Постанова

Іменем України

27 березня 2023 року

м. Київ

справа № 484/4964/21

провадження № 61-12153св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Миколаївський обласний центр зайнятості,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року у складі колегії суддів: Лівінського І. В., Коломієць В. В., Шаманської Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати наказ Миколаївського ОЦЗ обласного центру зайнятості (далі - Миколаївський ОЦЗ) від 04 листопада 2021 року № 289-к, поновити його на посаді директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості з 05 листопада 2021 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 09 лютого 2010 року працював директором Первомайського міськрайонного центру зайнятості в Миколаївській області (далі - Первомайський МРЦЗ).

Наказом Державної служби зайнятості від 26 жовтня 2016 року прийнято рішення про реорганізацію базових центрів зайнятості Миколаївської області, в тому числі Первомайського МРЦЗ, шляхом приєднання до Миколаївського ОЦЗ. Наказом Миколаївського ОЦЗ від 09 листопада 2017 року створені відокремлені підрозділи, в тому числі й Первомайська міськрайонна філія Миколаївського ОЦЗ (далі - Первомайська МФ Миколаївського ОЦЗ). Структура та штатний розпис Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ введені в дію з 15 листопада 2017 року. Цього ж дня на посаду директора філії призначено ОСОБА_2 .

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року у справі №484/770/18-ц зобов`язано Миколаївський ОЦЗ перевести його з посади директора Первомайського МРЦЗ на посаду директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ на підставі заяви від 20 січня 2018 року. Наказом Миколаївського ОЦЗ від 15 лютого 2019 року з посади директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ з 18 лютого 2019 року звільнено ОСОБА_2 .

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2019 року у справі №484/1082/19 визнано незаконним та скасовано наказ Миколаївського ОЦЗ від 15 лютого 2019 року про звільнення ОСОБА_2 та поновлено її на посаді директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ з 19 лютого 2019 року.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 484/5195/19 визнано незаконним та скасовано наказ Миколаївського ОЦЗ від 21 жовтня 2019 року № 303-к про його ( ОСОБА_1 ) звільнення з посади директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ та поновлено його на цій посаді на період, необхідний роботодавцю для виконання щодо нього вимог, передбачених частиною 2 статті 40 КЗпП.

Наказом Миколаївського ОЦЗ від 15 вересня 2020 року № 193-к скасовано наказ Миколаївського ОЦЗ від 21 жовтня 2019 року № 303-к «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено його на посаді директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ на період, необхідний для виконання Миколаївським ОЦЗ щодо нього вимог, передбачених частиною 2 статті 40 КЗпП України, підстава постанова Миколаївського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року по справі № 484/5195/2019.

У судових рішеннях Первомайського міськрайонного суду від 20 вересня 2021 року та Миколаївського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року у справі №484/770/18 суди дійшли висновку, що оскільки предметом позову були немайнові вимоги позивача, тому судові рішення у цій справі повороту виконання не підлягають. Питання щодо скасування наказу Миколаївського ОЦЗ від 18 лютого 2019 року № 61-к суди не розглядали, такі вимоги не були предметом жодного судового спору.

Відповідно до наказу Миколаївського ОЦЗ від 04 листопада 2021 року № 289-к «Про скасування наказу Миколаївського ОЦЗ від 18 лютого 2019 року № 61-к та визначення робочого місця ОСОБА_1 на посаді директора Первомайського МРЦЗ» трудові відносини між ним і Миколаївським ОЦЗ було повернуто у первісний стан, враховуючи постанови Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, 17 березня 2021 року та рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 червня 2020 року у справі №484/770/18. Цим же наказом ого (позивача) визнано таким, що обіймає посаду директора Первомайського МРЦЗ.

Ззаначав, що у справі № 484/770/18 суди не приймали жодного судового рішення, яке було б підставою для винесення оспорюваного наказу, крім того вказаний наказ прийнято з пропущенням термінів повороту виконання рішень суду, що свідчить про самоправство керівника Миколаївського ОЦЗ, а також про перевищення повноважень, оскільки призначення директора базового центру зайнятості відповідно до пункту 6 розділу V Положення №2663 підлягає погодженню з Міністром розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, якого станом на 04 листопада 2021 року не існує.

Повноважень визнавати працівника таким, що перебуває чи не перебуває на певній посаді чинним КЗпП України не передбачено, цим Кодексом передбачено лише прийняття, переведення, звільнення з роботи.

Посилаючись на те, що відповідачем формально видано нікчемний документ, що не може мати юридичних наслідків, та перевищено повноваження у трудових правовідносинах, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Миколаївського ОЦЗ від 04 листопада 2021 року № 289-к.

У січні 2022 року ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги та просив про поновлення його на посаді директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ з 05 листопада 2021 року, посилаючись на те, що вказана вимога є похідною від первісної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу від 04 листопада 2021 року № 289-к та сприятиме належному захисту його порушеного права на працю, а також просив рішення в цій частині допустити до негайного виконання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 червня 2022 року складі судді Закревського В. І. позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Миколаївського обласного центру зайнятості від 04 листопада 2021 року № 289-к «Про скасування наказу Миколаївського ОЦЗ від 18 лютого 2019 року № 61-к та визначення робочого місця ОСОБА_1 на посаді директора Первомайського МРЦЗ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості з 05 листопада 2021 року.

Допущено негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції виходив із того, що оспорюваний наказ Миколаївського ОЦЗ, як результат створення відповідачем нових трудових відносин з позивачем за судовими рішеннями у цивільній справі № 484/770/18, підлягає скасуванню як такий, що прийнятий із порушенням статей 2, 5-1, 21, 22, 36, 40 КЗпП України, статті 444 ЦПК України, а також із перевищенням повноважень, тобто є протиправним, та не вирішує питань припинення з позивачем трудових відносин з виконанням обов`язку, передбаченого частиною 2 статті 49 КЗпП України, передбачених постановою Миколаївського апеляційного суду по цивільній справі №484/5195/19. Суд дійшов висновку про поновлення з 05 листопада 2021 року позивача на посаді директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ для виконання обов`язку, передбаченого частиною 2 статті 49 КЗпП України.

Короткий зміст постанови апеляційної інстанції

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року за наслідками розгляду апеляційної скарги Миколаївського обласного центру зайнятості рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 червня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що постанова Миколаївського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року у справі № 484/770/18 про задоволення позову ОСОБА_1 щодо переведення з посади директора Первомайського МРЦЗ на посаду директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ скасована постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року з направленням справи на новий розгляд, а при новому розгляді в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, апеляційний суд вважав правомірним видання Миколаївським ОЦЗ наказу про скасування наказу № 61-к про переведення ОСОБА_1 , який був виданий на виконання вказаної постанови апеляційного суду, скасованої у подальшому судом касаційної інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

02 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження постанови апеляційного суду заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що апеляційний суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні справи.

Суд першої інстанції надав мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Підстави, зазначені судом апеляційної інстанції для скасування рішення суду першої інстанції суперечать чинному процесуальному законодавству.

Доводи інших учасників справи

Миколаївський обласний центр зайнятості подав відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 08 грудня 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Миколаївського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року.

Відкрито касаційне провадження у даній справі.

Витребувано з Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області цивільну справу № 484/4964/21 за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного центру зайнятості про визнання протиправним та скасування наказу.

Обставини справи

Встановлено, що Первомайський МРЦЗ є установою, підпорядкованою та підзвітною Миколаївському ОЦЗ, має статус юридичної особи та діє на підставі Положення про Первомайський МРЦЗ.

Із 08 лютого 2010 року ОСОБА_1 займав посаду директора Первомайського МРЦЗ.

Наказом Державної служби зайнятості від 26 жовтня 2016 року прийнято рішення про реорганізацію базових центрів зайнятості Миколаївської області, в тому числі Первомайського МРЦЗ, шляхом приєднання до Миколаївського ОЦЗ.

Штатним розписом Первомайського МРЦЗ, введеним в дію з 31 березня 2017 року, передбачені керівні посади, в тому числі посада директора та двох заступників, та чисельна кількість працівників центру - 25,5 одиниць.

Наказом Миколаївського ОЦЗ від 09 листопада 2017 року створені відокремлені структурні підрозділи Миколаївського ОЦЗ, в тому числі й Первомайська філія, та затверджено її Положення.

За цим Положенням Первомайська філія є відокремленим структурним підрозділом регіонального центру зайнятості - Миколаївського ОЦЗ, йому підпорядкована й підзвітна, не має статусу юридичної особи. Структура та штатний розпис філії затверджується директором Миколаївського ОЦЗ.

За штатним розписом Первомайської філії, затвердженим директором Миколаївського ОЦЗ 14 листопада 2017 року, чисельність штатних посад філії складала 23,5 одиниць, включаючи керівні посади - директора та заступника директора.

Наказом Миколаївського ОЦЗ від 15 листопада 2017 року структура та штатний розпис Первомайської філії введені в дію з 15 листопада того ж року, з чим були ознайомлені 20 листопада 2017 року працівники Первомайського МРЦЗ, в тому числі й ОСОБА_1 .

Згідно з наказом від 15 листопада 2017 року № 388-к на посаду директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ з 17 листопада 2017 року переведено заступника директора Первомайського МРЦЗ ОСОБА_2

20 листопада 2017 року ОСОБА_1 попереджено про скорочення посади директора Первомайського МРЦЗ, яку він займав, та запропоновані тимчасово вакантна посада в Первомайській філії та посади в інших структурних підрозділах регіонального органу.

Наказом від 21 грудня 2017 року працівники Первомайського МРЦЗ - 24 особи переведені на відповідні посади до Первомайської філії. Питання про переведення ОСОБА_1 не вирішувалось.

28 грудня 2017 року директор Миколаївського ОЦЗ звернувся до профспілкового органу з поданням про звільнення ОСОБА_1 за пунктом 1 статті 40 КЗпП у зв`язку зі скороченням штату. Згода на звільнення надана 10 січня 2018 року.

16 лютого 2018 року ОСОБА_1 подав заяву про переведення його на посаду директора Первомайської філії, на яку отримав відмову від 27 лютого 2018 року з посиланням на те, що бажана посада не є вакантною.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року у справі № 484/770/18 за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного центру скасовано рішенняПервомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2018 року та зобов`язано Миколаївський ОЦЗ перевести ОСОБА_1 з посади директора Первомайського МРЦЗ на посаду директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ на підставі його заяви.

На виконання цієї постанови керівництвом Миколаївського ОЦЗ видано наказ від 15 лютого 2019 року № 56-к, за яким ОСОБА_2 звільнено з посади директора Первомайської філії Миколаївського ОЦЗ з 18 лютого 2019 року, а наказом від 18 лютого 2019 року № 61-к на цю посаду з 19 лютого 2019 року переведено ОСОБА_1 .

У подальшому рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2019 року, яке набрало законної сили у справі № 484/1082/19, визнано незаконним та скасовано наказ Миколаївського обласного центру зайнятості від 15 лютого 2019 року № 56-к про звільнення ОСОБА_2 та поновлено її на посаді директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ.

Наказом Миколаївського ОЦЗ від 21 жовтня 2019 року № 303-к ОСОБА_1 звільнено з посади директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ з 21 жовтня 2019 року у зв`язку з поновленням на роботі працівника, який раніше обіймав цю посаду (пункт 6 статті 40 КЗпП України).

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 484/5159/19, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 07 грудня 2020 року, визнано незаконним та скасовано наказ Миколаївського ОЦЗ від 21 жовтня 2019 року № 303-к про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ, поновлено його на цій посаді на період, необхідний роботодавцю для виконання щодо нього вимог, передбачених частиною другою статті 40 КЗпП України. Стягнуто з відповідача на його користь 106 496,64 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 5 000 грн компенсації за завдану моральну шкоду.

Згодом постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року скасовано рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 липня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 06 листопада 2018 рокуу справі № 484/770/18 (провадження № 61-47165св18), а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи № 484/770/18 рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 червня 2020 року, яке залишено без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 04 листопада 2020 року та постановою Верховного Суду від 17 березня 2021 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївського ОЦЗ про визнання укладеним із 15 листопада 2017 року трудового договору між ОСОБА_1 та Миколаївським ОЦЗ про роботу на посаді директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ, допущення до роботи на посаді директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ відмовлено.

При цьому, Верховним Судом встановлено, що на момент касаційного розгляду між сторонами існували правовідносини, які були обумовлені виконанням постанови Миколаївського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року у справі № 484/770/18, яка у подальшому була скасована Верховним Судом.

Наказом Миколаївського ОЦЗ від 04 листопада 2021 року № 289-к скасовано наказ Миколаївського ОЦЗ від 18 лютого 2019 року № 61-к «Про переведення ОСОБА_1 », а також постановлено вважати ОСОБА_1 таким, що обіймає посаду директора Первомайського МРЦЗ.

Звертаючись з позовом у справі, яка є предметом касаційного перегляду, позивач просив скасувати наказ Миколаївського ОЦЗ від 04 листопада 2021 року № 289-к та поновити його на посаді директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості (тобто на посаді, яку обіймає ОСОБА_2 згідно з рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2019 року, яке набрало законної сили у справі № 484/1082/19).

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Підставою касаційного оскарження постанови Миколаївського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року є посилання заявника на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до статті 400 ЦПК України, якою визначено межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції діє в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Трудовий договір може бути припинено, а працівника звільнено з роботи лише з підстав і в порядку, визначених законодавством про працю.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу.

Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Отже, звільнення з роботи на підставі пункту 6 частини першої статті 40 КЗпП України, у зв`язку з поновленням на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу, допускається у випадку: поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу; відсутність можливості перевести працівника на іншу роботу, в тому числі відсутність вакантних посад; відсутність згоди працівника щодо переведення його на іншу роботу.

У справі, яка переглядається, встановлено, що підставою переведення ОСОБА_1 з посади директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ стало рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2019 року у справі № 484/1082/19, яке набрало законної сили, про поновлення ОСОБА_2 на вказаній посаді.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 червня 2020 року, яке набрало законної сили у справі № 484/770/18, ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до Миколаївського ОЦЗ про визнання укладеним між сторонами трудового договору про роботу на посаді директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ та допущення до роботи на посаді директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ.

Також апеляційний суд установив, що оскаржуваним наказом трудові відносини між Миколаївським ОЦЗ та позивачем були повернуті у первісний стан, зокрема позивача визнано таким, що обіймає посаду директора Первомайського МРЦЗ, яку він займав на момент переведення по посаду директора філії до ухвалення скасованої постанови апеляційного суду.

Встановивши, що судом касаційної інстанції скасована постанова суду апеляційної інстанції про задоволення позову щодо переведення позивача з посади директора Первомайського МРЦЗ на посаду директора Первомайської МФ Миколаївського ОЦЗ та у подальшому судовим рішення у задоволенні позову відмовлено, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про правомірністьнаказу Миколаївського ОЦЗ від 04 листопада 2021 року № 289-к.

Висновки суду відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, та узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 607/13539/20.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують.

Посилання в касаційній скарзі на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах колегія суддів відхиляє, оскільки у мотивувальній частині постанови наведене посилання на постанову Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Інші наведені в касаційній скарзі аргументи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції і не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник, а зводяться до переоцінки судом доказів, що на підставі вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалене без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову апеляційного суду - без змін.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цій справі оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун