Справа № 639/1919/23
Провадження № 2/639/1080/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С. М.,

секретар судового засідання Пивоварова Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 639/1919/23 за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,

встановив:

Позивач КП «Харківські теплові мережі» 27.04.2023 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.01.2018 по 23.02.2022 у сумі 53121,93 грн, інфляційні втрати у сумі 8460,11 грн, три відсотки річних у сумі 1312,65 грн, та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі».

КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м. Харкові, відповідно до рішення Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 № 1407 «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді» зі змінами, внесеними рішенням від 30.09.2001 № 946.

Відповідач вказані послуги своєчасно не оплатив, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з 01.01.2018 по 23.02.2022 у сумі 53121,93 грн. У зв`язку з простроченням виконання зобов`язання по оплаті за надані послуги за адресою: АДРЕСА_2 боржнику нараховані інфляційні втрати за час прострочення в сумі 8460,11 грн та 3% річних у сумі 1312,65 грн.

28.04.2023 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с.9-10).

12.06.2023 ухвалою суду повернуто без розгляду відповідачу ОСОБА_1 поданий ним 09.06.2023 відзив на позовну заяву (а.с.22-28).

У поданому 19.06.2023 до суду відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 проти заявленого до нього позову заперечував, зазначивши, що між ним та позивачем відсутній договір про надання комунальних послуг та позивачем не надано докази на підтвердження наявності договірних правовідносин, відповідач ніколи не укладав жодних договорів з КП «Харківські теплові мережі» та не надавав згоду до приєднання до будь-яких договорів. З серпня 2017 року у квартирі АДРЕСА_1 ніхто не проживає, а тому він відмовлявся від послуг теплопостачання та 10.12.2019 і 15.10.2021 надсилав листи до КП «Харківські теплові мережі», які позивач проігнорував. Позивачем не доведено отримання відповідачем наданих послуг. На думку відповідача, оскільки він не є власником житла за адресою: АДРЕСА_2 , та багатоквартирні житлові будинки знаходяться у власності міської ради, оплата комунальних послуг здійснюється з бюджету, а отже, всі комунальні послуги повинен сплачувати власник житла, а саме, муніципалітет (міськрада).

19.06.2023 ухвалою суду залишено без задоволення заяву відповідача ОСОБА_1 про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження.

19.06.2023 судом долучено до матеріалів справи відзиву відповідача від 19.06.2023 на позовну заяву.

Представник позивача Вініцький М.В., який діє на підставі довіреності, 19.06.2023 подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно з ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с.21), у судове засідання не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

За змістом ч. 1 , п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, частинами 1,3,4 ст. 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.3).

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Споживач зобов`язаний: за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини: дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; своєчасно проводити підготовку житлового будинку, помешкання (в якому він проживає або належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо зимовий період.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 21, ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії та послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається з відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу на особовий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , нарахована заборгованість тільки за опалення за період з січня 2018 року по лютий 2022 року у сумі 53121,93 грн (а.с.4-5).

ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів, які підтверджують ненадання йому позивачем послуг з централізованого теплопостачання (опалення).Отже, КП «Харківські теплові мережі» надавало відповідачу послуги з централізованого теплопостачання (опалення), а відповідач їх отримував, тобто він є споживачем вказаних послуг.

Згідно з ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст.68 ЖК України плата за надання цих послуг повинна надаватися не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, згідно якої цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, і із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з вимогами ст.530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином i у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.162 Житлового кодексу України, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги по затвердженим в установленому порядку тарифам та в строки, встановлені договором або законом.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказаний правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 6-59цс13.

Частина 3 ст.31 Закону України Про житлово-комунальні послуги визначає, що органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Відповідно до положень ст.32 Закону України Про житлово-комунальні послуги, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно з ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року № 2633-ІУ споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Наведене свідчить, що відповідач зобов`язаний був своєчасно і в повному обсязі оплачувати витрати на утримання будинку, споруд і прибудинкової території, послуги з теплопостачання, водопостачання, водовідведення, газопостачання, тощо.

Жодних доказів на підтвердження того, що відповідач фактично наданими послугами теплопостачання не користувався суду не надано.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири, де зареєстрований відповідач, свідчить про виконання послуг КП «Харківські теплові мережі».

21 липня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 200/2348/20-а досліджував питання щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, та у своїй постанові виклав наступний правовий висновок.

Не допускається примусове відокремлення (відключення) від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води власників квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж, у багатоквартирних будинках у разі відокремлення (відключення) від цих мереж інших власників квартир та нежитлових приміщень. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Відключення від системи центрального опалення та гарячого водопостачання можливо лише житлового будинку у цілому за згодою загальних зборів мешканців будинку, а не на окремих квартир.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги.

З огляду на зазначене суд відхиляє доводи відповідача щодо неправомірності нарахування позивачем оплати за послуги з теплопостачання.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов згідно зі ст.525 ЦК України не допускається, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

За змістом ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2ст.625 ЦК України.

Вказана позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 20 червня 2012 року у справі № 6-68цс12.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до відомості нарахувань інфляційних втрат та 3% річних за останні три роки з 01.04.2020 по 28.02.2022 на адресу: АДРЕСА_2 боржнику нараховані інфляційні втрати за час прострочення в сумі 8460,11 грн та 3% річних у сумі 1312,65 грн (а.с.6).

Постановою КМУ від 05.03.2022 № 206, яка застосовується з 24.02.2022, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 92,40 грн та трьох відсотків річних у розмірі 14,23 грн за період з 24.02.2022 по 28.02.2022 включно не підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 257 Цивільного Кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

В даному випадку суд позбавлений можливості застосувати позовну давність, оскільки заява від відповідача про застосування позовної давності не надходила до суду.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення на користь позивача з відповідача заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01.01.2018 по 23.02.2022 у сумі 53121,93 грн та інфляційних втрат у сумі 8367,71 грн, трьох відсотків річних у сумі 1298,42 грн за період з 01.04.2020 по 23.02.2022 включно, а всього 62788,06 грн.

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн (а.с.2).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (99,83%), та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2679,44 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 6, 7, 12, 13, 19, 80-83, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. 257, 267, 509, 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст. 67, 68, 162 ЖК України, Законом України « Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рахунок НОМЕР_2 у ВАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.01.2018 по 23.02.2022 у сумі 53121 (п`ятдесят три тисячі сто двадцять одну) грн 93 коп та інфляційні втрати у сумі 8367 (вісім тисяч триста шістдесят сім) грн 71 коп, три відсотки річних у сумі 1298 (одну тисячу двісті дев`яносто вісім) грн 42 коп за період з 01.04.2020 по 23.02.2022 включно.

Відмовити у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат у розмірі 92,40 грн та трьох відсотків річних у розмірі 14,23 грн за період з 24.02.2022 по 28.02.2022 включно.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рахунок НОМЕР_2 у ВАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2679 (дві тисячі шістсот сімдесят дев`ять) грн 44 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», , адреса: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 19.06.2023.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Світлана ГАВРИЛЮК