Справа № 137/1184/22

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2023 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судового засідання Голоти О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Літинська селищна рада Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 .

Позов мотивує тим, що вона та її брат ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги після смерті батька, проте він від прийняття спадщини відмовився. Тому вона вступила до управління спадковим майном та отримала свідоцтво про право власності за законом в Літинській нотаріальній конторі на частину спадкового майна.

Вказує, що після смерті батька залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку із погосподарськими спорудами та земельна ділянка площею 0,50 га, які розташовані за адресою по АДРЕСА_1 .

Позивач звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини на вищевказане майно, проте її було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутні правовстановлюючі документи як на житловий будинок так і на земельні ділянки.

Тому позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та земельні ділянки після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Судові витрати залишає за собою.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву відповідно до якої справу просить розглянути у його відсутність. Позовні вимоги визнає повністю.

Представник Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не зявився. Надали суду листа про розгляд справи без участі представника. Проти заявленого позову не заперечують.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до свідоцтва про народження позивачки (а.с.8) її батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.9) позивач 10.04.1979 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 і після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.10) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.11) ОСОБА_1 отримала у спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові вклади з нарахованими процентами та усіма видами компенсацій, що зберігається на рахунку № НОМЕР_1 у Літинському територіально відокремленому безбалансовому відділенні Ощадбанку Вінницької області.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.12) 22.11.2006 здійснено реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 (а.с.13-17) зазначається технічна характеристика будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори за №1013/02-17 від 15 червня 2018 (а.с.20) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні законні підстави.

Відповідно до рішення виконкому Дяковецької сільської ради від 17.12.1993 (а.с.21) гр. ОСОБА_3 передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,50 га, яка знаходиться в межах АДРЕСА_1 . Українки 0,32 га, ОСОБА_7 0,10 га, Літинська 0,08 га (так у документі).

Відповідно до довідки Літинської селищної ради за №407 від 21.11.2022 (а.с.22) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 являвся користувачем земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , розміром 0,50 га.

Відповідно до довідки Літинської селищної ради за №406 від 21.11.2022 (а.с.23) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 . Утримує в належному стані житловий будинок, обробляє земельну ділянку та підсобне господарство.

Відповідно до довідки Літинської селищної ради за №405 від 21.11.2022 (а.с.23) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 а/з №29 від 20.07.1995 р. на день смерті був зареєстрований та являвся головою домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 . За даною адресою була зареєстрована та проживала дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 а/з №20 від 03.11.2015 р.

Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.40-41) підтверджується внесення відомостей у Державний земельний кадастр про земельну ділянку кадастровий номер :03:003:0197 площею 0,2500 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.42-44) підтверджується внесення відомостей у Державний земельний кадастр про земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0328 площею 0,0800 для ведення особистого селянського господарства.

Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.45-47) підтверджується внесення відомостей у Державний земельний кадастр про земельну ділянку кадастровий номер :03:003:0198 площею 0,0700 для ведення особистого селянського господарства.

Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.48-50) підтверджується внесення відомостей у Державний земельний кадастр про земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0349 площею 0,1000 для ведення особистого селянського господарства.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").

Згідно ч.1 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Аналіз змісту норм статті 120 Земельного кодексу України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщенні. Зазначені норми закріпляють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальними правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа яка набула право власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 квітня 2016 року в справі №6-253цс16. При застосуванні положень ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 04 лютого 2019 року в справі № 463/1696/15-ц. Тобто, до набувача права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розташованих на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні в силу закону, незалежно від волі попереднього користувача земельної ділянки та органу, уповноваженого розпоряджатися землею (у випадку належності земельної ділянки до земель державної або комунальної власності) переходить право користування земельною ділянкою, на якій розміщенні відповідні об`єкти нерухомості, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову сторін, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в нотаріальному порядку позивач не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок та земельні ділянки, оскільки судом встановлено, що позивач є спадкоємцем і має право на оформлення спадщини.

На підставі ст.ст.315, 328, 1218, 1222, 1225, 1264, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76,81, 206, 259, 263-268 ЦПК України, ст. 120 ЗК України Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на житловий будинок, загальною площею 82,7 кв.м., житловою площею 64,3 кв.м., літ. «А», веранда літ. «а.», ганок, гараж-сарай літ. «Б», літня кухня-сарай літ. «В», огорожа №1, ворота з хвірткою №2, криниця №3, які розташовані за адресою по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:003:0197, площею 0,2500 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою по АДРЕСА_1 ;

- на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0328 площею 0,0800 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою по АДРЕСА_1 ;

- на земельну ділянку кадастровий номер :03:003:0198 площею 0,0700 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою по АДРЕСА_1 ;

- на земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0349 площею 0,1000 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою по АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.