Провадження № 22-з/824/359/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ДОДАТКОВА

23 березня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,

за участі секретаря Ковтун М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Зудінова Олега Олексійовича про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Комунальне підприємство «Управління житлового господарства «Печерська брама» про відшкодування завданих збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд, з урахуванням уточнених вимог, стягнути з ОСОБА_1 на її користь матеріальні збитки у розмірі 189 050,00 грн та 2 850,00 грн за ремонт насоса, а також 10 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 серпня 2020 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову.

Постановою Верховного Суду від 06 квітня 2022 року постанову Київського апеляційного суду від 07 серпня 2020 року скасовано з процесуальних підстав, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 червня 2022 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову.

Постановою Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року постанову Київського апеляційного суду від 06 червня 2022 року скасовано з процесуальних підстав, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 136 226 грн. та моральну шкоду у розмірі 7 000 грн., а всього 143 226 гривень. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В подальшому, 01 березня 2023 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Зудінова О.О. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якій він просить суд стягнути з позивача на її користь сплачений судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 12 548 грн та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 15 000 грн.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву частково та ухвалити по справі додаткове рішення щодо розподілу судових витрат, з огляду на таке.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно п.4 ч.1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.Частиною 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі №922/1163/18 та від 07.09.2020 року у справі №910/4201/19.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених відповідачем витрат в суді апеляційної інстанції представник відповідача подав до суду: ордер на надання правової допомоги; копію договору №05/21 XTA про надання професійної правничої допомоги від 26 травня 2021 року, у якому зазначено, що клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі: 2 000 грн за одну годину роботи, не включаючи виїзд для участі в судових засіданнях; 3 000 грн за один виїзд для участі в судових засіданнях. На виконання договору ОСОБА_1 сплатила на рахунок АБ «Олег Зудінов та партнери» кошти у розмірі 10 000 грн, що підтверджується квитанцією від 18.06.2021 року, рахунком від 01.06.2021 року на суму 5 000,00 грн (а.с.119-121 т. 3).

З договору про надання професійної правничої допомоги від 26 травня 2021 року вбачається, що сторони погодили погодинну ставку за роботу адвоката у розмірі 2 000 грн / 3 000 грн, разом з тим, зі змісту договору не вбачається, що між сторонами досягнуто домовленості щодо гонорару адвоката у розмірі 15 000 грн.

Таким чином, саме по собі надання рахунку на оплату послуг адвоката у розмірі 15 000 грн. за відсутності в договорі обумовленого розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару у акті виконаних робіт, з детальним розрахунком обсягу та часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру такого гонорару та відповідності умовам договору про надання правової допомогу.

Таким чином, враховуючи надані представником відповідача докази понесених витрат на правову допомогу, колегія суддів вважає, що надані представником відповідача докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу не можуть слугувати доказом узгодження між відповідачем та адвокатом вартості наданих послуг, оскільки розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною та порядок її обчислення повинен визначатися у договорі, погодженому з клієнтом, водночас, у договорі про надання правової допомоги від 26 травня 2021 року відсутні умови (пункти) щодо погодження суми гонорару адвоката, а відтак, вимоги відповідача про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви (з урахуванням збільшення позовних вимог) та апеляційної скарги у розмірі 5 047,50 грн. Разом з тим, відповідачем сплачено судовий збір за подачу касаційних скарг у розмірі 12 548 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позов задоволено частково (на 70,94% від ціни позову), а відтак слід покласти судові витрати на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 3 580,69 грн (5047,50грн*70,94%), а з позивача на користь відповідача сплачений ним судовий збір у розмірі 3 646,45 (12548*29,06%) грн.

На підставі викладеного, колегія суддів, у відповідності до вимог ч. 10 ст. 141 ЦПК України, вважає за можливе зобов`язати позивача як сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити відповідачу різницю за сплачений ним судовий збір у розмірі 65,76 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Зудінова О.О. про ухвалення додаткового рішення, розподілити по справі судові витрати та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 65 гривень 76 копійок, в задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Зудінова Олега Олексійовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Розподілити судові витрати та стягнути частково з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 65 (шістдесят п`ять) гривень 76 копійок.

В іншій частині заяви - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: