Справа № 463/6061/18 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю.
Провадження № 22-ц/811/1594/22 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.

Секретар Салата Я.І.

З участю представника позивача-адвоката Піхотенко А.С., відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та її представника адвоката Пащука А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції цивільну справу № 463/6061/18за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 08 лютого 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,- про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в :

18 жовтня 2018 року представник АТ «Універсал Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №049-2008-579 від 11.03.2008 в розмірі 100 017,35 доларів США та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 42 197,57 грн..

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», а в подальшому змінено найменування на АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 049-2008-579 відповідно до якого позичальник отримав кредит на загальну суму 114 260,00 доларів США із терміном повернення кредиту до 10.03.2038 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 12,95% річних до здачі об`єкта в експлуатацію і 12,45% річних після здачі об`єкта в експлуатацію. Відповідно до п.1.1.1 кредитного договору, за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 38,85% річних до здачі об`єкта в експлуатацію і 37,35% річних після здачі об`єкта в експлуатацію. Цільове призначення кредиту - на придбання майна, а саме: майнові права на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та майнові права на місце для зберігання автотранспорту (паркінг, гараж) № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки №049-2008-579-Р від 11 березня 2008 року, за умовами якого остання зобов`язується перед позивачем відповідати за невиконання відповідачем ОСОБА_1 усіх зобов`язань, що виникли за вищевказаним кредитним договором від 11.03.2008 в повному обсязі як існуючих так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Із врахуванням наведеного, відповідальність обох відповідачів є солідарною. У подальшому, між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 неодноразово укладались Додаткові угоди до кредитного договору № 049-2008-579 від 11.03.2008 у відповідності до умов яких сторони змінювали розмір плати за користування кредитними коштами. Окрім цього, із поручителем ОСОБА_2 були укладені додаткові договори поруки згідно із якими поручитель ОСОБА_2 засвідчує, що їй добре відомі усі умови кредитного договору і вона погоджується з ними. Банк виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а саме у порядку, передбаченому кредитним договором, надав позивальнику кредитні кошти. У свою чергу, відповідач ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору, а саме не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом, повернення кредиту у визначені договором терміни.

Остання проплата кредитних платежів відповідачем ОСОБА_1 проведена 10.11.2017 року. З грудня 2017 року проплата не проводилася. 17.05.2018 року, тобто в шестимісячний строк, банком на адресу ОСОБА_1 направлено лист-вимогу про погашення суми заборгованості, однак позичальник не вчинив жодних дій щодо добровільної сплати заборгованості. Поручителю ОСОБА_2 17.05.2018 надіслано лист-вимогу щодо сплати заборгованості по кредитному договору та нарахованих відсотках, однак вказаний лист також залишився без реагування. Сума заборгованості за кредитним договором станом на 04 червня 2018 року складає 100 017,35 доларів США, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 70,00 доларів США, сума дострокового стягнення кредиту - 88 877,57 доларів США, відсотки - 10 065,10 доларів США, підвищені відсотки - 4,68 доларів США. Із урахуванням наведених вище обставин, позивач просить суд стягнути солідарно із відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 100 017,35 доларів США.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 08 лютого 2022 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №049-2008-579 від 11.03.2008 у розмірі 100 017 (сто тисяч сімнадцять) доларів США 35 центів.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 ..

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом безпідставно відмовлено у проведенні економічної експертизи, щоб визначити суму заборгованості, оскільки така на їх думку є значно нижча, чим вказана в довідці банку. Вважає, що суд мав повністю відмовити у задоволенні позовних вимог по відношенню до поручителя, оскільки порука є припиненою. Вимога банку про дострокове стягнення заборгованості пред`явлена 15.05.2018 року, а позов пред`явлено в суд 18 жовтня 2018 року, при цьому остання проплата по кредиту була 10.11.2017 року і з даного часу в позивача виникло право вимоги. Отже, вимоги до поручителя є безпідставними. Стверджує, що рішення є незаконним, оскільки без призначення експертизи визначити точну суму заборгованості неможливо. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) представником позивача АТ «Універсал Банк» А.Піхотенко надано відзив на апеляційну скаргу. У відзиві представник позивача зазначає, що не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та її представника-адвоката Пащука А.І. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивача АТ «Універсал Банк» А.Піхотенко, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.3ст.3 ЦПК провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 11 березня 2008 року між ВАТ «УніверсалБанк», правонаступником якого є ПАТ «УніверсалБанк», яке в подальшому згідно статуту змінило назву на АТ «УніверсалБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 049-2008-579.

Відповідно до умов договору позичальник ОСОБА_1 отримав кредит на загальну суму 114 260,00 доларів США із терміном повернення кредиту до 10.03.2038 року. Процентна ставка за користування кредитом 12,95% річних до здачі об`єкта в експлуатацію і 12,45% річних після здачі об`єкта в експлуатацію.

Відповідно до п.1.1.1 кредитного договору, за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 38,85% річних до здачі об`єкта в експлуатацію і 37,35% річних після здачі об`єкта в експлуатацію.

Цільове призначення кредиту-на придбання майна, а саме: майнові права на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та майнові права на місце для зберігання автотранспорту (паркінг, гараж) № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 049-2008-579-Р від 11 березня 2008 року за умовами якого остання зобов`язується відповідати перед позивачем за невиконання ОСОБА_1 усіх зобов`язань, що виникли за вищевказаним кредитним договором від 11.03.2008 року в повному обсязі як існуючих так і тих, що можуть виникнути у майбутньому.

Починаючи з 2009 року між АТ «Універсал Банк» та позичальником ОСОБА_1 неодноразово укладалися Додаткові угоди до кредитного договору № 049-2008-579 від 11.03.2008, а саме: 10.02.2009, 23.02.2009, 10.02.2010, 05.03.2010, 10.01.2012, 17.01.2012, 17.07.2013, 03.09.2013, 20.08.2014, 20.03.2015, 20.10.2015, 12.04.2016, 13.07.2017- всього 13 додаткових угод у відповідності до яких сторони змінювали розмір плати за користування кредитними коштами.

Із поручителем ОСОБА_2 були укладені додаткові угоди та додаткові договори поруки від 23.02.2009, 05.03.2010, 17.01.2012, 17.07.2012, 03.09.2013, 20.08.2014, 20.03.2015, 20.10.2015, 12.04.2016 та 13.07.2017-всього 10 додаткових угод згідно із якими поручитель ОСОБА_2 засвідчила, що їй добре відомі усі умови основного кредитного договору і вона погоджується з ними.

Банк виконав взяті на себе зобов`язання передбачені п.1.1 кредитного договору та надав позичальнику ОСОБА_1 кредитні кошти в розмірі 114 260 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером від 11 березня 2008 року. Відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору, допустивши заборгованість по оплаті процентів за користування кредитними коштами, повернення кредиту у визначений згідно Графіку строк.

17.05.2018 року банком на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено лист-вимогу від 15.05.2018 року № 3728ГО, № 3728/1ГО про погашення суми заборгованості, однак позичальник не вчинив жодних дій щодо добровільної сплати заборгованості.

17.05.2018 року поручителю ОСОБА_2 надіслано лист-вимогу від 15.05.2018 року № 3728/8 ГО щодо сплати заборгованості по кредитному договору та нарахованих відсотках, однак вказаний лист відповідачкою залишений без виконання.

Станом на 04 червня 2018 року сума заборгованості за кредитним договором складає 100 017, 35 доларів США з яких: прострочена заборгованість за кредитом-70,00 доларів СЩА, сума дострокового стягнення кредиту-88 877,57 доларів США, відсотки-10 065, 10 доларів США, підвищені відсотки-4,68 доларів США.

В суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_1 пояснив, що останній платіж був ним проведений 10 листопада 2017 року. Зазначає, що внаслідок складного матеріального становища в сім`ї, не міг проводити оплати по погашенні боргу, просив призначити судову бухгалтерсько-економічну експертизу для визначення заборгованості по кредитному договору.

Протокольною ухвалою суду у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки відповідачем ОСОБА_1 не надано свого розрахунку заборгованості, він не міг пояснити чому вважає наданий банком розрахунок неправильним та з якого часу банк нараховує завищені платежі, чому не визнає наданий банком розрахунок боргу. За час слухання справи в суді з 2018 року відповідач відповідно до вимог ст.106 ЦПК України міг подати суду висновок експерта складений на його замовлення. Колегія суддів розцінює зазначене клопотання як бажання відповідача затягнути розгляд справи. Обставини, з`ясування яких потребує спеціальних знань, у даній справі відсутні.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині безпідставних вимог до поручителя ОСОБА_2 внаслідок припинення поруки, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України чинній на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. У разі якщо такий строк не встановлений, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

З матеріалів справи встановлено, що банк 17.05.2018 року направляв вимоги відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про погашення заборгованості.

Пред`явлення вимоги до поручителя прирівнюється до претензії із встановленим строком погашення заборгованості, який був визначений у вимозі.

У разі пред`явлення вимоги до поручителя, кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. У випадку невиконання вимог у визначений строк (так зазначено у вимозі) термін повернення кредиту визначається банком таким, що настав достроково на шістдесят перший день з моменту отримання вимоги.

Так як позичальник та поручитель у визначений у вимозі строк не виконали своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитор АТ Універсал Банк використав передбачене ч.2ст.1050 ЦК України та п.5.2.5 кредитного договору право на зміну умов цього договору, визначивши новий строк виконання основного зобов`язання 17.07.2018 року. Саме від цієї дати обраховується шестимісячний строк протягом якого банк має право звернутися з позовом до поручителя -до 17.01.2019 року. АТ Універсал Банк звернулося з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості 18.10.2018 року, тобто в передбачений ЦК України шестимісячний строк. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання поруки припиненою.

Відповідно до п.4.2 договору поруки, порука припиняється із припиненням всіх зобов`язань боржника за основним договором, що забезпечується порукою.

Умови договорів поруки про їхню дію до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором або до виконання поручителем зобов`язань боржника за основним договором, тобто до настання першої з цих подій, не встановлюють строк припинення поруки у розумінні статті 251 ЦК України. Тому має застосовуватися припис частини четвертої статті 559 цього Кодексу у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явимв вимоги до поручителя. Такий висновок Верховного Суду України у постанові від 29 березня 2017 року у справі № 6-3087цс16, від 14 червня 2017 року у справі № 644/6558/15-ц, у висновках Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 60 постанови ввід 22 серпня 2018 року у справі № 2-1169/11.

Строк, передбачений частиною четвертою ст.559 ЦК України є преклюзивним, тобто його закінчення є підставою для припинення поруки та відмови кредиторові у позові. Цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати.

Відтак, положення ст.559 ЦК України чітко визначають, що датою початку перебігу 6-ти місячного строку для пред`явлення вимоги до поручителя є не дата виникнення прострочення, а день настання строку виконання основного зобов`язання.

Такий строк настає щодо всієї суми заборгованості з дати настання строку виконання у повному обсязі, або з дати зміни строку на повернення кредитних коштів відповідно до вимоги.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апеляційної скарги в частині того, що неможливо визначити відсоткову ставку по заборгованих платежах через постійну їх зміну внаслідок укладення додаткових угод. Укладаючи додаткові угоди, відповідач та поручитель були обізнані про дату укладення такої угоди та розмір відсоткової ставки, підписували додаткові угоди.

За змістом частини першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 559 ЦК України).

Згідно ч.1ст.546 ЦК України одним із видів забезпечення виконання є порука. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1ст.554 ЦК України).

За положеннями ч.2ст.554 ЦК поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 п.3 ст.12, ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, що мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 08 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14 червня 2023 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк