Провадження № 2/554/2179/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючий суддя - Сініцин Е.М.,

за участю секретаря Леуської Л.Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Ткаченко Світлани Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В :

10 листопада 2022 року представник позивача адвокат Ткаченко Світлана Василівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до відповідача Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про зняття арешту з майна.

В обґрунтування вимог позивачка вказала, що її дочка - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона звернулась з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з накладенням арешту на нерухоме майно на частку квартири АДРЕСА_1 .

Підставою для накладення арешту була цивільна справа № 2-3008/11 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитною угодою, за результатами розгляду якої був виданий виконавчий лист Октябрським районним судом м. Полтави і відкрите виконавче провадження №32216693 з примусового стягнення боргу в сумі 21 052,69 грн..

Постановою від 26.04.2012 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС Полтавського МУЮ було накладено арешт на все нерухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_2 .

Виконавче провадження № 32216693 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-3008/11 від 27.03.2012 про стягнення боргу із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» завершено згідно постанови державного виконавця від 29.12.2012 року. Виконавче провадження знищено 01.02.2016 року по закінченню строків зберігання.

На цей час відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником за якими є ОСОБА_2 .

Представник позивача наголошує, що накладений арешт не виконує покладену на нього мету - забезпечити реальне виконання рішення суду, оскільки стягувач втратив право пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання за спливом строку пред`явлення виконавчого документу до примусового стягнення що дорівнює один рік, а отже й втратив можливість примусового стягнення боргу й звернення стягнення на належне боржнику майно. Окрім цього, виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті стягувача чи боржника на підставі п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Нормами ч. 1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Проте, відповідач у справі - Шевченківський ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), на звернення позивача щодо припинення арешту у своїй відповіді від 15.06.2022р. за № 39806 зазначив про відсутність підстав для зняття арешту з майна боржника посилаючись на ч.1 ст.1282 Цивільного кодексу України.

Факт реєстрації арешту перешкоджає оформленню на позивача права на спадщину в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_2 , яка належала нині померлій боржниці, що вбачається з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.10.2022р. за № 883/02-14. Право власності померлої на 1/2 частку квартиру доводиться свідоцтвом на право власності на житло від 21.01.2008 р. та витягом про реєстрацію права власності від 28.06.2022 року.

Виходячи з вищевикладеного, представник позивача просить припинити обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 12440713, що зареєстровано Октябрським ВДВС Полтавського МУЮ на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по BП № 32216693.

Ухвалою суду від 31.01.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче судове засідання на 02.03.2023 року.

Представником позивача до суду направлено уточнену заяву, в якій просить припинити обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 12440713, що накладено Октябрським ВДВС Полтавського МУЮ на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по BП № 32216693.

Ухвалою суду від 02.03.2023 року закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 27.03.2021 року.

У судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, просила задовольнити позовні вимоги, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату та час судового засідання.

За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення у справі, про що постановлено ухвалу.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Положеннями ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 2-3008/11 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження № 32216693 з примусового стягнення боргу в сумі 21 052,69 грн.

У рамках вказаного виконавчого провадження постановою від 26.04.2012 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС Полтавського МУЮ було накладено арешт на все нерухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_2 ..

Виконавче провадження № 32216693 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-3008/11 від 27.03.2012 про стягнення боргу із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» завершено, про що винесена постанова державного виконавця від 29.12.2012 року, що підтверджується листом Шевченківського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Від 15.06.2022 року за №39806.

З наданої до суду позивачкою постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Ткаченко Н.В. від 14.10.2022 р. № 883/02-14, вбачається, що накладений державним виконавцем арешт до цього часу зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №12440713, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника від 26.04.2012 Октябрського ВДВС по ВП 32216693 за виконавчим листом № 2- 3008/11 від 27.03.2012 Октябрського районного суду м. Полтави на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Боржник ОСОБА_2 , відносно якої було відкрито виконавче провадження № 32216693 з примусового виконання виконавчого листа у справі 2-3008/11 від 27.03.2012 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Квартира АДРЕСА_2 , на яку накладено арешт, належала на праві спільної часткової власності померлій ОСОБА_2 у частці та позивачці ОСОБА_1 , у частці , відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно розпорядження № 2329 від 21 січня 2008 року.

Спадщину після померлої прийняла її мати, позивач у справі - ОСОБА_1 , що доведено належними та допустимим доказами: листом державного нотаріуса Ткаченко Н.В. від 14.10.2022 р. № 882/02-14 та свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

В абзаці 2 цієї статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Крім того, в п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті стягувача чи боржника.

Відповідно до ч.5 ст.47 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», що діяла на час винесення державним виконавцем постанови від 29.12.2012 року, повернення виконавчого документу стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Положеннями ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» на той час визначено, що виконавчий документ виданий на підставі рішення суду може бути пред`явлений до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться в тому числі на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових права на нерухоме майно, що набрало законної сили.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що оскільки державним виконавцем винесена постанова від 26.04.2012 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV року, строк пред`явлення до виконання виконавчого документу пройшов, виконавче провадження знищено, боржник за виконавчим провадженням - ОСОБА_2 померла, то необхідно позов задовольнити в повному обсязі та припинити обтяження об`єкту нерухомого майна реєстраційний №12440713, що накладено Октябрським Відділом державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 32216693.

Посилання відповідача про відсутність підстав для зняття арешту з майна боржника на підставі ч.1 ст.1282 Цивільного кодексу України є помилковим, оскільки в ній закріплено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Тобто, спадкоємець спочатку повинен прийняти спадщину і відповідно до його частці, в межах вартості майна, задовольнити вимоги кредитора. Але це інший предмет позову де сторонами є стягувач і спадкоємець боржника, а не відділ державної виконавчої служби.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 47 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV, ст.ст.39,40 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 223, 229,247, 259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов представника позивача адвоката Ткаченко Світлани Василівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про зняття арешту з майна задовольнити.

Припинити обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №12440713, що накладено Октябрським Відділом державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 32216693.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми), , місцезнаходження: м. Полтава, пров. Стешенка, буд. 6.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасником справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, зазначених вище, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Е.М. Сініцин.