Справа № 229/282/23
Провадження № 2-о/229/35/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Фролової Н.М., за участю секретаря судового засідання Бочарової К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 21 лютого 1977 року на його ім`я, в якій помилково вказана дата його народження, як ІНФОРМАЦІЯ_2 , тоді, як згідно його свідоцтва про народження та паспорту датою його народження є ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що він звернувся до ВОГ № 4 ( сервісний центр ) ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою про призначення пенсії. Зважаючи на принцип екстериторіальності, встановлений п.4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, структурний підрозділ органу, що призначає пенсію було визначено ГУ ПФУ у Львівській області.

ГУ ПФУ у Львівській області листом від 02.01.2023 № 02 ГУ ПФУ оформило рішення про відмову в призначенні пенсії, вмотивовуючи своє рішення зокрема виявленою розбіжністю в написанні дати народження заявника, а саме в трудовій книжці серія НОМЕР_1 , яка заповнена 21 лютого 1977 року, вказана дата народження заявника « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а в свідоцтві про народження заявника та його паспорті зазначена дата його народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У зв`язку із чим рекомендовано заявнику звернутися до суду для усунення виявлених розбіжностей.

Заявник в обґрунтування своєї заяви вказує, що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Грязівець Погарського району Брянської області Російської Федерації, про що свідчить свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 , а при заповненні трудової книжки 21.02.1977 він не звернув увагу на те, що в ній помилково вказана дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 замість ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказана помилка запису дати народження заявника позбавляє його можливості оформити належним чином пенсію за віком. Виправити цю помилку в адміністративному порядку немає можливості, оскільки було надано роз`яснення про те, що виправлення до даних документів не вноситься.

У зв`язку з вищевикладеним заявник був вимушений звернутися до суду задля встановлення факту належності йому трудової книжки НОМЕР_3 .

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просить суд її задовольнити.

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечило, про час та місце розгляду справи повідомлялося належним чином, розгляд справи просить проводити без участі представника.

У наданому суду відзиві на заяву Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області просить заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду, посилаючись на те, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком, надавши необхідні документи і з долученням трудової книжки для розрахунку страхового стажу необхідного для призначення пенсії за віком.

Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 318 ЦПК України визначено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в за>ґві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567 цс 18) зроблено висновок, що «[...] у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо.

Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Згідно зі статтею 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною сьомою статті 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-УІП «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Частиною шостою статті 294 ЦПК України, передбачено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з роз`ясненням, викладеними у пункті 1 Постанови № 5, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спір про право, це спір, що пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 22.11.2005 № 22-1 затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України особа подає документи для призначення (перерахунку) пенсії.

Пенсійне забезпечення громадян в Україні здійснюється відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) та інших чинних нормативно-правових актів.

26.12.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернувся із заявою щодо призначення пенсії за віком.

За даними документами до страхового стажу заявника не зараховано періоди роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 21.02.1977, оскільки на титульній сторінці вказана дата народження власника ІНФОРМАЦІЯ_4 не відповідає даті народження заявника згідно паспортних даних 20.07.1959.

Оскільки дата народження заявника, зазначена у трудовій книжці, не відповідає даті його народження, період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 21.02.1977 не враховано до страхового стажу заявника, необхідного для призначення пенсії відповідно до ст. 26. Закону № 1058.

У даному випадку, встановлення зазначеного в заяві ОСОБА_1 факту приналежності правовстановлюючого документу пов`язане із призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що свідчить про наявність спору про право у зазначеному питанні, у зв`язку з чим вирішення цього питання підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Відповідно до ст. 315 Цивільного процесуального Кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.223 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява заінтересованої особи про залишення заяви про встановлення факту без розгляду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ГУ ПФУ у Львівській області прийняло рішенням від 02.01.2023 № 02, згідно якого заявнику було відмовлено в призначенні пенсії за віком через виявлені розбіжності в написанні дати народження, а саме, в трудовій книжці серія НОМЕР_1 вказана дата народження заявника « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що не відповідає даті народження заявника згідно паспортних даних « ІНФОРМАЦІЯ_3 », через що не зараховано до страхового стажу періоди роботи підтверджені вказаною трудовою книжкою. В рішенні зазначено, що для зарахування стажу необхідно долучити уточнюючі довідки про періоди роботи видані па підставі первинних документів або довести приналежність трудової книжки заявнику.

З чого можна зробити висновок, що якщо ОСОБА_1 доведе приналежність йому трудової книжки, то підстав для відмови у зарахуванні спірного періоду стажу не буде, чим і скористався заявник подавши до суду заяву про встановлення факту належності йому трудової книжки.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У даній справі заявник просить встановити належність їй, зокрема трудової книжки, у якій дата народження не співпадають з датою народження у паспорті та свідоцтві про народження.

Встановлення належності трудової книжки заявнику надасть право на включення певних періодів роботи до трудового стажу, що в свою чергу надасть можливість призначити заявнику пенсію.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Враховуючи вищезазначене, слід зробити висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25 листопада 2020 року у справі № 636/4087/19 (провадження № 61-13847св20), від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19).

Звертаючись до суду з цією заявою, ОСОБА_1 просить встановити факт належності йому, в тому числі і трудової книжки, оскільки неправильне зазначення його дати народження у цьому документі перешкоджає зарахувати період роботи до страхового стажу. Іншої можливості встановити факт належності йому трудової книжки немає.

Пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України прямо віднесено встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів до справ окремого провадження (розділ IVЦПК України).

Вказані висновки також зазначено у постанові Верховного суду від 15 вересня 2021 року у справі № 733/324/21.

За таких обставин, підстав для залишення справи без розгляду у суду не має.

Керуючись ст.ст. 293, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про залишення заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа без розгляду - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя