Справа № 404/6681/22
Номер провадження 2/404/1608/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного з ОСОБА_2 . Шлюб зареєстрований 23 листопада 2019 року Фортечним районним у місті Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис № 638, та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частики з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 23 листопада 2019 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, втрату взаєморозуміння. На даний час з відповідачем фактично припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. Після розірвання шлюбу просить відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_4 . Крім того, зазначила, що відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки в добровільному порядку надавати відмовляється, а вона одна не може забезпечити дитині належний рівень життя, а тому змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 січня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.15).

На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 23 січня 2023 року позивачем подано позовну заяву (вх. № 2604 від 27.01.2023 року) в новій редакції, яка відповідає вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (а.с.17-20).

У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 30 січня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання (а.с.21).

В судове засідання позивач не з`явилась, подала через канцелярію Кіровського районного суду міста Кіровограда заяву (вх. № 10963 від 30.03.2023 року) про розгляд справи за її відсутності, та підтриманні позовних вимог (а.с. 27).

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав через канцелярію суду заяву (вх. № 9032 від 17.03.2023 року) про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 25).

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Фортечним районним у місті Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 23 листопада 2019 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис № 638. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: ОСОБА_6 , дружини: ОСОБА_6 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 від 23.11.2019 року (а.с. 3).

Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, не ведуть спільне господарство, між собою втратили порозуміння, мають різні характери і погляди на життя, примирення не бажають. Вказані обставини свідчать про неможливість примирення подружжя та збереження сім`ї.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі.

Згідно частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

За приписом частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідності до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в частині 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання".

Частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на життя, призначення сім`ї, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, та оскільки приписи сімейного законодавства не передбачають можливість примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Крім того позивач у своєму позові просила суд після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Статтею 113 Сімейного кодексу України визначено що, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Тому, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд також вважає за необхідне позивачу, за її заявою, відновити її дошлюбне прізвище ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.05.2021 року виданого Фортечним районним у місті Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 4).

Таким чином, сторони мають спільну малолітню дитину, доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджено довідкою № 950 від 17.11.2022 року виданої Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація № «Кропивницької міської ради» (а.с. 7).

Статтею 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту прав малолітньої або неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання.

Так, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (частина 1 статті 181 Сімейного кодексу України). Частиною 1 статті 189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати, тощо) не повинні порушувати її права. При цьому, розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у статті 182 Сімейного кодексу України. Договір має бути укладено письмово та підлягає нотаріальному посвідченню.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із ним, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Домовленість між батьками щодо утримання дитини відсутня.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку(доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В силу статті 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при цьому суд враховує, що дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню частково, так як у відповідності до частини другої статті 18 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, положеннями частини шостої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

За частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом з`ясовано, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Пунктом 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 55, 56, 105, 110, 112, 180, 181, 183, 191 Сімейного кодексу України, статтями 4, 7, 10, 11, 137, 141, 206, 258, 263-265, 272, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 листопада 2019 року Фортечним районним у місті Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис за № 638, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити її дошлюбне прізвище ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Роз`яснити сторонам, що за приписом частини другої статті 115 Сімейного кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки з всіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У задоволенні позову в частині стягнення аліментів в розмірі не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків невідовмий; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 30.03.2023 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда