Дата документу 29.03.2023 Справа № 336/8512/21
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 336/8512/21 Головуючий у 1 інстанції: Савеленко О.А.
Провадження № 22-з/807/44/23 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
29 березня 2023 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Маловічко С.В.
суддів: Крилової О.В.
за участі секретаря: Остащенко О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Габуєва Георгія Юрійовича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення,
у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ Комерційний
банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення коштів,
У жовтні 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
ОСОБА_1 подав зустрічний позов про захист прав споживача та стягнення безпідставно списаних грошових коштів.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2022 року у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про захист прав споживачів задоволено.

Визнано дії Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» щодо списання з карток/рахунків ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 16 190,38 грн. неправомірними.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 16 190,38 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 15 березня 2023 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у особі представника адвоката Істамової І.В. залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2022 року в цій справі залишено без змін.

15 березня 2023 року до Запорізького апеляційного суду від адвоката Габуєва Г.Ю., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування заяви зазначено, що 02.03.2023р. Адвокатське об`єднання «Право Студія» уклало з ОСОБА_1 договір про надання правової (правничої) допомоги № 25-23 від 02.03.2023р. Копія договору подана разом із відзивом на апеляційну скаргу та надіслана на адресу АТ КБ «ПриватБанк». Також, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач заявив про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат. У зв`язку з чим, просить винести додаткове рішення, яким стягнути із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме витрати, пов`язані з наданням правової (правничої) допомоги у розмірі 4500,00 грн.: 2500,00 грн. за складання відзиву на апеляційну скаргу та 2000,00 грн. за участь адвоката у судовому засіданні.

До судового засідання апеляційного суду 29 березня 2023р. учасники справи не з`явились, будучи належним чином повідомлені про це судове засідання.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Габуєв Г.Ю. просив розглянути заяву у їх відсутності.

Згідно з довідкою про доставку електронного документа «судова повістка-повідом-лення про судове засідання» щодо виклику в судове засідання на 29 березня 2023р. була надіслана АТ КБ «ПриватБанк» в його електронний кабінет. Документ доставлено до електронного кабінету 21.03.2023р. (т. 2 а.с.116), тобто учасника справи повідомлено завчасно та у належний спосіб.

Тому апеляційним судом розглянуто питання про відшкодування витрат на правову допомогу за відсутності учасників справи відповідно до приписів ч. 2 статті 372 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, розглянувши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши долучені на підтвердження витрат на правничу допомогу документи, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частини друга, третя статті 270 ЦПК України).

За роз`ясненнями п. 20 постанови Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК (нова редакція 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що Запорізький апеляційний суд, залишаючи без задоволення апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» та залишаючи без змін оскаржуване ним рішення суду першої інстанції, не вирішував питання про судові витрати, пов`язані з наданням правової (правничої) допомоги на стадії апеляційного провадження, тому слід вирішити це питання за заявою адвоката Габуєва Г.Ю.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право кори-стуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів цивільного судочинства) є відшкодування судо-вих витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення ( п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого

позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на профе-сійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу ( ст. 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сто-ронами ( ст.137 ЦПК України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих по-слуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розпо-ділу; 3) розподіл судових витрат (ст.141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, за змістом ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 5 статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат,

унормовані в ч. 3 ст. 141 ЦПК України, а також визначені положеннями ч.ч. 4, 5 ст. 141 ЦПК України.

Так, у частині 3 статті 141 ЦПК України зазначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її ви-

рішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відтак, зважаючи на наведені положення процесуального законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст.137 ЦПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка за-

являє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами ( ч.5 ст.137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з заявою про ухвалення додаткового рішення, правова допомога адвоката Габуєва Г.Ю. пов`язана із наданням відзиву на апеляційну скаргу банку та участь у судовому засіданні в апеляційному суді, за що визначено гонорар у загальній сумі 4 500 грн.

Надання правничої допомоги ОСОБА_1 підтверджує наступними документами.

02.03.2023р. Адвокатське об`єднання «Право Студія» уклало з ОСОБА_1 договір про надання правової (правничої) допомоги № 25-23 від 02.03.2023 року (т. а.с. 87-90).

Додатком № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 25-23 від 02.03.2023р. відповідно до п. 3.2.3 основного договору встановлені розміру гонорару за певні юридичні послуги ( т. 2 а.с. 89-90).

Надавати правову допомогу ОСОБА_1 від АО «Право Студія» доручено адвокату Габуєву Г.О., що підтверджується ордером від 10.03.2023р. на представництво інтересів в Запорізькому апеляційному суді ( т. 2 а.с. 84).

Згідно розрахунку-фактури № 1 від 10.03.2023 року (т. 2 а.с. 104), Адвокатське об`єднання «Право Студія» виставило ОСОБА_1 суму за надання правової (правничої) допомоги:

-складання відзиву на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2022 року по справі № 336/8512/21 - 2500,00 грн.

-участь адвоката Габуєв Г.Ю. у судовому засіданні по справі № 336/8512/21 (15.03.2023) - 2000,00 грн.

Актом № 1 приймання-передачі правової (правничої) допомоги від 15.03.2023р. сторо-

ни підтвердили, що адвокатом Габуєвим Г.О. виконані послуги зі складання відзиву на апеляційну скаргу банку в цій справі вартістю 2500 грн. та прийнято участь в судовому засіданні апеляційного суду 15.03.2023р. - гонорар 2000 грн. ( т. 2 а.с. 105).

Згідно з наданими меморіальним ордером № 107980068 від 13.03.2023р. та квитанцією А-Банку № 5194-2111-1289-7855 від 13.03.2023р. ОСОБА_1 здійснено оплату на рахунок АО «Право Студія» згідно з рахунком-фактурою № 1 від 10.03.2023 на суму 4500 грн. ( т. 2 а.с. 106-107).

Отже, станом на день ухвалення постанови апеляційним судом 15.03.2023р. ОСОБА_1 фактично були оплачені послуги з правової допомоги.

Колегія, вирішуючи вимоги заявника щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходить із принципів розумності та справедливості. Але при цьому, колегія враховує, що банком не подано у цій справі клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, а тому питання щодо їх співмірності апеляційним судом не розглядається, а лише перевіряється їх фактичне надання, що підтверджується в повному обсязі вище наведеними документами.

Таким чином, задекларовані у заяві про ухвалення додаткового рішення послуги підтверджені матеріалами справи, тому до компенсації як витрати на правничу допомогу підлягає сума у розмірі 4500 грн.

Оскільки апеляційним судом під час прийняття постанови від 15 березня 2023 року питання щодо розподілу судових витрат, пов`язних з наданням правової (правничої) допомоги на стадії апеляційного провадження вирішено не було, враховуючи, що Запорізьким апеляційним судом постановою від 15 березня 2023 року апеляційну скаргу банку залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2022 року в цій справі про задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 залишено без змін, то колегія суддів дійшла висновку, що заява адвоката Габуєва Георгія Юрійовича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Габуєва Георгія Юрійовича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити та ухвалити додаткову постанову про розподіл судових витрат, понесених на стадії апеляційного розгляду.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, пов`язані з наданням правової (правничої) допомоги, у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складений 30 березня 2023 року.

Головуючий: С.В. Маловічко

Судді: О.В. Крилова

Г.С. Подліянова