У Х В А Л А

Іменем України

06 вересня 2023 року Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, перевіривши виконання вимог ст. 175-177 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс» про скасування наказів про догани, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за весь час затримку розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства «Київпастранс», в якій просить суд:

1. Скасувати накази про догани від 23.06.2023 № 42 та від 26.06.2023 № 43, оголошені Комунальним підприємством «КИЇВПАСТРАНС».

2. Скасувати наказ № 127-к від 04.07.2023 про припинення трудового договору та поновити на роботі ОСОБА_1 з 05.07.2023 в Комунальному підприємстві «КИЇВПАСТРАНС» водієм трамвая третього класу, звичайний режим міські трамвайні маршрути.

3. Стягнути із Комунального підприємства «КИЇВПАСТРАНС» на користь ОСОБА_1 заробітну плату, середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 75730,96 грн. та не вчасно виплачену заробітну плату при звільненні в сумі 11459,29 грн.

4. Стягнути із Комунального підприємства «КИЇВПАСТРАНС» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Однак позивач, заявляючи вимогу про стягнення заробітної плати, не вказує її розмір.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до постанови Верховного Суду в справі № 728/2955/18 від 10 січня 2019 року, починаючи з 01 вересня 2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Тобто, Верховний Суд прийшов до висновку, що п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» чітко визначено вимоги, які випливають з норм трудового законодавства, які не підлягають оплаті судовим збором при зверненні до суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21) констатувала, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений ч. 2 ст. 235 КЗпП України, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений ст. 117 цього Кодексу, мають різну правову природу.

Середній заробіток за ст. 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується в розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на які працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника.

Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладених у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18 (провадження № 61-9664сво19).

Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (зокрема, і за час затримки виплати такої допомоги) не належать до структури заробітної плати, тобто не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є іншою заохочувальною чи компенсаційною виплатою, що входить до такої структури (близькі за змістом висновки висловлені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 (пункт 34); від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (пункт 60).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в сумі - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір судового збору при поданні позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру (про скасування наказів про догани від 23.06.2023 № 42 та від 26.06.2023 № 43) та вимога майнового характеру (про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і стягнення моральної шкоди на загальну суму 61459,29 грн.), за розгляд яких має бути сплачено судовий збір.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 3220,80 грн., а докази оплати надати суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строків на їх усунення.

Керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс» про скасування наказів про догани, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за весь час затримку розрахунку при звільненні - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК