УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01.06.2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Шестакова Я.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку набувальної давності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у травні 2023 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просить визнати право власності, а саме по 1/3 частці квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Вивчивши матеріали позовної заяви суддею встановлено, що позовну заяву подано без дотримання вимог встановлених ст.175,177 ЦПК України, що є підставою для залишення такої позовної заяви без руху.

Позивачем зазначено, що останній звертається до суду з даним позовом в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , матір`ю яких є ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1,3 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом; законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам.

Проте, до матеріалів справи не долучено підтверджуючих на представництво інтересів дітей документів, в тому числі, у разі представництва дітей за дорученням законних представників іншим особам.

Крім того, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей15,16 ЦК, а також ч. 4. ст. 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник.

Так, відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Дана стаття визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю можливе за наявності доказів того, що особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 01.08.2018р. у справі №201/12550/16-ц, провадження № 61-19156св18.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

Посилаючись у позові на володіння майном більше 10 років, позивачами не надано доказів на підтвердження того, що при заволодінні чужим майном вони не знали і не могли знати про відсутність у них підстав для набуття права власності на спірну квартиру за набувальною давністю. Навпаки, зі змісту позовної заяви, заявлених позовних вимог вбачається, що позивачам відомо, хто є власником квартири.

Між тим, в позовній заяві не зазначено з огляду на приписи ч.1 ст.2, ч.1 ст.4 ЦПК України ч. 1ст. 15 ЦК як, яким чином і коли відповідач порушив, не визнав чи оспорив права позивача; немає достатніх правових обґрунтувань існування правовідносин набувальної давності, передбачених ст.344 ЦК України.

Зазначені обставини мають істотне значення для вирішення судом питання щодо наявності спору за даним позовом.

За таких обставин позивач, ставлячи питання про визнання за ним у судовому порядку права власності на майно у порядку набувальної давності, має вказати на правові підстави його звернення саме до суду з подібною вимогою.

До того ж, відповідно до ч.1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як передбачено положеннями ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру, які подаються до суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Так, у позовній заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 міститься три позовні вимоги майнового характеру.

Позивачами зазначена ціна позову 4 600 000,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки він є інвалідом 2 групи.

Позивач ОСОБА_2 , яка діє в інтересах дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 судовий збір за дві вимоги майнового характеру не сплатила.

Відтак, враховуючи положення ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір», позивачу ОСОБА_2 слід надати до суду підтвердження щодо сплати судового збору за подання двох позовних вимог майнового характеру, тобто 6710,00 грн.

Дотримання вимог ст.175 ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Без усунення недоліків заява не може бути прийнята до провадження суду.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку набувальної давності - залишити без руху.

Надати позивачу строк 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Я.В. Шестакова