Справа № 438/366/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т.
Провадження № 22-ц/811/531/23 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м.Львів

Справа 438/366/16-ц

Провадження № 22ц/811/531/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бориславського міського суду Львівської області, ухвалене у м.Бориславі 2 лютого 2023 року у складі судді Слиша А.Т., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , з участю третіх осіб: ОСОБА_5 , Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління комунальної власності, земельних відносин та архітектури Бориславської міської ради, про усунення перешкод у користуванні власністю,-

встановив:

31 березня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що їй на праві власності належить 53/100 ідеальних частин будинковолодіння АДРЕСА_1 . Інші 47/100 ідеальних частин цього будинковолодіння належить на праві власності третій особі у справі - ОСОБА_5 . По сусідству з їхнім будинковолодінням розташовано будинковолодіння АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_6 . У серпні 2014 року ОСОБА_6 самочинно та з істотним порушенням державних будівельних, санітарних норм і правил, на земельній ділянці будинковолодіння АДРЕСА_2 розпочав будівництво капітальної господарської споруди - гаражу, яке станом на день подання позову не завершив. Зокрема, відповідач ОСОБА_6 на відстані 0,7 м від огорожі будинковолодіння позивача та на відстані 1,5 м. від зовнішньої стіни її будинку та 1,5м. від балкону її будинку заклав фундамент розміром 7м х 5,5м та звів цегляні стіни висотою 3,5м, внаслідок чого закрив доступ сонячного освітлення у її будинок та істотно порушив державні будівельні, санітарні норми та правила. Зазначає, що ОСОБА_6 не дотримався вимог статей 26, 27,34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та розпочав самочинне будівництво на своїй земельній ділянці капітальної господарської споруди - гаражу без отримання будівельного паспорта та без реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Дане самочинне будівництво ОСОБА_6 розпочав з істотним порушенням п.3.24, 3.25, 3.25а, 7.50 та Додатку 3.1 Державних будівельних норм України. Містобудування планування і забудова міських і сільських поселень. ДБН 360-92**, а також п.5.28, Додатку №10 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996 року №173.; п.п. 1.1, 1.4, розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 30 грудня 2014 р. №1417. Вказує, що мінімальна відстань від її житлового будинку до господарської споруди - гаражу, яку самочинно розпочав будувати ОСОБА_6 , повинна становити не менше 10 м. Однак цих норм при будівництві гаражу не дотримано. Внаслідок цього гараж побудовано впритул до виступаючих конструкцій її житлового будинку (балкону), чим їй створено перешкоди у користуванні її власністю та порушено її право на вільне та безпечне володіння, користування і розпорядження своєю частиною будинку. З приводу будівництва вказаного гаражу вона неодноразово, як з усними, так і письмовими скаргами зверталася в Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, міського голови м.Борислава. За її зверненнями 3 вересня 2014 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області проведено перевірку, складено протокол про адміністративне правопорушення та видано припис про зупинення будівельних робіт. Однак контролюючим органом так і не вжито всіх заходів належного реагування щодо початку самочинного будівництва гаражу. Незважаючи на той факт, що таке будівництво відповідачем розпочато з істотним порушенням держаних будівельних, санітарних норм та правил, правил пожежної безпеки в Україні, Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області так і не видано припис про зобов`язання відповідача провести перебудову чи знести самочинно розпочате будівництво господарської споруди - гаражу. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 26 листопада 2019 року залучено провонаступників відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . Ухвалою від 21 грудня 2021 року виключено з числа відповідачів ОСОБА_7 у зв`язку з її смертю.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 2 лютого 2023 року позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_4 не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_2 належній позивачу на праві власності 53/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 та зобов`язано ОСОБА_4 знести за свій рахунок самочинно збудовану господарську споруду - гараж на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_4 . В апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції зробив висновки, які не відповідають обставинам справи і не ґрунтуються на законі; порушив та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що вона не здійснювала самочинного будівництва. До неї спеціально уповноваженим органом у сфері містобудування не застосовувалися будь-які заходи реагування, вона не притягувалась до встановленої законом відповідальності. Спірні правовідносини не допускають правонаступництво, оскільки знесення об`єкта самочинного будівництва лише можливе при застосуванні персонально до неї заходів реагування та притягнення саме її до встановленої законом відповідальності. Вважає, що стороною позивача не доведено факту порушення самочинною забудовою права та законних інтересів ОСОБА_2 , як на час розгляду справи, такі і в майбутньому. Просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що ОСОБА_2 є власником 53/100 ідеальних частин будинковолодіння АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого 9 вересня 2008 року приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Паньків Г.О., зареєстрованого в реєстрі за №1777 та в КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» 11 листопада 2008 року.

ОСОБА_5 є співвласником 47/100 ідеальних частин цього будинковолодіння на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори 10 жовтня 1994 року, зареєстрованого в Дрогобицькому МБТІ 25 січня 1995 року за реєстровим №3163/1.

На суміжній земельній ділянці розташовано будинковолодіння АДРЕСА_2 , яке належало на праві власності ОСОБА_6 .

Відповідно до витягу рішення Виконавчого комітету Бориславської міської ради народних депутатів від 20 січня 1984 року №16 ОСОБА_6 , який проживає у АДРЕСА_2 , дозволено побудувати гараж розміром 4х6 м, площею 18 кв.м на власній садибній ділянці.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується актовим записом про смерть №25 від 19 січня 2018 року.

Ухвалою суду від 26 листопада 2019 року залучено до участі у справі правонаступників ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

З свідоцтва про смерть від 26 серпня 2020 року (актовий запис №301) вбачається що, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскаржуване рішення суду першої інстанції мотивовано наступним.

Одним із способів захисту прав на земельну ділянку, визначених ч.3 ст. 152 ЗК України, є відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, а також застосовування інших, передбачених законом, способів.

Планування окремої земельної ділянки, будівництво на ній будівель та споруд власниками або користувачами здійснюється з урахуванням законних інтересів інших власників або користувачів земельних ділянок, будівель і споруд. Також враховуються містобудівні та планувальні вимоги, обмеження щодо гранично допустимої висоти будинків, мінімально допустимої відстані від об`єктів, які проектуються, до меж земельної ділянки, існуючих будівель, споруд та огорожі.

Згідно із ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України позивачами за позовними вимогами про знесення самочинно збудованого об`єкта можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

Відповідно до ст. 376 цього Кодексу вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Закон визначає підставу для знесення об`єкта будівництва - таке має бути здійснене самочинно. Крім того, закон визначає коло суб`єктів, які повинні здійснити демонтаж - особою, яка здійснила таке самочинне будівництво або за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету. Закон також зазначає особу, яка вправі звернутись з позовом про знесення самочинного будівництва - орган державної влади або власник земельної ділянки, на якій здійснено таке будівництво за умови доведення порушення його прав.

Для з`ясування фактів самочинного будівництва суд має визначити суб`єктний склад спірних правовідносин, тобто встановити коло осіб, які є власниками або користувачами суміжних земельних ділянок чи співвласниками або співкористувачами земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, та наявність чи відсутність їх обґрунтованих заперечень щодо самочинного будівництва, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з`ясовувати, зокрема, наскільки збудований об`єкт відповідає умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок, обмеження прав інших осіб тощо.

Знесення самочинно збудованого об`єкта нерухомості є крайнім заходом впливу і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони, а суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до акту інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області №2/114 позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 3 вересня 2014 року, проведеної за заявою ОСОБА_8 , встановлено, що ОСОБА_6 на земельній ділянці, яка належить йому на праві власності, у АДРЕСА_2 здійснює будівництво гаражу без права на виконання будівельних робіт та без будівельного паспорту, чим порушено ч.1 ст.27 та п.1 ч.1ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». На час проведення перевірки зведено стіни та перекриття гаражу.

За результатами вказаної перевірки стосовно ОСОБА_6 складено протоколи №2/115 та №2/114 про адміністративні правопорушення від 3 вересня 2014 року за ч.1 ст.96 та за ч.5 ст.96 КУпАП. 19 вересня 2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області винесено постанову №2/146/2-ф про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.96 КУпАП у виді штрафу ОСОБА_6 .

Цією постановою встановлено факт здійснення ОСОБА_6 на його земельній ділянці будівництва гаражу без будівельного паспорта та права на виконання будівельних робіт, чим порушено ч.1 ст.27 та п.1 ч.1ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

3 вересня 2014 року Управлінням №3 інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області видано припис №2/114 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Вказаним приписом вимагалось зупинити виконання будівельних робіт до отримання дозволу на їх виконання у встановленому законодавством порядку.

Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області проведено повторну перевірку вказаного будівництва.

Відповідно до акту Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області №2/1694 позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 1 листопада 2016 року, проведеної за зверненням ОСОБА_8 , встановлено, що ОСОБА_6 на земельній ділянці, яка належить йому на праві власності, у АДРЕСА_2 здійснює будівництво гаражу розміром в плані 6,8х4,5м. без права на виконання будівельних робіт та без будівельного паспорта, чим порушено ч.1 ст.27 та п.1 ч.1ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Будівельні роботи з будівництва вказаного гаражу не виконуються з моменту вручення припису №2/114 від 3 вересня 2014 року. Відстань від стіни гаражу до межі земельної ділянки (огорожі) з землевласником ОСОБА_2 становить 0,75м, до стіни житлового будинку ОСОБА_9 - 1,5м, до металевого гаражу ОСОБА_2 - 1,15м, що не відповідає вимогам абзацу 3 п. 3,25* та додатку 3.1 «Протипожежні вимоги» ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», а також Додатку 10 «Розриви від наземних, наземно-підземних гаражів, відкритих стоянок легкових автомобілів та станцій технічного обслуговування до житлових будинків і громадських будівель» Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996 № 173.

1 листопада 2016 року головним інспектором будівельного нагляду Відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Пошиваком Р.Я. видано ОСОБА_6 припис №2/1694 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Вказаним приписом вимагається відповідно до ч.1 ст.38 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» привести об`єкт самочинного будівництва: будівництво гаражу у АДРЕСА_2 , відповідно до вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, в термін 50 календарних днів з дня вручення цього припису.

За зверненнями ОСОБА_2 від 24 липня 2017 року та 19 вересня 2017 року Департаментом проведено чергові перевірки вказаного будівництва та встановлено, що припис від 3 вересня 2014 року№2/114 про зупинення будівельних робіт не виконано. Також перевіркою повторно встановлено, що відстань від стіни гаражу до межі земельної ділянки (огорожі) з землевласником ОСОБА_2 становить 0,75м, до стіни житлового будинку ОСОБА_9 - 1,5м, до металевого гаражу ОСОБА_2 - 1,15м, що не відповідає вимогам абзацу 3 пункту 3,25* та додатку 3.1 «Протипожежні вимоги» ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», а також Додатку 10 «Розриви від наземних, наземно-підземних гаражів, відкритих стоянок легкових автомобілів та станцій технічного обслуговування до житлових будинків і громадських будівель» Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19 червня 1996 № 173. 6 жовтня 2017 року за результатами перевірки складено акт №8/1077, протокол про адміністративне правопорушення №8/61 та видано повторно припис про зупинення будівельних робіт №8/61 з вимогою: зупинити будівельні роботи на об`єкті будівництва гаражу за зазначеною адресою до отримання права на виконання будівельних робіт.

З висновку судової будівельно-технічної експертизи №022/18 від 17 вересня 2018 року вбачається: 1. зовнішні розміри та ступінь готовності на час проведення експертизи самочинно побудованої ОСОБА_6 господарської споруди - гаражу на земельній ділянці у АДРЕСА_1 в межах отриманої інформації наступні. Довжина гаражу - 5,75 м і 1,10 м до будівлі літньої кухні, зі сторони двору будинковолодіння АДРЕСА_2 відповідно довжина гаражу до будівлі літньої кухні становить - 6,85 м (5,75+1,10). Висота гаражу близько 3,50 м. Ширина гаражу близько 5,7 м. Будівля гаражу викінчена будівництвом. Самочинно побудована ОСОБА_6 господарська споруда - гараж не відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, діючих на момент будівництва. Розташування гаражу на вказаній земельній ділянці не відповідає вимогам ДБН 360-92** «Містобудування і планування міських і сільських поселень» - п.3.24*, п.3.25*, 3.25а, 7.50 і протипожежним вимогам. Дотримання вимог з пожежної безпеки - протипожежні відстані згідно вимог ДБН України - це запорука для запобігання негативних наслідків від експлуатації будівлі гаражу для власника АДРЕСА_3 (утримання автомобіля, його експлуатація (вихлопні гази), наявність паливно-мастильних матеріалів в будівлі гаражу в безпосередній близькості від вікон і балкону житлового будинку АДРЕСА_1 , тощо), в тому числі протипожежної і санітарної безпеки. Не має технічної можливості проведення перебудови самочинно побудованої ОСОБА_6 господарської споруди - гаражу на земельній ділянці у АДРЕСА_1 у відповідності до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва (містобудівним, протипожежним, сані-гігієнічним, тощо) без знесення самочинно побудованої ОСОБА_6 господарської споруди - гаражу на земельній ділянці у АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що ОСОБА_6 проводилося будівництво господарської споруди - гаражу на земельній ділянці розміром в плані 6,8х4,5м без права на виконання будівельних робіт та без будівельного паспорту.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 2 червня 2022 року у справі № 727/7282/15-ц, провадження № 61-9671св2, самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці, але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилася від здійснення перебудови.

Збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України: а) якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; б) якщо така забудова порушує права інших осіб; в) якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим; г) особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Про це зазначено у пункті 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» та постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року у справі № 462/469/14-ц (провадження № 61-23742св18); від 21 травня 2020 року у справі № 726/824/15-ц (провадження № 61-45216св18), від 30 червня 2020 року у справі № 201/2886/15-ц (провадження № 61-4332св20).

Встановивши, що перебудова об`єкта самочинного будівництва є неможливою, зокрема, що немає технічної можливості проведення перебудови самочинно побудованої ОСОБА_6 господарської споруди - гаражу на земельній ділянці у АДРЕСА_1 у відповідності до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва (містобудівних, протипожежних, санітарно-гігієнічниї, тощо) без знесення самочинно побудованої ОСОБА_6 господарської споруди - гаражу,та позасудового врегулювання спору, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про знесення самочинного будівництва.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У випадку неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги, та не вбачає підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 2 лютого 2023 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 13 червня 2023 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк