ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5701/23 Справа № 204/3040/23 Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д.Л. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Селидівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2023 року в цивільній справі номер 204/3040/23 за позовом ОСОБА_1 до Селидівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, третя особа - Селидівська міська рада, про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до Селидівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, третя особа - Селидівська міська рада про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі.

25 квітня 2023 року від позивачки до суду надійшло клопотання, в якому вона просила передати справу №204/3040/23 за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова, оскільки позивачка вимушена була переїхати з міста Родинське Донецької області до міста Харків, у зв`язку з чим набула статус внутрішньо переміщеної особи, та з 21 квітня 2023 року позивач як внутрішньо переміщена особа фактично проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2023 року цивільну справу №204/3040/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Селидівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, третя особа - Селидівська міська рада, про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі - передано за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 20).

Із вказаною ухвалою не погодився відповідач Селидівська міська військова адміністрація Покровського району Донецької області, подав апеляційну скаргу, в якій просив cкасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.2023 року у справі №204/3040/23 про передачу справи за підсудністю та направити справу для продовження розгляду до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

Доводами апеляційної скарги наведено, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Позивачка реалізувала своє право та скористалась альтернативною підсудністю, подала позов за зареєстрованим місцем проживанням. На момент подання позовної заяви та відкриття провадження у справі позивачка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, вказана справа за підсудністю підлягала розгляду Красноармійським міськрайонним судом Донецької області. При цьому, розпорядженням Верховного Суду від 08.04.2022 №17/0/9-22 відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність Красноармійського міськрайонного суду Донецької області на

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Справа була прийнята Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська до свого провадження (провадження у справі було відкрито без порушень правил підсудності, справа призначена до розгляду по суті).

Той факт, що в процесі розгляду справи справа стала підсудною іншому суду (у зв`язку із оформленням ОСОБА_1 довідки переселенця, згідно з якої вона нібито фактично проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_1 ) не є підставою для передання справи до Ленінського районного суду міста Харкова, оскільки, по-перше, зміна фактичного місцепроживання/перебування позивачки після прийняття справи до провадження судом не є підставою для передання справи на розгляд іншому суду, а по-друге, виключна підсудність, яка є єдиною підставою для передання справи (що вже була прийнята судом до свого провадження) іншому суду, в нашому випадку, відсутня.

Від позивачки ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.2023 року у справі №204/3040/23 без змін.

У зв`язку з тим, що у позивачки є право вибору підсудності та вона сподівалася, що воєнний стан в України буде завершений, але на жаль він триває, що ускладнює нормальному та безпечному проживанню на території м. Родинське Донецької області, тому вона вимушено переїхала до більш безпечного міста та звернулася до суду першої інстанції з клопотанням передати справу за підсудністю за місцем її перебування та тимчасової реєстрації місця проживання як переміщеної особи. З урахуванням наведених обставин у клопотанні та того факту, що під час звернення до суду вона не могла знати, що буде вимушена змінити місто свого постійного проживання.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів.

У п. 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Крім того розгляд справи по суті, ще не починався, цивільне процесуальне законодавство не забороняє в даному випадку передати справу у порядку альтернативної підсудності до іншого суду.

Суд першої інстанції своєю ухвалою забезпечив позивачці її гарантоване право на розгляд трудового спору за її вибором підсудності.

Оскільки в ході підготовки справи до розгляду з`ясувалось, що справа підсудна Ленінському районному суду м. Харків, з урахуванням права альтернативної підсудності, справа не підлягає розгляду Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська та на законній підставі передана за підсудністю.

Представник відповідача не довів належними, допустимими, законними доказами, що ухвала суду першої інстанції від 26. 04. 2023 року про передачу справи до іншого суду ухвалена з порушенням будь якого законодавства.

Згідно з частиною 2 статі 369 ЦПК України апеляційна скарга на вказану ухвалу суду першої інстанції підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Відповідно до частини 13 статі 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що в березні 2023 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з позовом до Селидівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області, третя особа - Селидівська міська рада, про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі (а.с. 1-7зв.).

Позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9).

15 березня 2023 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання до розгляду по суті на 04 квітня 2023 року (а.с. 65-65 зв).

25 квітня 2023 року від позивачки до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання, в якому вона просила передати справу №204/3040/23 за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова, оскільки позивачка вимушена була переїхати з міста Родинське Донецької області до міста Харків, у зв`язку з чим набула статус внутрішньо переміщеної особи (а.с. 173-174зв).

З довідки переселенця ОСОБА_1 , датованої 21 квітня 2023 року, вбачається, що фактичним місцем проживання/перебування останньої, є адреса: АДРЕСА_1 (а.с. 175).

Передаючи справу за підсудністю на розгляд Ленінському районному суду м. Харкова, суд першої інстанції виходив з того, що місцем фактичного проживання позивачки є місто Харків, тому така справа не підсудна Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська.

Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною другою статті 27 ЦПК України визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною першою статті 28 ЦПК України зокрема встановлено, що позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання або перебування позивача.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У частині другій цієї статті зазначено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Відповідно до положень статті 30 ЦПК України до виключної підсудності відносяться: позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Позови кредиторів спадкодавця, що подаються до прийняття спадщини спадкоємцями, пред`являються за місцезнаходженням спадкового майна або основної його частини.

Позови до перевізників, що виникають з договорів перевезення вантажів, пасажирів, багажу, пошти, пред`являються за місцезнаходженням перевізника.

Справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває судно або до якого прямує, або порту реєстрації судна.

Зустрічний позов та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, незалежно від їх підсудності пред`являються в суді за місцем розгляду первісного позову. Це правило не застосовується, коли відповідно до інших визначених у цій статті правил виключної підсудності такий позов має розглядатися іншим судом, ніж тим, що розглядає первісний позов.

У випадку об`єднання позовних вимог щодо укладання, зміни, розірвання і виконання правочину з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов`язання, спір розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання.

Вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Тобто, положення частини другої статті 31 ЦПК України застосовуються в тому випадку, коли територіальна підсудність справи змінилася вже після відкриття провадження у справі (наприклад, відповідач змінив своє зареєстроване місце проживання) за винятком справ, які належать до виключної підсудності.

Відповідно до частини 3 статті 217 ЦПК України з оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Судом встановлено, що позивачка 01 березня 2023 року звернулась до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, що виникає з трудових правовідносин.

На час відкриття провадження підсудність справи була визначена за адресою реєстрації позивачки: АДРЕСА_2 , за її вибором.

15 березня 2023 року ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання до розгляду по суті на 04 квітня 2023 року.

З протоколу судового засідання вбачається, що 04 квітня 2023 року головуючим суддею судове засідання оголошено відкритим та розпочато розгляд справи по суті, встановлено осіб, хто бере участь у судовому засіданні, перевірено повноваження їх представників, оголошено склад суду і роз`яснено права відводу, роз`яснено сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, розглянуто заяви та клопотання, та оголошено перерву в судовому засіданні до 26 квітня 2023 року (а.с. 71-72).

Після початку розгляду справи по суті позивачка ОСОБА_1 з 21 квітня 2023 року змінила місце проживання та зареєструвала місце фактичного проживання в м. Харків.

24 квітня 2023 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання позивачки про передачу справи за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова.

З огляду на наведене, враховуючи обставини справи та норми закону, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про передачу справи за підсудністю до іншого суду, оскільки позов ОСОБА_1 не відноситься до тих, щодо яких встановлено виключну підсудність, місце її фактичного проживання змінене нею після того як було правильно встановлено підсудність цієї справи Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська.

Отже, зазначене не може слугувати правовою підставою для передачі цієї справи за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова.

Наведені в апеляційній скарзі доводи заслуговують на увагу.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до вимог статті 379 ЦПК України порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для її скасування з поверненням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Селидівської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2023 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді: