Ухвала

28 березня 2023 року

м. Київ

справа № 752/26843/17

провадження № 61-2793ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технічне промислове постачання», ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мамай Ірини Володимирівни, Департаменту з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінформсервіс», Закрите акціонерне товариство «Київгума», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Людмила Іванівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колесник Олена Олександрівна, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, Прокуратура міста Києва, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса, скасування запису про право власності та витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року позивачі звернулися до суду з позовом, у якому, збільшивши позовні вимоги, просили визнати недійсним договір купівлі-продажу дачного будинку від 04 лютого 2015 року № 224, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Технічне промислове постачання» (далі - ТОВ «Технічне промислове постачання») і ОСОБА_4 , щодо дачного будинку АДРЕСА_1 , та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гоменюк О. М.;

визнати недійсним договір купівлі-продажу дачного будинку від 19 січня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_5 , щодо дачного будинку АДРЕСА_1 , та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О. О.;

визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мамай І. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 34515709 від 29 березня 2017 рок, у стосовно реєстрації права власності ОСОБА_5 на дачний будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про право власності 19700774;

скасувати в Державному реєстрі прав на нерухоме майно запис № 19700774 про право власності на дачний будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, та закрити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідний розділ;

витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про право власності 19700774.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу дачного будинку від 04 лютого 2015 року № 224, укладений між ТОВ «Технічне промислове постачання» і ОСОБА_4 щодо дачного будинку АДРЕСА_1 , та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гоменюк О. М.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу дачного будинку від 19 січня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_5 , щодо дачного будинку АДРЕСА_1 , та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О. О.

Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мамай І. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 29 березня 2017 року, 13:48:07, індексний номер 34515709, стосовно реєстрації прав власності ОСОБА_5 на дачний будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000; номер запису про право власності 19700774.

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 19700774 про право власності на дачний будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, та закрив у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідний розділ.

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 і ОСОБА_3 об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про право власності 19700774.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року (провадження № 61-18323ск20) касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року в частині задоволення вимог, заявлених до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мамай І. В., Департаменту з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації, скасовано, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 року в частині відмови у задоволенні вимог, заявлених до зазначених відповідачів, змінено, викладено мотивувальну його частину в редакції цієї постанови.

Постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року в частині задоволення вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу дачного будинку від 04 лютого 2015 року та від 19 січня 2016 року; визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мамай І. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 29 березня 2017 року, 13:48:07, індексний номер 34515709; скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису від 29 березня 2017 року № 19700774 про право власності на дачний будинок АДРЕСА_1 , скасовано, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 року в частині відмови у задоволенні цих вимог змінено, викладено мотивувальну його частину в редакції цієї постанови.

Постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року в частині вирішення вимог про витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_3 об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на який зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про право власності 19700774, залишено без змін.

Постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року в частині розподілу судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_3 5 920,00 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Поновлено виконання та дію постанови Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року у не скасованій касаційним судом частині.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 28 лютого 2023 року через систему «Електронний суд» звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року, в якій просить скасувати постанову і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2023 року поновлено представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року, касаційну скаргу залишено без руху.

У березні 2023 року через систему «Електронний суд» до Верховного Суду від представника заявника надійшли матеріали на усунення недоліків.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Право касаційного оскарження передбачене статтею 389 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Частина друга цієї статті передбачає, що суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована наступним:

- судом апеляційної інстанції застосовано статті 331, 388, 876 ЦК України без врахування висновків щодо її застосування у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2018 року у справі № 612/553/15-ц та постанові Верховного Суду України від 16 серпня 2017 року у справі № 6-54цс17;

- апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що позивачі набули право власності на об`єкт нерухомого майна на підставі статті 331 ЦК України, і як наслідок неправильно застосував статтю 388 ЦК України;

- апеляційний суд помилково задовольнив одночасно зобов`язальні вимоги - на підставі визнання недійсними угод (купівлі-продажу), укладених без волевиявлення позивачів з третіми особами, та вимоги віндикаційного (речово-правового) позову, що суперечить висновкам щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеним у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 712/15369/12, від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3680/17, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 01 жовтня 2019 року у справі № 911/2034/16, від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17;

- апеляційний суд задовольнив позовну вимогу про скасування запису державного реєстратора, що є неналежним способом захисту, адже не передбачений Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що суперечить правовим висновкам Верховного Суду викладеним у постановах Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 906/516/19 та від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19;

- апеляційний суд помилково обґрунтував свою постанову, зокрема, тим, що реєстрація за ТОВ «Технічне промислове постачання» права власності на дачний будинок АДРЕСА_3 відбулася на підставі рішення Печерського районного суду місті Києва від 03 листопада 2014 року у справі № 757/30321/14-ц про визнання за цим товариством права власності, яке не набрало чинності. Той факт, що після спливу строку на апеляційне оскарження воно було оскаржене та постановою суду апеляційної інстанції від 25 лютого 2015 року скасоване, не впливає на законність спірної реєстраційної дії на час її вчинення;

- апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази та встановив обставини на підставі копій договорів та актів, відтак такі докази є недопустимими;

- апеляційний суд безпідставно розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

- Північний апеляційний господарський суд у постанові від 20 лютого 2023 року (справа № 911/3132/17), за участю тих самих учасників, дійшов висновку про відсутність у позивачів права власності на спірний об`єкт.

Відповідно до частини першої статті 405 ЦПК України, якщо касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення касаційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час касаційного розгляду справи, суд касаційної інстанції розглядає відповідну скаргу за правилами Глави 2 (Касаційне провадження) ЦПК України.

Суд касаційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час касаційного розгляду справи за касаційною скаргою іншої особи (частина четверта статті 405 ЦПК України).

Суд відмовляє у відкритті провадження за касаційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час касаційного розгляду справи за касаційною скаргою іншої особи (частина п`ята статті 405 ЦПК України).

Проаналізувавши зміст касаційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та касаційної скарги ОСОБА_5 , доводи якої вже були предметом перевірки під час касаційного розгляду справи, Верховний Суд дійшов висновку, що доводи касаційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (щодо наявності у позивачів права на витребування спірного майна; щодо належності способу захисту; щодо скасування рішення, яке стало підставою для державної реєстрації після спливу строку на його оскарження, та впливу цього факту на законність реєстраційної дії; щодо розгляду справи в суді апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження) були предметом розгляду під час касаційного розгляду справи за касаційною скаргою ОСОБА_5 .

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у касаційній скарзі також додатково посилається на те, що апеляційний суд встановив фактичні обставини справи на підставі копій договорів та актів, тому такі докази є недопустимими.

Проте з огляду на підстави та випадки касаційного оскарження судових рішень, передбачені частиною другою статті 389, наведені представником заявника, на її думку порушення норм процесуального права, не можуть бути підставою для касаційного оскарження судового рішення.

Верховний Суд відхиляє посилання на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20 лютого 2023 року у справі № 911/3132/17 за участю тих самих учасників, в якій суд дійшов висновку про відсутність у позивачів права власності на спірний об`єкт, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (частина друга статті 423 ЦПК України).

Відтак, оскільки на момент проголошення оскаржуваної постанови апеляційним судом, постанова Північного апеляційного господарського суду від 20 лютого 2023 року у справі № 911/3132/17 була відсутня, тому зазначені обставини не можуть бути підставою касаційного оскарження постанови Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року, натомість можуть бути оцінені як доводи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Отже, оскільки Верховний Суд 25 січня 2023 року під час касаційного розгляду цієї справи за касаційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року розглянув доводи, на які посилається у касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 рокунеобхідно відмовити з підстав, встановлених частиною п`ятою статті 405 ЦПК України.

Керуючись частиною п`ятою статті 405 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технічне промислове постачання», ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мамай Ірини Володимирівни, Департаменту з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінформсервіс», Закрите акціонерне товариство «Київгума», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лазарєва Людмила Іванівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колесник Олена Олександрівна, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, Прокуратура міста Києва, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса, скасування запису про право власності та витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак