Справа № 946/438/21
Провадження № 2/946/1354/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Аубекерової Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, під час розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги заявою від 18.10.2022 року та просила змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_4 з твердої грошової суми у розмірі 1000 гривень на частку від доходів у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що дитина проживає з матір`ю, донька ОСОБА_6 має слабке здоров`я потребує постійного медичного нагляду, обстежень та курсу медичної терапії. Мати дитини самостійно лікує доньку, але лікування дитини коштує дуже дорого. Відповідач - батько ОСОБА_6 сплачує аліменти у розмірі 1000 грн. щомісяця, цих грошей не вистачає на лікування дитини. Після розірвання шлюбу, відповідач переїхав жити до міста Київ. З 1 липня 2022 року розмір прожиткового мінімуму на дітей від 6 до 18 років складає 2744 гривень, 50 відсотків - 1372 грн., але відповідач по справі продовжує сплачувати 1000 грн. щомісяця. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачу телефонувала мати відповідача (бабуся ОСОБА_6 ), та вказувала на те, що передала дитині 200 євро через відповідача на лікування дівчинки, але батько ці гроші не надав позивачу. Відповідач не надає жодного доказу, що з наявністю його діагнозу (помірні дегенеративно-дистрофічні зміни грудного і поперековокрижового відділу хребта, ускладнені протрузіями дисків з ознаками вторинного спинального, латерального стенозу), не можливо працевлаштуватися офіційно та допомагати дитині. Можна зробити висновок, що в нього не має бажання офіційно працювати та він ретельно приховує свій заробіток.Доводи про те, що відповідач у повній мірі не може забезпечувати матеріально себе не доказані.Дитина часто хворіє, позивачка постійно лікує та проводить медичні обстеження, реабілітації, УЗІ, аналізи. Згідно довідки від 14 січня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стоїть на обліку «Д» у психіатра, дитині потрібне ретельне тривале лікування.Згідно індивідуальної програмі реабілітації інваліда № 59/21 від 15.04.21 р. дитина перебуває на інвалідності з 05.12.2018 року. Угоди про добровільне збільшення розміру аліментів на утримання дитини між відповідачем не досягнуто.Враховуючи те, що відповідач є працездатною людиною, стягнень окрім аліментів, за виконавчими документами не проводяться, позивач вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, оскільки він є працездатною, здоровою людиною, має постійний дохід, у нього не має інших дітей, інших обставин, що мають істотне значення.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, надав відзив на позов, згідно останніх письмових пояснень від 07.02.2023 року зазначив, що заборгованість по сплаті аліментів у відповідача перед позивачкою відсутня. Позивачка стверджує, що не має постійної роботи у зв`язку з тим, що дитина часто хворіє та потребує постійної її уваги та допомоги. Хоча, позивачка майже постійно перебуває за кордоном, а дитиною займається бабуся. Відповідач же потребує постійного лікування, що підтверджується наявними в матеріалах справи висновком відділення променевої діагностики ДУ «Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії». Позивачка стверджує, що відповідач є працездатною та здоровою людиною, має постійний дохід, працює електриком у м. Києві та отримує заробітну плату у розмірі 18 000-20 000,00 грн., стягнень окрім аліментів за виконавчими документами з нього не проводилося, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Проте, викладені факти не відповідають дійсності та не підтверджені жодними доказами. Позивачка також обґрунтовує позовну заяву про зміну розміру аліментів витратами, пов`язаними з проведенням медичних обстежень дитини-інваліда. Так, позивач вказує, що відповідач - батько дитини сплачує аліменти у розмірі 1000,00 грн. щомісяця, цих грошей не вистачає на лікування дитини. Проте, дані витрати не відносяться до аліментів, оскільки є додатковими витратами на дитину.

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигуліна С.М. від 23.03.2021 року відкрито загальне позовне провадження по справі.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2021 року справа була призначена до судового розгляду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2022 року, цивільну справу розподілено та передано судді Присакар О.Я.

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Присакар О.Я. від 23.05.2022 року справа була прийнята до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2022 року справа була призначена до судового розгляду по суті.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.09.2015 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 , про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області складено актовий запис № 648.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.03.2018 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.06.2018 року було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 , на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти щомісячно у розмірі 1000 грн., починаючи з 26.03.2018 року по 22.03.2034 року.

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб за адресою: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 .

На підставі посвідчення серія НОМЕР_2 , виданого Ізмаїльським управлінням праці та соціального захисту дитини Ізмаїльської міської ради 11.02.2019 року, ОСОБА_5 є дитиною інвалідом, при цьому ОСОБА_3 є законним опікуном дитини інваліда.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, а також викладено у постанові Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 372/2393/17.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який становить: 2833 гривні.

Як встановлено судом, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивача визначено судом у твердому розмірі 1000 гривень щомісячно, без зазначення мінімального розміру аліментівз 26.03.2018 року по 22.03.2034 року.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи із зазначених вимог закону, позивач зобов`язана довести зміни матеріального стану відповідача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач, зокрема, зазначає, що у зв`язку з дорослішанням дитини та її станом здоров`я, необхідністю постійного лікування збільшилися витрати на її утримання, сум аліментів в розмірі 1000 гривень на дитину недостатньо для задоволення її потреб.

Суд вважає, що позивач, довела свої вимоги щодо необхідності зміни способу стягнення аліментів і суд з нею погодився, зокрема тому, що розмір, присуджених аліментів, на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки на даний час збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини.

При цьому, в матеріалах справи відсутні документи, з яких вбачається, що на теперішній час відповідач працевлаштований або перебуває на обліку у центрі зайнятості або має нерухоме майно. Крім того, судом встановлено, що відповідач потребує постійного лікування, що підтверджується наявними в матеріалах справи висновком МРТ відділення променевої діагностики ДУ «Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії» від 29.10.2020 року.

Згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Враховуючи, що витрати, які викликані хворобую дитини є додатковими витратами і можуть стягуватися за окремим позовом, суд не приймає до уваги докази на підтвердження витрат, пов`язаних із хворобою ОСОБА_5 .

Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, відсутність доказів щодо наявності у відповідача достатнього доходу для задоволення відповідних позовних вимог в повному обсязі, суд вважає що є підстави для задоволення позову в частині зміни способу стягнення аліментів з ОСОБА_4 з твердої грошової суми у розмірі 1000 гривень на частку від доходів у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 і стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 16, 76, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 180183, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) з твердої грошової суми у розмірі 1000 гривень на частку від доходів у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 )аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.03.2023 року.

Суддя: О.Я.Присакар