Справа № 157/1331/21
Провадження №2/157/20/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2023 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Солошик Д.В.,

представника відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Приватне акціонерне товариства «Українська пожежно-страхова компанія», у якому просить стягнути з відповідачки на його користь майнову шкоду у розмірі 199671, 86 грн. та судові витрати. В обґрунтування вимог зазначає, що 3 липня 2021 року близько 16 год. на автодорозі Т-03-08 на перехресті вулиць Ветеранів та Залісся в с. Раків Ліс Камінь-Каширського району відповідачка ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Пежо 307», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , виїжджаючи з прилеглої території, не надала переваги в русі транспортному засобу марки «Тойота Корола», номерний знак НОМЕР_2 , під його керуванням, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів, в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області у справі № 157/932/21 від 26.07.2021, відповідачку визнано винуватою у виникненні зазначеної ДТП, що сталася внаслідок порушення нею п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, та її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. У зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою належний йому транспортний засіб «TOYTA COROLA VERSO», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження його складових частин, деталей та агрегатів, що підтверджується схемою місця ДТП. Внаслідок зазначеного, вартість відновлювального ремонту його транспортного засобу склала 206842 грн. 96 коп., більше ніж його ринкова вартість до ДТП, як склала 199671 грн. 86 коп. Відповідно до п. 8.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092, у випадку якщо вартість відновлювального ремонту КТЗ більша за ринкову вартість транспортного засобу до пошкодження, сума матеріального збитку дорівнює розміру його ринкової вартості до пошкодження. Тобто, розмір нанесеної йому шкоди внаслідок ДТП становить 199671 грн. 86 коп., що підтверджується висновком суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 від 01.07.2021. Безпосередньо після вчиненої ДТП представник страховика був відсутній на місці події, сама відповідачка не повідомляла страховика, яким являється Страхова компанія «УПСК» про настання страхового випаду, надати йлму копію страхового полісу або повідомити назву страховика, відмовилася. Проте, зазначена обставина не позбавляє його звернутися з вимогою про відшкодування майнової шкоди безпосередньо до її заподіювача, тобто відповідачки, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року у справі №754/1114/15-ц. Попередній розрахунок судових витрат складається з витрат на судовий збір в розмірі 1996 грн. 71 коп., витрат на судову експертизу 5000 грн., правову допомогу 15000 грн.

Ухвалою судді від 13 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 7 червня 2022 року до участі у справі за клопотанням позивача залучено Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» як співвідповідача.

Ухвалою суду від 7 червня 2022 року відмовлено у задоволенні завяи представника позивача ОСОБА_2 адвоката Нагурного Є.П. про призначення справи до розгляду у загальному позовному провадженні.

У відзиві на позовну заяву відповідачка ОСОБА_3 просить у задоволені позовних вимог відмовити і в обґрунтування заперечення зазначає, що у позовній заяві позивач вказав завідомо неправдиві відомості про те, що вона після настання страхового випадку не повідомила йому назву страхової компанії, де застраховано транспортний засіб та що вона відмовилася надати копію страхового полісу, та що не повідомила страхову компанію ПАТ «УПСК» про настання страхового випадку. Вона на законних підставах керувала застрахованим транспортним засобом, її цивільно-правова відповідальність перед третіми особами на момент настання ДТП була належним чином застрахована, після настання ДТП 03.07.2021 відразу вказала позивачу назву страхової компанії, пред`явила для ознайомлення поліс обов`язкового страхування, оригінал якого разом із іншими документами (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія) в подальшому надала працівникам поліції, які здійснювали оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Окрім того, в день настання ДТП, тобто 03.07.2021, про страховий випадок було повідомлено на телефон гарячої лінії ПАТ «УПСК» ). У подальшому, 05.07.2021 у Камінь-Каширському підрозділі Рівненської філії ПАТ «УПСК» вона подала письмове повідомлення про настання страхового випадку та представила всі необхідні документи для початку процедури відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Після настання страхового випадку виконала усі необхідні дії, які передбачені ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у тому числі: поінформувала інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надала відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно (за допомогою телефону гарячої лінії) та в подальшому письмово в межах трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, надала страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. У подальшому, на скільки їй відомо, в межах 10 днів від дати настання страхового випадку, представник ПАТ «УПСК» оглянув транспортний засіб ОСОБА_2 , провів оцінку пошкоджень та визначив суму страхового відшкодування, сума страхового відшкодування становила орієнтовно біля 65000грн. Позивач до позовної заяви не надав жодного доказу, який би підтверджував, що вона у відповідності до вимог чинного законодавства не повідомила ПАТ «УПСК» про страховий випадок та що страхова компанія ПАТ «УПСК» відмовляється здійснити виплату страхової суми. Окрім того, позивач навів завідомо не правильні, а також завищені розрахунки майнової шкоди. Позивач стверджує, що вартість відновлювального ремонту більша від ринкової вартості транспортного засобу, а тому транспортний засіб вважається фізично знищеним. При цьому, останній вимагає відшкодувати повну ринкову вартість транспортного засобу, навіть не оцінюючи та не відмінусовуючи від даної суми вартість так-званого «знищеного» транспортного засобу, який залишається у власності ОСОБА_2 та також має певну ціну. Згідно оцінки ТОВ «УПСК», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу ОСОБА_2 являється значно меншою за ринкову вартість транспортного засобу, тобто автомобіль не являється фізично знищеним та підлягає відновленню шляхом проведення ремонту. Окрім того, враховуючи завищену вартість відновлювального ремонту згідно висновку підприємця ОСОБА_5 , а також види економічної діяльності, за якими він здійснює підприємницьку діяльність (68.31 Агентства нерухомості (основний); 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у.; 66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення; 66.21 Оцінювання ризиків та завданої шкоди; 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у.; 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.), вона ставить під сумнів висновок підприємця ОСОБА_5 та вважає його недостовірним, оскільки оцінювач не є вузьким спеціалістом саме в оцінці вартості транспортних засобів, їх пошкоджень та відновлювального ремонту.

У відзиві на позовну заяву представник ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» Нелин Т.М. просить у задоволенні позову відмовити і в обґрунтування заперечення зазначає, що 06.07.2021 позивач звернувся до ПрАТ «УПСК» із повідомленням про ДТП та 09.07.2021 представником ПрАТ «УПСК» здійснено огляд пошкодженого транспортного «Тойота Корола», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та складено Акт огляду транспортного засобу. При даному огляді автомобіля позивач був присутній, заперечень щодо ступеню та кількості зафіксованих пошкоджень не мав, про що свідчить його підпис на акті огляду. Відповідно до звіту №40-D/95/4 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 18.07.2021, проведеного на замовлення ПрАТ «УПСК», вартість відновлювального ремонту завданого власнику майна «Тойота Корола», складає 150290 грн. 91 коп. без врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали та без урахування зносу; 65851 грн. 07 коп. без врахування ПДВ на запасні частини та матеріали та з урахування зносу. 12.07.2021 для отримання страхового відшкодування позивач подав до ПрАТ «УПСК» заяву про страхове відшкодування та 21.09.2022 ПрАТ «УПСК» виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 65851 грн. 70 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 18850 від 21.09.2021. ПрАТ «УПСК» заперечує проти прийняття до уваги висновку про вартість від 07.07.2021, проведеного у суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 на замовлення позивача, оскільки його складено з порушенням вимог чинного законодавства.

6 жовтня 2022 року позивач ОСОБА_2 подав заяву, у якій зазначає, що ремонтно-відновлювальні роботи з транспортним засобом не проводилися, так як їх вартість перевищує ринкову вартість автомобіля до ДТП, а тому вважає, що позовні вимоги підлягають до частково задоволення з урахуванням суми, виплаченої ПрАТ «УПСК» шляхом стягнення залишку з останнього та решти з винуватця ДТП.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог, пред`явлених до відповідачки, та представник ОСОБА_1 пояснила, що згідно із поданим позивачем звітом автомобіль є фізично знищеним, а у такому разі власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а тому із страхової компанії, в якій відповідачка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність належить стягнути 26732 грн. 26 коп.

Представник відповідача ПрАТ «УПСК» у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення відповідачки та її представника, спеціаліста, з`ясувавши обставини справи і дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України (далі - ЦК) шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що 3 липня 2021 року, біля 16 год. на автодорозі Т-03-08 на перехресті вулиць Ветеранів - Залісся в с. Раків Ліс Камінь-Каширського району ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Пежо 307», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , виїжджаючи з прилеглої території, не надала переваги в русі транспортному засобу марки «Тойота Корола», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів, в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області у справі № 157/932/21 від 26 липня 2021 року, у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди винуватою визнано відповідачку ОСОБА_3 , яка порушила пункти 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля марки «Пежо 307» ОСОБА_3 , і саме її неправомірні дії знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку із матеріальною шкодою, завданою позивачу пошкодженням належних йому на праві власності автомобіля «Тойота Корола».

Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/9114257, цивільно-правова відповідальність перед третіми особами власника автомобіля марки «Пежо 307», номерний знак НОМЕР_1 , яким на законних підставах керувала відповідачка ОСОБА_3 , була застрахована у ПрАТ «УПСК», строк дії полісу з 31.01.2021 року до 30.01.2022 року включно, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 130000 грн., розмір франшизи - нуль гривень (а.с. 28).

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу було виплачено страхове відшкодування страховою компанією у розмірі 65851 грн. 70 коп. (платіжне доручення № 18850 від 21 вересня 2021 року).

Відповідно до звіту суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу № 12/21, ринкова вартість транспортного засобу до пошкодження становила 199671 грн. 86 коп., вартість відновлювального ремонту складає 206842 грн. 36 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу - 92583 грн. 96 коп., а вартість матеріального збитку - 199671 грн. 86 коп.

З зазначено висновку вбачається, що витрати на відновлювальний ремонт автомобіля перевищують його вартість до ДТП, тобто транспортний засіб фізично знищений.

У судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_6 наданий ним звіт підтримав та пояснив і те, що з урахуванням наведених даних про вартість транспортного засобу до ДТП та ремонту є недоцільним, економічно невигідним проведення ремонтно-відновлювальних робіт.

Згідно із ст. 30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на вищенаведені обставини справи та положення правових норм, автомобіль марки «Тойота Корола», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вважається фізично знищеним.

Оскільки транспортний засіб є фізично знищеним, тому, відповідно до закону, відшкодуванню підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди, згідно із зазначеним звітом становить 107087 грн. 90 коп. (199671, 86 92583,96).

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження понесення витрат по евакуацій транспортного засобу з місця ДТП.

З урахуванням зазначеного, позивачу підлягало відшкодуванню в рахунок завданої внаслідок ДТП майнової шкоди 92583 грн. 96 коп. (199671,86 (ринкова вартість автомобіля до пошкодження) 107087,90 (вартість автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди)), та беручи до уваги вже сплачений ПрАТ «УПСК» розмір страхового відшкодування 65851 грн. 70 коп., із страхової компанії на користь позивача належить стягнути 26732 грн. 26 коп.

Доводи представника страхової компанії на завищену вартість транспортного засобу до ДТП, вартість відновлювального ремонту, є безпідставними, оскільки відомості, зазначені у звіті від 03.07.2021 року про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу, що складений суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 , який по цьому звіту дав пояснення у суді, не спростовані сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 3 ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Судові витрати, згідно із ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачкою було укладено угоди про надання правової допомоги з адвокатами Федчиком С.В. (29.10.2021) та ОСОБА_1 (21.10.2022), згідно з якими вартість правової допомоги склала по 5000 грн.

З акта приймання-передачі наданої правничої допомоги (додаток до договору від 29 жовтня 2021 року) вбачається, що адвокатом Федчиком С.В. було витрачено на надання правничої допомоги , яка полягала у виготовлені адвокатського запиту, правовому аналізі обставин справи, підготовці відзиву до суду, 5 годин, сума гонорару склала 5000 грн., що сплачений згідно з товарним чеком № 9 від 8 листопада 2021 року.

Відповідно до розрахунку наданих послуг, адвокатом Дмитрук Л.І. було затрачено 7 годин для надання відповідачці ОСОБА_3 правничої допомоги, що полягала в ознайомлені з матеріалами справи, виготовленні запиту, участі у судових засіданнях, і останньою згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера № 2 від 2 березня 2023 року, сплачено адвокату Дмитрук Л.І. 5000 грн.

Беручи до уваги, що у задоволені позовних вимог до відповідачки ОСОБА_3 відмовлено, з позивача належить стягнути понесені останньою судові витрати у повному обсязі, тобто 10000 грн.

Матеріали справи свідчать, що позивачем понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 1996 грн. 72 коп., що стверджується квитанцією від 11 жовтня 2021 року.

Доказів понесення інших судових витрат ОСОБА_2 не надано.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ПрАТ «УПСК» задоволено частково на 13,39%, а тому з страхової компанії на користь позивача належить стягнуті понесені останнім судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 267 грн. 36 копійок.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 12, 77-81, 83, 89, 95, 137, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (місцезнаходження: вул. Кириливська, 40, м. Київ, код ЄДРПОУ - 20602681) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) страхове відшкодування у розмірі 26732 (двадцять шість тисяч сімсот тридцять дві) гривні 26 копійок.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 267 (двісіт шістдесят сім) гривень 36 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 12000 (дванадцять тисяч) гривень.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складення повного тексту рішення 27 березня 2023 року.

Головуючий: О. В. Антонюк