Справа № 159/4159/22
Провадження № 2/159/202/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Шишилін О.Г. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельський госпрозрахунковий ринок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оренду, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із позовом про стягнення з відповідача 10103,80 грн. заборгованості по сплаті платежів за оренду торгівельного місця №250 на Привокзальному ринку за адресом м. Ковель, булв. Л. Українки за період з 01.01.2020р. по 30.09.2022р. в сумі 10103,80 грн. та 2749,20 грн. штрафу, на підставі договору №718 від 31.12.2019р. Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань платежі орендні не сплачує та місце торгове не звільняє.

Відповідач подав відзив, в якому вказав, що договір на який послався позивач є припиненим з 01.01.2021р., оскільки Повідомленням №435 від 29.01.2021р. позивач повідомив, що не погоджується на продовженні дії договору. Тому нарахування орендної плати вважає безпідставним. Також посилається на те, що з моменту припинення своєї підприємницької діяльності з 17.12.2018р. торгове місце використовував як склад для зберігання речей, а з середини 2020р. не використовував зовсім. Вивезти контейнер з ринку для нього є складним, оскільки проходи для проїзду автотранспорту вузькі. Не нарахування позивачем штрафних санкцій за період 2020-2021р., свідчить про відсутність претензій по оплаті торгового місця.

Позивач подав відповідь на відзив, в якому доводи відповідача спростовує, і посилається на те, що відповідач пропозицію про припинення договору не прийняв, об`єкт оренди за актом приймання-передачі не повернув, торгове місце не звільнив. За таких умов вважає договір таким що продовжив свою дію на попередніх умовах.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 31.12.2019р. укладено між сторонами договір про оренду торгового місця на вищезазначеному ринку, що не оспорюється сторонами. Строк договору зазначено до 31.12.2020р.

Як зазначено в п.3.2. Договору повернення предмету оренди відбувається протягом десяти днів за актом приймання-передачі.

П.8.1. Договору також встановлено, якщо орендар продовжує користуватися Торгівельним місцем після закінчення дії договору, то за відсутності заперечень орендодавця протягом місяця з дати закінчення дії договору, договір вважається поновленим на тих же умовах на той самий строк.

Згідно акта обстеження торговельного місця від 12.10.2022р. комісія представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельський госпрозрахунковий ринок» в складі директора Сороки Петра Анатолійовича, головного інженера Шворака Степана Івановича, головного бухгалтера Ющук Олени Віталіївни, о 09.15 год. склали Акт про те, що: станом на 12.10.2022р. металева конструкція (мала архітектурна форма), яка належить відповідачу знаходиться на торговельному місці № 250, загальною площею 6,00 кв.метрів, що розташоване на Привокзальному ринку за адресом м. Ковель, булв. Лесі Українки.

Судом встановлено, що об`єкт оренди за актом приймання-передачі відповідачем не повертався, будь яких намірів про розірвання договору відповідач не виказував, майно з торгового місця не прибрав і продовжує використовувати передане йому позивачем в оренду торговельне місце, отже за таких підстав суд приходе до висновку, що договір поновлений відповідно до п.8.1. Договору та підстави вважати його припиненим відсутні.

Таким чином, суд не бере до уваги доводи відповідача про припинення договору та відсутність претензій з боку позивача по орендній платі із посиланням на лист від 29.01.2021р. №435.

Пунктом 4.1 договору оренди визначено, що розмір орендної плати за торговельне місце складає 474 грн. на місяць. Орендна плата сплачується щомісячно на поточний рахунок Орендодавця, не пізніше 20-го числа поточного місяця (розрахунковий місяць).

Згідно з пунктом 6.2.2. Договору, орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату за користування торговельним місцем.

Згідно розрахунку ТОВ «Ковельський госпрозрахунковий ринок» та довідки від 12.10.2022р. сума боргу по орендній платі за період з 01.01.2020 по 30.09.2022 становить 10103,80 грн. без урахування нарахованих штрафних санкцій.

Пунктами 7.2, 7.3 договору оренди визначено, що за порушення строків сплати платежів, передбачених розділом 4 договору, орендар сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен календарний день прострочення. У випадку несплати Орендарем без поважних причин орендної плати та пені до закінчення розрахункового місяця, з першого числа наступного місяця, що слідує за розрахунковим Орендарю нараховується штраф у розмірі 20% від суми боргу. З першого числа другого місяця, який слідує за розрахунковим Орендарю нараховується штраф у розмірі 50 % від суми боргу.

За розрахунком ТОВ «Ковельський госпрозрахунковий ринок» сума штрафу за порушення умов Договору оренди торгівельного місця нарахована відповідачу в розмірі 2749,20 грн.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язаний вчинити та користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, враховуючи невиконання відповідачем умов договору, у нього виникла заборгованість з орендної плати, яка складає 10103,80 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За змістом частин першої, другої статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до умов укладеного договору оренди (пункти 7.2, 7.3 Договору ) та враховуючи порушення відповідачем його умов в частині сплати платежів за оренду торговельного місця, останній нараховано штраф у розмірі 2749,20 грн., який підлягає стягненню на корить позивача.

Ухвалюючи рішення суд у відповідності до положень статті 141 ЦПК України вирішує питання про розподіл судових витрат і приймаючи до уваги те, що позов задоволено повністю, а позивач сплатив судовий збір в розмірі 2481 грн. вважає, що є всі підстави для стягнення цієї суми з відповідача.

Інші доводи сторін не спростовують висновків суду, щодо наявної заборгованості внаслідок неналежного виконання умов договору.

Керуючись статтями 12-13, 19, 141, 247, 258-259, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі статей 526, 530, 536, 525, 629, 610-612, 623 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельський госпрозрахунковий ринок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковельський госпрозрахунковий ринок» заборгованість по оренді торговельного місця в сумі 10103,80 грн., суму штрафу 2749,20 грн., судовий збір 2481 грн.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковельський госпрозрахунковий ринок», Волинська область, місто Ковель, вулиця Брестська, 2, ;

відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,.

Повний текст рішення складено 31 березня 2023 р..

Головуючий:О. Г. ШИШИЛІН