Ухвала

14 червня 2023 року

м. Київ

справа № 404/6515/20

провадження № 61-7954ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 вересня 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 09 лютого 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року товариство з обмеженою відповідністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (далі - ТОВ «ФК «Прайм Альянс») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 29 квітня 2014 року № у розмірі 93 377,60 грн, що складається з: 72 791,50 грн - заборгованості за кредитом, 20 586,10 грн - заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у відповідності до статті 625 ЦК України.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 вересня

2021 року позов ТОВ «ФК «Прайм Альянс» задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» частину заборгованості за кредитним договором № від 29 квітня

2014 року в розмірі - 93 377,60 грн, що складається з: 72 791,50 грн - заборгованості за кредитом, 20 586,10 грн - заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у відповідності до статті 625 ЦК України.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 09 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 вересня 2021 року в частині стягнення відсотків за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання в розмірі 6 599 грн - скасовано та у задоволенні позову в цій частині відмовлено.

У частині стягнення основного боргу за кредитним зобов`язанням з урахуванням індексу інфляції в розмірі 86 778,60 грн рішення суду залишено без змін.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У травні 2023 року до Верховного Суду ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 вересня

2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 09 лютого 2023 року, в якій, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заявником подано клопотання про поновлення строку касаційного оскарження рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда

від 02 вересня 2021 року та постанови Кропивницького апеляційного суду

від 09 лютого 2023 року. Обґрунтовуючи клопотання щодо пропуску строку, вказує, що оскаржувану постанову апеляційного суду він отримав 25 квітня 2023 року.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та

у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» передбачено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі 2 684,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 93 377,60 грн, що станом на 01 січня

2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 100 = 268 400 грн).

Таким чином, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону

і окремого визнання її такою не потребує.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Отже, згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті

в порядку спрощеного позовного провадження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

На думку заявника, справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Аналіз судових рішень у справі та наведені заявником у скарзі доводи не дають підстав для висновку про те, що вказана справа має виняткове значення для заявника або становить значний суспільний інтерес (підпункт в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Інших підстав, які б спростовували віднесення цієї справи до категорії малозначних, касаційна скарга не містить і суд касаційної інстанції їх не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)

від 19 грудня 1997 року, § 36).

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1

частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 вересня 2021 року та постанови Кропивницького апеляційного суду

від 09 лютого 2023 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 вересня 2021 року та постанови Кропивницького апеляційного суду від 09 лютого 2023 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду

м. Кіровограда від 02 вересня 2021 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 09 лютого 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Р. А. Лідовець

Д. Д. Луспеник