Р І Ш Е Н Н Я№ 127/24099/22

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2023 р. м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Медяної Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В позові зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №534651 від 02.11.2021, 01.11.2021 о 23:20 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем DAF, д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом KOGE4, д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Замостянська, 51 у м. Вінниці, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати причіп, не був уважний, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду припаркований транспортний засіб Meriva, д.н.з. НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 є власником автомобіля Opel Meriva, д.н.з. НОМЕР_3 , який отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками за результатами вказаного ДТП.

24.11.2021 Вінницьким міським судом Вінницької області у справі №127/29906/21 визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Станом на 01.11.2021 транспортний засіб DAF, д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований. Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №9163395, страхувальником є ОСОБА_3 , страховиком - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування шкоди, заподіяної транспортному засобу.

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» прийняло рішення стосовно виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 37775,85 грн.

Однак завданий ОСОБА_1 матеріальний збиток, страховою виплатою повністю не відшкодовано.

Відповідно до звіту №11-21-М270 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу Opel Meriva, д.н.з. НОМЕР_3 , виготовленого ФОП ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 99130,35 грн.

Враховуючи викладене, оскільки розмір страхової виплати не відповідає розміру завданих збитків, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Opel Meriva, д.н.з. НОМЕР_3 внаслідок його пошкодження під час дтп 01.11.2021 о 23:30 год., в розмірі 61354,60 грн, та стягнути солідарно з відповідачів судові витрати, що складаються з: витрати на професійну правничу допомогу 10000 грн., судовий збір 992,40 грн., витрати на проведення оцінки матеріального збитку автомобілю після дтп 3700 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2022 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення (а.с.12).

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Сорокопуда А.О. заперечує проти задоволення позову, оскільки обов`язок по відшкодування завданої шкоди лежить не на ОСОБА_2 , а на страховій компанії ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», так як ліміт відповідальності згідно страхового полісу на автомобіль DAF, д.н.з. НОМЕР_1 становить 130000 грн. (франшиза 2600 грн.). Таким чином, розмір завданої шкоди не перевищує ліміт страхування та не обмежений законом, через що відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_2 різниці між страховою виплатою та розміром збитків. Крім цього, представник відповідача заперечує проти розрахунку розміру завданої шкоди саме з вартості відновлювального ремонту, так як з наданого позивачем звіту про незалежну оцінку вбачається, що розмір матеріального збитку, завданого автомобілю Opel Meriva, д.н.з. НОМЕР_3 становить 46481,14 грн. (не включаючи ПДВ на ремонтні роботи, запасні частини, матеріали фарбування, так як відповідні документи, що підтверджують сплату ПДВ позивачем надані не були). Крім цього, зазначає, що відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів, вартість матеріального збитку визначається, як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. (а.с.91-94)

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Покоєвич А.О. в судове засідання не з`явились, проте представник позивача надав заяву, в якій розгляд справи просить провести за відсутності позивача та його представника. Позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Сорокопуд А.О. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду повідомлялись завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду повідомлялась завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про проведення судового засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частин другої та третьої статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129)

Судом встановлено, що відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2021 у справі №127/29906/21, водій ОСОБА_2 01.11.2021 року о 23 год. 20 хв. в м.Вінниці, по вул. Замостянська, 51, керуючи транспортним засобом DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом KOGE4, д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його, не був уважним, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме: огорожу тротуару, вуличний ліхтар та будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , а також припаркований транспортний засіб Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_4 , та Opel, д.н.з. НОМЕР_3 , від чого транспортні засоби отримали пошкодження з матеріальними збитками. Даною постановою визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень. (а.с.8)

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , власником автомобіля Opel Meriva, д.н.з. НОМЕР_3 , є ОСОБА_1 . (а.с.7)

Відповідно до полісу № АР/9163395 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , страхувальником є ОСОБА_3 , страховиком - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Строк дії з 01.02.2021 по 31.01.2022, страхова сума на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну майну 130000 грн., розмір франшизи 2600 грн. (а.с.9)

Відповідно до листа №9194/18 від 22.12.2021, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» повідомила ОСОБА_1 про прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, що мала місце 01.11.2021 за участі транспортного засобу DAF, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «УПСК» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/9163395 від 28.01.2021. ПрАТ «УПСК» прийняло рішення стосовно виплати за договором № АР/9163395 від 28.01.2021 на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування в сумі 37775,85 грн. (а.с.10)

Відповідно до звіту №11-21-М270 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу Opel Meriva, д.н.з. НОМЕР_3 , виготовленого ФОП ОСОБА_4 , 01.12.2021, встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу без урахування фізичного зносу замінних складових становить 99130,35 грн. Розмір матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу Opel Meriva, д.н.з. НОМЕР_3 в результаті його пошкодження, станом на дату оцінки (01.11.2021) становить: 53146,97 грн. включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування; 46481,14 грн. не включаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування. (а.с.13-52)

Щодо розміру заявлених позивачем позовних вимог, суд дійшов наступного висновку.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 просить стягнути з відповідачів різницю між отриманою ним страховою виплатою та вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу у розмірі 61354,60 грн. (99130,35-37775,85)

Суд не погоджується з даним розрахунком, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Таким чином, при розрахуванні вартості матеріального збитку обов`язково треба враховувати коефіцієнт фізичного зносу.

Відповідно до звіту №11-21-М270 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу Opel Meriva, д.н.з. НОМЕР_3 , виготовленого ФОП ОСОБА_4 , 01.12.2021, вартість відновлювального ремонту КТЗ Opel Meriva, д.н.з. НОМЕР_3 становить 99130,35 грн без урахування фізичного зносу замінних складових.

Таким чином, позивач, визначаючи вартість відновлювального ремонту, помилково відштовхувався від суми 99130,35 грн.

У вказаному вище звіті про незалежну оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу, оцінювачем було вказано, що вартість відновлювального ремонту КТЗ Opel Meriva, д.н.з. НОМЕР_3 з урахуванням фізичного зносу замінних складових становить 53146,97 грн. (з ПДВ)

Проте, згідно з абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника) сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Таким чином, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією винної сторони або стягується судом після дослідження обставин чи є надавач послуг з ремонту автомобіля, який був пошкоджений під час ДТП з вини іншої особи, платником податку на додану вартість.

Позивачем до позовної заяви не було надано жодного доказу на підтвердження того, що ремонт автомобіля було проведено, а також того, що такий ремонт було проведено у надавача послуг з ремонту автомобіля платником податку на додану вартість.

Таким чином, вартість відновлювального ремонту, з урахуванням з урахуванням фізичного зносу замінних складових та без урахування ПДВ становить 46481,14 грн., як зазначено у звіті №11-21-М270 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу Opel Meriva, д.н.з. НОМЕР_3 , виготовленому ФОП ОСОБА_4 .

Отже, різниця між страховою виплатою та розміром матеріального збитку становить 8705,29 грн.

Таким чином, позивачем у позові було зроблено неналежний розрахунок суми, яку він просить стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Крім цього, суд дійшов наступного висновку.

Положеннями частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ).

Страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц сформульовано висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Суд звертає увагу на те, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

Отже обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування покладається на страховика винної у ДТП особи.

Відповідно до полісу № АР/9163395 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 щодо транспортного засобу транспортним засобом DAF, д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «УПСК», страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 130000 грн.

До позовної заяви позивачем було надано копію вказаного вище страхового полісу № АР/9163395.

Рішення ПАТ "Української пожежно-страхової компанії" про страхове відшкодування позивачу виплати страхового відшкодування за шкоду заподіяну у наслідок ДТП, що мала місце 01.11.2021 у розмірі 37775,85 грн. позивачем оскаржено не було, хоча йому було відомо про те, що сума збитків, яку він наразі просить стягнути з відповідачів, не перевищує встановлений за договором страхування ліміт. Отже, у позивача відсутні підстави пред`являти позов саме до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки належним відповідачем у справі є ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, тоді як встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16-ц (пункт 43), від 19 травня 2020 року у справі № 263/17218/18 (пункт 24).

Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє в позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (пункт 54) та 13 жовтня 2020 року у справі № 640/22013/18 (пункт 31).

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пред`явлений до неналежного відповідача, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою в задоволенні позову, відсутні підстави для стягнення судових витрат з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст. 22, 1166, 1188, 1194 ЦК України, ст. 3, 6, 9, 22, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п.2.4, 8.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 ст.ст. 10, 12, 16, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;

третя особа Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Кирилівська, 40.

Суддя: