Справа № 489/100/22
Номер провадження 2/489/438/23
РІШЕННЯ

Іменем України

15 червня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини

встановив

В січні 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що позивач та відповідач мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом не проживають, сімейні відносини між ними припинені. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з позивачем та знаходиться на утриманні ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що ОСОБА_2 добровільно грошові кошти на утримання спільної дитини не надає, участі в вихованні дитини не приймає. Тому, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.01.2022 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.12.2022 було здійснено перехід до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено. Представником відповідача подано до суду відзив, в якому зазначено, що позовна заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_2 усіляко намагалася приймати участь в утриманні дитини: сплачувати фонди у школі, де навчалась дитина, купувала речі, шкільні приладдя тощо. Незрозумілою є мета ОСОБА_1 самовільної зміни місця проживання дитини, якщо позивачу не вистачає коштів на утримання дитини. Довідка про фактичне проживання від 07.05.2021, яка додана позивачем до позовної заяви є фіктивною, оскільки ОСОБА_3 ніколи не проживала і не проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Спільна дитина позивача та відповідача зареєстрована за адресою місця проживання відповідача: АДРЕСА_2 . Долучений ОСОБА_1 до позову висновок органу опіки та піклування від 27.08.2021 не є рішенням органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини в розумінні ст. 161 Сімейного кодексу України, не є нормативно-правовим актом чи актом індивідуальної дії, тобто не має обов`язкового характеру, жодних правових наслідків для батьків дитини не несе.

Крім того, ОСОБА_2 подала до суду заяву в якій зазначила, що вона протягом двох років не має можливості бачитися з дочкою та ОСОБА_1 на даний час разом з дитиною також не проживає, оскільки він знаходиться в Україні, а дитина закордоном. Також, ОСОБА_2 зазначила, що на даний час вона не працює.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Позивач звернувся до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо участі того з батьків, що проживає окремо від дитини в її утриманні шляхом стягнення аліментів. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України (далі - СК України) за змістом яких батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у випадку не досягнення домовленості щодо участі в утриманні дитини, рішенням суду з того з батьків, який проживає окремо може бути стягнуто кошти на утримання дитини (аліменти) в частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі.

В позовній заяві зазначається, що домовленості позивача з відповідачем про сплату аліментів не досягнуто, відповідач відмовляється надавати відповідну матеріальну допомогу в добровільному порядку для утримання спільної дитини.

З копії свідоцтва про народження, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.05.2016 у справі №489/1890/16-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.04.2016 до досягнення нею повноліття. Крім того, з ОСОБА_1 на користь держави стягнуто судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Відповідно до копії рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.11.2021 у справі №489/5312/21 припинено стягнення аліментів, визначених рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.05.2016 у справі №489/1890/16-ц (провадження №2/489/1401/2016) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнено понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

Судовим наказом Ленінського районним судом м. Миколаєва від 13.09.2021 (справа №489/5804/21) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше, ніж 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 серпня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 227 грн. судового збору.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.12.2021 у справі №489/5804/21 заяву ОСОБА_2 задоволено, скасовано за нововиявленими обставинами судовий наказ Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.09.2021. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини відмовлено.

Відповідно до копії постанови Миколаївського апеляційного суду від 10.01.2022 у справі №489/5804/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданої його представником адвокатом Тулейбичем А.А. залишено без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01.12.2021 залишено без змін.

З копії довідки про фактичне проживання від 07.05.2021 вбачається, що з грудня 2020 року по час складення вказаної довідки за адресою: АДРЕСА_1 фактично без реєстрації проживали ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_3 .

Крім того, про проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 зазначено в рішенні виконавчого комітету Миколаївської міської ради №844 від 25.08.2021 «Про участь ОСОБА_2 у вихованні дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Згідно з копією довідки "Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Херсонське шосе, 28" вих. №27/04 від 27.04.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ніколи не проживали, за цією адресою мешкали інші власники.

Відповідно до копії довідки від "Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Херсонське шосе, 28" вих. №20/10 від 20.10.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровані (не мешкають).

З копії довідки про реєстрацію місця проживання особи №43-07-05 від 11.03.2021 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.07.2010 по дату видачі довідки була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, позивачем до суду надано копію рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.09.2022 у справі №489/6500/20, яким визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 .

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В ч. 1 ст. 191 СК України зазначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд зазначає, що аліменти стягуються в обсягах, достатніх для утримання дитини, тобто на покриття витрат на придбання одягу, їжі, на навчання та лікування тощо.

Крім того, при розгляді даної справи суд також виходить із положень статті 27 Конвенції "Про права дитини", яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, де передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум у 2022 році для дітей віком від 6 до 18 років: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум у 2023 році для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року становить 2833 гривні.

Суд враховує, що позивачем та відповідачем надані суперечливі довідки про проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Довідка, що надана відповідачем не містить підписів (свідчень) свідків, а голова правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Херсонське шосе, 28» М.П. Ржевська могла її видати на підставі відомостей про осіб, які зареєстровані у вказаній квартирі. Відсутність реєстрації осіб у житловому приміщенні не означає, що вони там не проживають (не проживали).

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що дитина зареєстрована за адресою місця її реєстрації ( АДРЕСА_2 .) не означає, що ОСОБА_3 знаходиться на утриманні відповідача. Також, ОСОБА_2 зазначає, що з дитиною не бачилася і не спілкувалася два роки, що підтверджує те, що відповідач дочку не утримує.

Відповідачем не надані докази того, що позивач не проживає разом з дитиною, зокрема того, що ОСОБА_1 знаходиться в Україні, а ОСОБА_3 закордоном (переклад документів з української на чеську мову не містить жодної печатки та підпису уповноваженої особи).

Враховуючи вище викладене та те, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем та інші передбачені законом обставини, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше, ніж 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову (11.01.2022) і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 184, 180-182 СК України, ст. ст. 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше, ніж 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення (підписання) або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15.06.2023.

Суддя В. В. Кокорєв