РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/6819/22

Номер провадження 2/495/1214/2023

22 травня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Боярського О.О.,

за участі секретаря судових засідань Саханові О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

07.09.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у якому просить суд:

- встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , і визнати за ОСОБА_1 право ??власності у порядку спадкування за Законом на:

- житловий будинок по АДРЕСА_1 , який складається з: ??Літ. «А» - житловий будинок загальною площею 30,9 кв.м., житловою площею 11,6 кв.м., літ. «А»- веранда, літ. «В»- літня кухня, літ. «Є»-вбиральня, літ. «Л» - літня кухня, літ. «М»- житловий будинок загальною площею 188,4 кв.м., житловою площею 64,8 кв.м., літ. «м» -підвал, №1-ганок, №4 - ворота, №8 - огорожа, №9 - хвіртка, № 10-канализація, №11-вигрібна яма, № 12- водопровід, № 13-канализація, № 1- вимощення;

- земельну ділянку площею 0,0732 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , наданої для будівництва та ??обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), яка належала померлому на підстави Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 914453, виданого 28 листопаду 2006 року Білгород-Дністровською міською радою Одеській області і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.506.00644, кадастровий номер :004:0135.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дядько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті дядька позивача відкрилася спадщина зокрема на:

- житловий будинок по АДРЕСА_1 , який складається з: ??Літ. «А» - житловий будинок загальною площею 30,9 кв.м., житловою площею 11,6 кв.м., літ. «А»- веранда, літ. «В»- літня кухня, літ. «Є»-вбиральня, літ. «Л» - літня кухня, літ. «М»- житловий будинок загальною площею 188,4 кв. м.,житловою площею 64,8 кв.м., літ. «м» -підвал, №1-ганок, №4 - ворота, №8 - огорожа, №9 - хвіртка, № 10-канализація, №11-вигрібна яма, № 12- водопровід, № 13-канализація, № 1- вимощення;

- земельну ділянку площею 0,0732 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , наданої для будівництва та ??обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), яка належала померлому на підстави Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 914453, виданого 28 листопаду 2006 року Білгород-Дністровською міською радою Одеській області і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.506.00644, кадастровий номер :004:0135.

Задля оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Холудєєвої Світлани Максимівни для подання заяви про прийняття спадщини.

Однак, нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини у зв`язку з тим, що у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну ділянку, у зв`язку з чим йому було рекомендовано звернутись до суду за захистом своїх спадкових прав.

З викладених обставин позивач звернувся до суду з метою захисту своїх спадкових прав.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 08.09.2022 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, витребувано від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області (адреса: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Єврейська, 27) копію спадкової справи №32/2021 до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.09.2022 року від представника виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області до канцелярії суду надійшов відзив на позов ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування. У вказаному відзиві сторона просить суд врахувати істотні обставини справи, письмові докази та надати спірним правовідносинам правової оцінки та прийняти законне рішення по справі.

18.01.2023 року до суду від приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області (адреса: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Єврейська, 27) надійшла копію спадкової справи №32/2021 до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 14.12.2022 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання сторони не з`явились. В матеріалах справи наявна заява позивача з проханням справу розглянути без нього та задовольнити позов.

Представник відповідача виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Однак 28.09.2023 року до канцеляріях суду надійшов відзив на вищезазначену позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просив суд ухвалити законне рішення по справі.

У відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав і інтересів є визнання права п.1 ч.2 ст.16 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в (м.Одеса).

Після смерті дядька позивача відкрилася спадщина зокрема на:

- житловий будинок АДРЕСА_1 , який складається з: ??Літ. «А» - житловий будинок загальною площею 30,9 кв.м., житловою площею 11,6 кв.м., літ. «А»- веранда, літ. «В»- літня кухня, літ. «Є»-вбиральня, літ. «Л» - літня кухня, літ. «М»- житловий будинок загальною площею 188,4 кв. м.,житловою площею 64,8 кв.м., літ. «М» - підвал, №1-ганок, №4 - ворота, №8 - огорожа, №9 - хвіртка, № 10-канализація, №11-вигрібна яма, № 12- водопровід, № 13-канализація, № 1- вимощення;

- земельну ділянку площею 0,0732 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , наданої для будівництва та ??обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка).

Судом встановлено, що факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.02.2022 року по справі № 495/8473/21.

Як вбачається з довідки № 120/01-16 від 21.06.2022 року наявної в матеріалах копії спадкової справи № 32/2021 до майна померлого ОСОБА_2 , з заявою про прийняття спадщини до майна померлого звернувся його племінник ОСОБА_1 . Інших заяв про прийняття спадщини не надходило.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 наявної в матеріалах копії спадкової справи № 32/2021 до майна померлого ОСОБА_2 , вбачається, що він є батьком померлого ОСОБА_2 , та своєї заявою про відмову від прийняття спадщини від 26.10.2021 року № 77, він відмовився від спадщини на користь свого онука ОСОБА_1 .

Відповідно до заяви ОСОБА_5 наявної в матеріалах копії спадкової справи № 32/2021 до майна померлого ОСОБА_2 , вбачається, що вона є матір`ю померлого ОСОБА_2 , та своєї заявою про відмову від прийняття спадщини від 26.10.2021 року № 78, вона відмовилась від спадщини на користь свого онука ОСОБА_1 .

Листом приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області від 31.08.2022 року було повідомлено позивача, що видати Свідоцтво про право на спадщину не можливо в зв`язку з тим, що відсутні документи, які посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220, 1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

За змістом ст. 1296 ЦК України, оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину.

Згідно пункту 10 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», та відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до пункту «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав власності громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини 3 статті 152 ЗК України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

28 травня 2020 року Верховний Суд України в своїй постанові по справі № 910/7164/19 виклав наступну правову позицію з приводу захисту цивільних прав.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини першої статті 16 ЦК України.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України), встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи № 910/11511/18.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом до майна померлого ОСОБА_2 , та також встановлено, що за життя померлому ОСОБА_2 на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №914453, виданого 28 листопада 2006 року Білгород-Дністровською міською радою Одеської області зареєстрованого в Книзі записі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.506.00644, кадастровий номер :004:0135, належить земельна ділянка площею 0,0732 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , наданої для будівництва та ??обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка).

Разом з тим, судом встановлено, що на підставі договору дарування ВСО № 158226/ 06.02.2006/ посвідченого нотаріусом Тітовою Т.С. за реєстровим № 330, померлому ОСОБА_2 за життя належало на праві приватної власності частки житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний факт підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10094497 від 15.03.2006 року реєстраційний номер 102116153.

Згідно технічного паспорту реєстраційний номер № ТІ01:0872-2992-9934-1328 від 09.08.2022 року житловий будинок АДРЕСА_1 , в цілому складається з: ??літ. «А» - житловий будинок загальною площею 30,9 кв.м., житловою площею 11,6 кв.м., літ. «А»- веранда, літ. «В»- літня кухня, літ. «€»-вбиральня, літ. «Л» - літня кухня, літ. «М»- житловий будинок загальною площею 188,4 кв. м.,житловою площею 64,8 кв.м., літ. «м» -підвал, №1-ганок, №4 - ворота, №8 - огорожа, №9 - хвіртка, № 10-канализація, №11-вигрібна яма, № 12- водопровід, № 13-канализація, № 1- вимощення.

Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації ЄДРС у сфері будівництва від 28.06.2022 року, вбачається, що за рахунок знесення частини житлового будинку літ «А» зменшена його житлова та загальна площа.

Згідно відповіді директора КП «Білгород-Дністровське БТІ» Юрія Желєзко від 02.08.2022 року № 511, вбачається, що власником 1/2 частки домоволодіння АДРЕСА_1 був ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 06.02.2006 року, який було зареєстровано комунальним підприємством «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» 15.03.2006 року в реєстровій книзі № 16 за реєстровим № 2287.

На підставі рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 215 від 28.02.2008 року 1/2 частки домоволодіння, що належала співвласнику ОСОБА_6 була зруйнована.

Вказані юридичні факти визначають, що 1/2 частка колишнього домоволодіння по АДРЕСА_1 , належна ОСОБА_2 , є однією цілою часткою домоволодіння.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У п. 20 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, зазначено, що за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги.

Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Отже, враховуючи відсутність заперечень та доказів протилежного, суд вважає доведеною ту обставину, що за життя спадкодавцю дійсно належало вказане майно (майнове право) та вважає, що матеріалами справи підтверджується факт того, що померлому ОСОБА_2 за життя належав в цілому житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Висновки за результатами розгляду справи

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позивачем обрано належний спосіб захисту свого права та позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 19, 49, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) право ??власності у порядку спадкування за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на:

- житловий будинок по АДРЕСА_1 , який складається з: ??Літ. «А» - житловий будинок загальною площею 30,9 кв.м., житловою площею 11,6 кв.м., літ. «А»- веранда, літ. «В»- літня кухня, літ. «Є»-вбиральня, літ. «Л» - літня кухня, літ. «М»- житловий будинок загальною площею 188,4 кв. м.,житловою площею 64,8 кв.м., літ. «м» -підвал, №1-ганок, №4 - ворота, №8 - огорожа, №9 - хвіртка, № 10-канализація, №11-вигрібна яма, № 12- водопровід, № 13-канализація, № 1- вимощення;

- земельну ділянку площею 0,0732 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , наданої для будівництва та ??обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), яка належала померлому на підстави Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 914453, виданого 28 листопаду 2006 року Білгород-Дністровською міською радою Одеській області і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.506.00644, кадастровий номер :004:0135.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Боярський