справа №176/1252/23
провадження №2-о/176/36/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кучми В.В.,

з участю секретаря с/з Ханіної М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2023 року, ОСОБА_1 , звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з вказаною заявою, де просить встановити факт її постійного проживання разом з спадкодавцем, бабусею, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся, ОСОБА_2 , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на цю квартиру, оскільки бабуся була її власницею. Із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк вона не зверталася, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 за місцем її реєстрації, де вони вели спільне господарство, вона доглядала за нею у зв`язку з похилим віком, а бабуся потребувала допомоги та піклування, а після її смерті займалася її похованням, а тому, вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину, оскільки від спадщини не відмовлялася. Будучи єдиним спадкоємцем, який міг би прийняти спадщину, вона звернулась до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Дудник Т.В. з питання отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, оскільки не була зареєстрована разом зі спадкодавцем за однією адресою на час відкриття спадщини і не подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний термін. Вказаним нотаріусом заявниці було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем за однією адресою на момент його смерті, що і змусило його звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою від 01.06.2023 року відкрито провадження по даній справі та останню призначено до розгляду у відкрите судове засідання.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, у своїх заявах просили розглядати справу без їх участі, при цьому заявник та його представник підтримали позов, а представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти,від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Жовтоводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть №923. (а.с.18)

Згідно із доказами, наданими заявницею, прослідковується факт того, що померла ОСОБА_2 є рідною бабусею заявниці ОСОБА_1 .

Мати, заявниці, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.14)

До своєї смерті ОСОБА_2 була зареєстрована проживаючою у квартирі АДРЕСА_1 . Дана квартира перебувала у її приватній власності на підставі реєстраційного посвідчення виданого на підставі рішення виконкому Жовтоводської міськради №243 від 26.05.1978р., акта прийняття в експлуатацію №267 від 09.07.1982р. та довідки ЖБК «Восток» №276 від 04.02.1992р. (а.с.19-21)

Відповідно до акту проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_2 від 12.05.2023 року, підписаного сусідами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , останні підтвердили той факт, що заявниця постійно проживала за вказаною адресою зі своєю бабусею ОСОБА_2 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.23)

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

З повідомлення про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.05.2023 року приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дудник Т.В. вбачається, що заявниці відмовленого в видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з пропуском нею шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця, а також відсутній факт прийняття спадщини у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують, що спадкоємець проживав постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини. (а.с.22)

Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч.1 ст.1221ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Таким чином, оскільки заявниця, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняв спадщину.

В судовому засіданні з досліджених письмових доказів встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги та постійно проживала зі спадкодавицею ОСОБА_2 на момент її смерті за місцем проживання спадкодавця в квартирі АДРЕСА_1 , однак факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку, що, зокрема, підтверджено роз`ясненням нотаріуса.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: квартира АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області В.В. КУЧМА