Ухвала

22 березня 2023 року

м. Київ

справа № 463/3590/20

провадження № 61-854вно23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Державне підприємство «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької»,

третя особа - генеральний директор - художній керівник Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» Мацяк Андрій Олександрович,

розглянув у судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» про перегляд постанови Верховного Суду від 16 лютого 2022 року за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

Зміст вимог позовної заяви

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» (далі - ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької»; театр), третя особа - генеральний директор - художній керівник ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» Мацяк А. О., про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що наказом генерального директора -художнього керівника ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» Мацяка А. О. від 10 лютого 2020 року № 24-К, в кий 21 березня 2020 року внгесено зміни щодо дати звільнення, його звільнено з посади начальника художньо-освітлювального цеху з 13 лютого 2020 року відповідно до пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку з виявленням невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, яка перешкоджає продовженню даної роботи.

Вважаючи своє звільнення незаконним, просив: поновити його на посаді начальника художньо-освітлювального цеху ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької»; стягнути з ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 17 листопада 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Львівського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 17 листопада 2020 року скасовано та ухвалено постанову про задоволення позову ОСОБА_1 . Скасовано наказ генерального директора-художнього керівника ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» Мацяка А. О. від 10 лютого 2020 року № 24-К «Про звільнення начальника художньо-освітлювального цеху ОСОБА_1 ». Скасовано наказ генерального директора-художнього керівника ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» Мацяка А. О. від 21 березня 2020 року № 51-К «Про ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 посаді начальника художньо-освітлювального цеху ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» з 21 березня 2020 року. Стягнуто з ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» на користь ОСОБА_1 390 439,68 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу без врахування податків і зборів, які підлягають до стягнення з даної суми у відповідності до чинного законодавства.

Короткий зміст постанови суду касаційної інстанції

Постановою Верховного Суду від 16 лютого 2022 року касаційну скаргу ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» задоволено частково. Постанову Львівського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року у частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 до ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» про поновлення на роботі залишено без змін. Постанову Львівського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року у частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 до ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено шляхом викладення абзацу 6 резолютивної частини постанови у такій редакції: «Стягнути з Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» на користь ОСОБА_1 390 439,68 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів». Постанову Львівського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» про скасування наказів від 10 лютого 2020 року № 24-К «Про звільнення начальника художньо-освітлювального цеху ОСОБА_1 » та від 21 березня 2020 року № 51-К «Про ОСОБА_1 » скасовано, в задоволенні цих вимог відмовлено.

Зміст заяви про перегляд постанови суду касаційної інстанції за нововиявленими обставинами

У січні 2023 року до Верховного Суду від ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» надійшла заява про перегляд постанови Верховного Суду від 16 лютого 2022 року за нововиявленими обставинами, мотивована тим, що ОСОБА_1 , будучи звільненим 21 березня 2020 року, 01 квітня 2020 року зареєструвався у Львівському міському центрі зайнятості з метою пошуку роботи. За період із 22 квітня 2020 року до 16 квітня 2021 року позивач отримав допомогу по безробіттю у розмірі 104 815,62 грн. Відповідно до пункту 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума отриманої допомоги з безробіття у разі поновлення на роботі за рішенням суду утримується з роботодавця. Рішенням господарського суду Львівської області від 16 грудня 2022 року у справі № 914/2216/22 з театру на користь Львівського міського центру зайнятості стягнуто кошти у вищевказаному розмірі. У зв`язку з наведеним представник ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» вважає, що наявні підстави для перегляду постанови Верховного Суду від 16 лютого 2022 року за нововиявленими обставинами та зміни цієї постанови у частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 про стягнення з театру середнього заробітку за час вимушеного прогулу шляхом викладення абзацу 6 резолютивної частини у такій редакції: «Стягнути з Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» на користь ОСОБА_1 285 624,06 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів».

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2023 року відкрито провадження за заявою ДП «Національний академічний український драматичний театр

ім. Марії Заньковецької» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у цій справі, витребувано її із суду першої інстанції, справу призначено до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною другою статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України приводить до висновку, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Погоджуючись із висновком апеляційного суду у частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 390 439,68 грн, Верховний Суд зазначив, що оскільки позивач був звільненим із роботи з порушенням вимог трудового законодавства, то на його користь з відповідача підлягають стягненню суми, передбачені статтею 235 КЗпП України.

У постанові від 16 лютого 2022 року Верховний Суд вказав, що виплата працівнику вихідної допомоги при звільненні та, зокрема, допомоги по безробіттю не є підставою для зменшення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу шляхом вирахування цих сум.

Обставини, на які ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» посилається у заяві, не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки:

по-перше, на час розгляду справи в суді касаційної інстанції театру було відомо про цю обставину, про що він зазначав у касаційній скарзі (т. 2, а. с. 141);

по-друге, суд касаційної інстанції досліджував цю обставину і вказав, що виплата допомоги по безробіттю не є підставою для вирахування її із середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У зв`язку з цим у задоволенні заяви про перегляд постанови Верховного Суду від 16 лютого 2022 року за нововиявленими обставинами належить відмовити.

Керуючись статтями 423, 429 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» про перегляд постанови Верховного Суду від 16 лютого 2022 року за нововиявленими обставинами відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук