ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Згідно ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку.
Тому враховуючи, що з клопотанням про поновлення строку на надання відзиву Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) до апеляційного суду не звертався, у наданому відзиві не порушує питання про продовження йому строку на надання відзиву, колегія суддів дійшла висновку про залишення без розгляду відзиву Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса).
Копія ухвали про відкриття провадження надсилалась представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 до особистого кабінету Електронного суду та отримана останньою 01.02.2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа.
ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.
Представник боржника про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом отримання 07.03.2023 о 13:20:43 годині року судової повістки, в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа.
Представник боржника ОСОБА_2 , яка брала участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.
Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом отримання 07.03.2023 о 13:20:43 годині судової повістки, в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа.
Представник ПАТ «Промінвестбанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом отримання судової повістки на електронну пошту, зазначену у заяві.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника боржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного вважає за необхідне зазначити наступне.
Постановляючи ухвалу від 26 жовтня 2022 року про повернення скарги без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 оскаржується постанова державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Соловйова В.В. про арешт майна боржника від 15.04.2014 року. Скарга ОСОБА_1 надійшла до Малиновського районного суду м. Одеси після спливу восьми років, шести місяців та шести днів з дня винесення постанови від 15.04.2014 року.
Згідно долученої до скарги Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, представник скаржника ОСОБА_2 01.09.2022 року, отримала Довідку зі спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, що 23.12.2014 року, на підставі постанови про арешт майна боржника, виданої державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Соловйовим В.В., від 15.04.2014 року, внесено запис про вид обтяження: арешт нерухомого майна ОСОБА_1 . Отже 01.09.2022 року, представнику скаржника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було відомо про постанову про арешт майна боржника, видану 15.04.2014 року старшим державним виконавцем Соловйовим В.В.
Суд вважав, що скаржником не надано доказів поважності пропуску строку звренненя до суду зі скаргою, заяви про поновлення строків звернення до суду зі скаргою скаржником не надано, а поновити строк за відсутності такої заяви, суд не може.
Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він суперечить нормам процесуального права.
Частиною п`ятою статті 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.
Згідно з частинами 1, 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 449 ЦПК України).
Положення наведених статей дають підстави для висновку, що до суду можуть бути оскаржені не тільки дії державного виконавця, а й бездіяльність.
Бездіяльність, на відміну від дії, має триваючий характер та існує до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого невчинення особою певних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж усього часу її перебігу. Отже, залишення скарги на бездіяльність державного виконавця, яка триває, без розгляду з мотивів пропуску процесуального строку подання скарги є такою, що вчинена з порушенням норм процесуального права.
В пункті 6 Узагальнення судової практики розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, здійсненого Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ 28.01.2013 року роз`яснено, якщо ж обов`язок державного виконавця здійснити певну дію прямо передбачено законом, але строки її вчинення не зазначені, то бездіяльність державного виконавця може бути оскаржена в будь-який час, коли особа прийде до висновку, що ця бездіяльність порушує її права чи свободи, оскільки правопорушення є триваючим.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.06.2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Промінвестбанк» заборгованість за кредитним договором № 02-286/615 від 23.11.2017 року в сумі 106732,18 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2013 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.06.2012 року в частині суми стягнутої заборгованості за кредитним договором змінено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Промінвестбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 59800 грн, заборгованість по відсоткам 16144 грн за комісією 587,53 грн.

15.04.2013 року Малиновським районним судом м. Одеси у справі № 1519/2-3050/11 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми 77718,53 грн.

Постановою старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Трусовою Ю.В. від 23.01.2014 року відкрито виконавче провадження № 41765965 про примусове виконання виконавчого листа № 1519/2-3050/11, виданого Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Промінвестбанк» заборгованості.

15.04.2014 року старшим державним виконавцем Соловйовим В.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 77718,53 грн, заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про арешт майна внесено до реєстру 23.12.2014 року за № 8206177.

30.12.2015 року головним державним виконавцем Арабаджи І.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа № 1519/2-3050/2011 від 15.04.2013 року, стягувачу - ПАТ «Промінвестбанк», на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із тим, що майно боржника, розшук якого здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлено протягом року, з дня оголошення розшуку.

За наслідками розгляду заяви боржника, державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чабанюку Л.А. направлено лист № 24869 від 11.07.2022 року, який отримано останнім 10.10.2022 року, про відсутність підстав для зняття арешту з належного йому майна, оскільки законодавством не встановлено можливості вчиняти виконавчі дії в завершеному виконавчому провадженні.

20.10.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з майна , при цьому зазначивши, що строк звернення до суду не пропущено.

Отже у справі, яка переглядається, заявник оскаржив саме бездіяльність органу державної виконавчої служби щодо не зняття арешту з майна боржника після повернення виконавчого листа стягувачу.

Однак суд першої інстанції, зазначаючи про те, що ОСОБА_1 оскаржується постанова державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Соловйова В.В. про арешт майна боржника від 15.04.2014 року, не звернув уваги, що вказана постанова скаржником не оскаржується, а предметом скарги є оскарження бездіяльності державної виконавчої служби щодо не скасування арешту з усього належного на праві власності ОСОБА_1 майна після повернення виконавчого листа № 1519/2-3050/2011 стягувачу, накладеного на підставі постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.04.2014 року.

Враховуючи, що ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державної виконавчої служби щодо не зняття арешту з майна боржника після повернення виконавчого листа стягувачу, то це свідчить, що правопорушення є триваючим.

Однак суд першої інстанції залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державної виконавчої служби Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), дійшов помилкового висновку про те, що заявник звернувся до суду із скаргою з пропуском строку на оскарження, не врахувавши, що право на оскарження бездіяльності, яка по своїй суті є триваючим правопорушенням, зберігається протягом усього періоду невчинення дій чи неприйняття рішень.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 447, 449 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 30 березня 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

В.В. Кострицький