справа №200/9364/17
провадження №2/932/2904/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Дубовик К.В.,

представника позивача: Гудименка В.Г.,

представника відповідача: Коробова І.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про визнання не дійсними актів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ «Дніпрогаз» у якому просить:

- визнати недійсним акт про виявлені порушення за адресою АДРЕСА_1 від 28.03.2017;

- визнати недійсним акт про виявлені порушення за адресою АДРЕСА_1 від 28.03.2017;

- визнати недійсним акт про демонтаж БГЛ абонента за адресою АДРЕСА_1 від 28.03.2017;

- визнати недійсним акт №136 експертизи лічильника газу від 13.04.2017;

- визнати недійсним акт про порушення №13 від 13.04.2017;

- зобов`язати відповідача відновити становище, яке існувала до порушення, а саме зобов`язати встановити новий лічильник газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 08.06.2017 відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 08.06.2017 вжито заходів забезпечення позову: заборонено, до набрання рішенням по справі законної сили, ПАТ «Дніпрогаз» припиняти надання послуг з газопостачання до будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 ; заборонено, до набрання рішенням по справі законної сили, ПАТ «Дніпрогаз» змінювати режим нарахування вартості послуг газопостачання до будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 .

Ухвалою від 03.11.2020 справу прийнято до розгляду головуючим суддею Цитульським В.І., призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 17.07.2022 відповідача ПАТ «Дніпрогаз» замінено його правонаступником АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз».

Ухвалою від 14.07.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Узагальнені доводи учасників справи.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що він є власником будинку за адресою АДРЕСА_1 . За вказаною адресою, 28.03.2017, у відсутності позивача здійснено демонтаж лічильника газу та складено два акти про порушення та акт про демонтаж. В актах вказано про зрив скла лічильного механізму. В актах вказано, що вони складані за участі позивача, що не відповідає дійсності, адже позивач у той час перебувала за межами території України. Таким чином були порушені права позивача по контролю за діями працівників відповідача. 13.04.2017 було проведено експертизу лічильника газу.

Згідно відзиву, відповідач заперечує проти позову. Вказує, що 28.03.2017 було виявлено пошкодження пломби на лічильнику позивача, його демонтовано для додаткового огляду, складено відповіді акти. Всі дії проведено за участі споживача. 13.04.2017 було проведено експертизу лічильника якою встановлено порушення пломби заводу виробника в насідок чого існує доступ до рахункового механізму. Відтак встановлено факт порушення з боку позивача. Також вказує на обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права, оскільки оскаржувані акти є лише фіксацією порушень та не впливають на права, обов`язки чи інтереси позивача.

В судовому засіданні представник позивача вказав, що газопостачання відновлено на виконання ухвали про забезпечення позову. У випадку відмови у позові газопостачання позивачу може бути припинено та їй можуть бути нараховані санкції за позаоблікове споживання природного газу. Також вказав, що знятий прилад обліку належав позивачу та був кращим і дорожчим за встановлений відповідачем.

В судовому засіданні представник відповідач вказав, що газопостачання позивачу відновлено, встановлено лічильник із обмінного фонду. Оскаржувані акти не порушують права позивача, просив в позові відмовити.

Обставини, встановлені судом.

Право власності будинок за адресою АДРЕСА_1 (станом на 27.02.2017) належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 08.09.2010.

Доказів встановлення за вказанню адресою приладу обліку газу та укладення договору про газопостачання не надано, проте сторонами такі факти визнаються.

28.03.2017, за вказаною адресою працівниками ПАТ «Дніпрогаз» складено: акт про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи; акт про порушення за висновками якого відірване скло рахункового механізму; акт про виявлені порушення із аналогічним висновком; акт про зняття приладу обліку. В таких актах у графі споживач вказано « ОСОБА_1 ».

13.04.2017 проведено експертизу побутового лічильника газу, якою встановлено, що заводська пломба з правої сторони порушена, доступ до рахункового механізму. В акті експертизи, у графах про похибку лічильника поставлені прочерки. За висновком комісії лічильник не придатний до експлуатації так як зовнішній вигляд не відповідає вимогам експлуатаційної документації. Акт підписано представником споживача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Також 13.04.2017 ПАТ «Дніпрогаз» складено акт про порушення в якому відображено про порушення на приладі обліку цілісності пломби заводу виробника з правої сторони.

Із відміток у паспорті громадянина України для виїзду за кордон вбачається, що позивач виїхала за межі території України 02.03.2017. Позивачем надано копії усіх сторінок паспорта позивача у якому відсутня відмітка про повернення до України. При цьому позов подано 07.06.2017.

Найменування ПАТ «Дніпрогаз» було змінено на А.Т «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз».

Фактів складення відповідачем протоколу комісії з розгляду актів про порушення, актів-розрахунків за актом про порушення не встановлено.

Позивачем долучено фотознімок де, з його слів, відображено факт наявності пломб заводу виробника на склі рахункового механізму приладу обліку.

Відповідачем долучено фотознімки, де з його слів, відображено пошкоджену пломбу заводу виробника на склі рахункового механізму приладу обліку.

Судом оглянуто відеозапис проведення експертизи приладу обліку на якому працівник відповідача знімає скло рахункового механізму через пломбу з права, більше ніяких дій з лічильником не відбувається.

Сторонами визнається той факт, що позивачу відновлено газопостачання та встановлено прилад обліку природнього газу із обмінного фонду відповідача.

При зверненні до суду позивачем сплачено 640 грн. судового збору за подання позову та 320 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Законодавство та висновки Верховного Суду, що застосовані судом.

Відповідно до ч.2 ст.70 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтями 12 та 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до п.5 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494, в редакції чинні на час складення актів про порушення від 28.03.2017, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. У такому разі в акті про порушення робиться відповідний запис, при цьому представник Оператора ГРМ здійснює заходи щодо пакування пошкодженої пломби та/або лічильника газу (ЗВТ) та складає відповідний акт про направлення їх на експертизу чи позачергову або експертну повірку. До отримання їх результатів нарахування, передбачені цим Кодексом, не застосовуються.

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

До складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику метрологічної організації та територіального органу Регулятора. У разі відмови метрологічної організації або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі такого представника.

Споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення. За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи. У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Згідно п 10 вказаного розділу споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний бути присутнім під час проведення експертизи. За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. У разі неприбуття споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі. Експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику від метрологічної організації та територіального органу Регулятора. У разі відмови метрологічної служби або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі таких представників. Остаточний склад комісії з проведення експертизи ЗВТ та пломб затверджується наказом Оператора ГРМ.

Відповідно до п. 7 вказаного вище розділу, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках, зокрема несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ.

Відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

За висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 06.04.2021 у справі №910/10011/19, застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі N910/3009/18 (провадження N 12-204гс19) від 04 вересня 2018 року вказано, що ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.04.2019 у справі № 311/2314/16 (провадження № 61-35175св18) вказано, що нормативно-правовим актом прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку, і тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача щодо прийняття актів про порушення у сфері газопостачання та визнання їх недійсними, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що акт № (о/р) 021 виявлення порушень від 09.03.2016, акт № 093 експертизи лічильника газу від 04.04.2016 та акт про порушення № 000024 від 14.04.2016 безпосередньо не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, а лише є фіксацією виявленого порушення, а тому їх оскарження не передбачено чинним законодавством, як спосіб захисту порушених прав. Зазначеного правового висновку також дійшли Верховний Суд України у постанові від 12.09.2011 у справі №6-25цс11 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі № 14-503цс18.

У відповідності до ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч.9). У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (10).

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10.02.2010), постанови КЦС ВС від 07.10.2020 року у справі №465/3586/17, від 08.10.2020 у справі №712/22134/12, від 05.10.2020 у справі № 347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18.

Висновки суду.

У даній справі представники відповідача 28.03.2017 провели перевірку вузла обліку із складанням акту про порушення, а також зняли прилад обліку із складанням відповідного акту. У відповідних актах вказано про присутність під-час перевірки позивача.

Проте, станом на 28.03.2017 позивач не могла бути присутня під-час перевірки оскільки перебувала за межами території України.

Такий факт підтверджується відмітками у паспорті громадянина України для виїзду за кордон та жодним чином не спростований відповідачем.

За вказаних обставин вбачається, що відповідачем допущене порушення прав споживача, адже остання не змогла перевірити правомірності дій відповідача, цілісності пломб на приладі обліку, не приймала участі у знятті приладу обліку, його пакуванні та пломбуванні пакета із таким приладом обліку.

Таке порушення є суттєвим, свідчить про протиправність проведеної перевірки. Крім того порушення є таким, що ставить під сумнів усі подальші дії відповідача, зокрема проведену експертизу лічильника.

Разом із тим у даній справі позивач оскаржує акти про виявлені порушення та акт експертизи.

Згідно наведених вище правових висновків Верховного Суду такі акти є лише фіксацією виявленого порушення, а тому їх оскарження не передбачено чинним законодавством, як спосіб захисту порушених прав.

Тому в цій частині позов не може бути задоволеним.

Щодо вимог про визнання недійсним акту про демонтаж приладу обліку та зобов`язання встановити прилад обліку суд зазначає наступне.

Як визнано позивачем, відповідачем встановлено прилад обліку у будинку позивача.

Відтак у цій частині право позивача є відновленим.

Доводи позивача про те, що встановлений прилад обліку є гіршим та дешевшим за власний прилад обліку позивача, що знято є недоведеними.

Доводи позивача про те, що у випадку відмови у задоволенні позову відповідач зможе зняти прилад обліку та нарахувати заборгованість суд не приймає до уваги.

Так, по-перше відсутні докази вважати, що встановлення позивачу приладу обліку та не застосування до нього санкцій обумовлено ухвалою суду про забезпечення позову.

По-друге, ухвала про забезпечення позову від 08.06.2017 забороняє припиняти надання послуг із газопостачання, проте на час постановлення такої ухвали газопостачання було вже припиненим. Також ухвала забороняє змінювати режим нарахування та не забороняє нараховувати борг за необлікований об`єм та обсяг природного газу.

Відтак ухвала про забезпечення позову жодним чином не може вплинути на правовідносини сторін.

По-третє, суд не може захищати не порушені права позивача від ймовірного майбутнього їх порушення відповідачем.

По-четверте, наведені у вказаному рішення висновки про протиправність проведеної перевірки та складення актів за відсутності позивача, вносять достатню правову визначеність у правовідносини сторін та мають бути враховані сторонами.

Відтак в цій частині права позивача є поновленими, а задоволення позову не спроможне вплинути на правовідносини сторін.

За вказаних обставин підстави для задоволення позову відсутні.

Інші доводи сторін не впливають на вирішення спору, тому їх аналіз суд не здійснює.

Оскільки суд відмовив у задоволенні позову, сплачений позивачем судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» про визнання не дійсними актів відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, що вжиті ухвалою суду від 08.06.2017.

Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили даним рішенням.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В.І. Цитульський