РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1608/23

Номер провадження 2/495/1534/2023

22 березня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Боярського О.О.,

при секретарі Саханова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський в порядку загального позовного провадження в підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Мологівської сільської ради об`єднаної територіальної громади про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позиція позивача.

15.02.2023 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просить суд:

- постановити рішення про позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої позовні вимоги позивач - ОСОБА_1 обґрунтовує зокрема тим, що з відповідачкою ОСОБА_2 вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач зазначає, що починаючи з 2020 року, відповідачка перестала цікавитися життям та здоров`ям своєї доньки. Не піклувався про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства».

Відповідачка жодної матеріальної чи моральної підтримки дитині не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків , при цьому абсолютно не цікавиться життям своєї дитини та її матеріальним забезпеченням.

За таких обставин позивач вважає за необхідне звернутися з позовом про позбавлення батьківських прав.

Процесуальні дії.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.02.2023 року, було відкрито провадження по справі, в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.02.2023 року, було витребувано від органу опіки та піклування Мологівської сільської ради об`єднаної територіальної громади висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В підготовче судове засідання призначене на 22.03.2023 року сторони не з`явились

В підготовче судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак 22.03.2023 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Також просив суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилась, однак надала заяву від 22.03.2023 року про розгляд справи у її відсутність, також зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення її батьківських прав визнає. Правові наслідки позбавлення батьківських прав їй відомі.

Представник органу опіки та піклування Мологівської сільської ради об`єднаної територіальної громади у підготовче судове засідання не з`явився, однак надав висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Положенням ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Фактичні обставини справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Судом встановлено, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є спільна дитини, донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим повторно серії НОМЕР_1 видане Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 28 від 03 квітня 2013 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з батьком - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказаний факт підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Мологівською сільською радою.

Позивач зазначає, що починаючи з 2020 року, відповідачка перестала цікавитися життям та здоров`ям своєї доньки. Не піклувався про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства».

Відповідачка жодної матеріальної чи моральної підтримки дитині не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, при цьому абсолютно не цікавиться життям своєї дитини та її матеріальним забезпеченням.

За таких обставин позивач вважає за необхідне звернутися з позовом про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Мологівської сільської ради про доцільності позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що виконавчий комітет вважає доцільним позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, що на виконання ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.02.2023 року органом опіки та піклування Мологівської сільської ради об`єднаної територіальної громади було направлено рішення № 24 від 07.08.2023 року виконавчого комітету Мологівської сільської ради з якого вбачається, що виконавчий комітет вирішив затвердити висновок про доцільності позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час розгляду справи відповідачка ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 та обставини, на які позивач посилається, обґрунтовуючи вимоги, визнала у повному обсязі.

Нормативно правове обґрунтування.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, в тому числі за ст.164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст.165 СК України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини, розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, і відповідне рішення має підкріплюватись достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини.

Також практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Способи та методи ухилення від обов`язку з виховання та утримання дитини зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року в п.16: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, треба розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

Висновки суду.

Зважаючи на те, що під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідачка як матір не цікавляться життям дитини, належним чином не виконує свої батьківські обов`язки, не надає у повному обсязі матеріальної допомоги, не турбується про дитину, не приймає участі у її вихованні та житті, не піклуються про фізичний та духовний розвиток, враховуючи характер поведінки відповідачки, їх відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, яке не змінилося і після пред`явлення даного позову, та з огляду на те, що відповідача визнала позовні вимоги у повному обсязі, суд застосовує крайню міру позбавивши ОСОБА_2 батьківських прав, проте з урахуванням конкретних обставин даної справи, зазначена міра є виправданою, з огляду на необхідність захистити інтереси та права дитини.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 128, 223, 259, 200, 206, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Мологівської сільської ради об`єднаної територіальної громади про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Боярський О.О.