Справа № 444/2947/21 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/3370/22 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

з участю ОСОБА_1 , адвоката Панюра Н.Ф., представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 16 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про стягнення заподіяної майнової шкоди у розмірі 279043 грн. 32 коп, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 про стягнення заподіяної майнової шкоди у розмірі 279043 грн 32 коп.

В обгрунтування позовних вимог покликався на те, що він є фізична-особа підприємець, ОСОБА_2 і в ході здійснення підприємницької діяльності уклав договір поставки кондитерських виробів із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 на загальну суму 279 043, 32 грн., що підтверджується видатковими накладними.

На виконання умов договору поставки кондитерської продукції, між ним, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , та відповідачем ОСОБА_1 був укладений усний договір перевезення вантажу. Сторони погодили предмет такого договору, який полягав у перевезенні кондитерської продукції з АДРЕСА_1 до АДРЕСА_2, ціну договору та строки виконання такого.

Зазначав, що на виконання договору перевезення, позивач 27 грудня 2020 року завантажив у транспортний засіб марки «Renault Mascott», номерний знак НОМЕР_1 , кондитерську продукцію сумарною вагою 4 283 кг. Вказував, що факт передачі товару перевізнику підтверджується фотографією, зробленою після повного завантаження товару у вантажний автомобіль, відеозаписом з камер спостереження та діалогом в мережі Viber між замовником та перевізником, в якому останній скаржиться на надмірну завантаженість транспортного засобу.

Вважав, що завантаження кондитерської продукції в транспортний засіб свідчить про прийняття контрагентом умов договору перевезення та початок його виконання.

В подальшому через поломку транспортного засобу марки «Renault Mascott», номерний знак НОМЕР_1 , відповідач ОСОБА_1 перевантажив товар на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 60901», номерний знак НОМЕР_2 , та залучив до фактичного виконання договору перевезення водія ОСОБА_4 .

Стверджував, що 28 грудня 2020 року о 04:50 год. на 655 км + 90 м автодороги М-06 ОСОБА_4 не впорався із керуванням та здійснив наїзд на металеве бар`єрне обгородження та бордюр. Транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 60901», номерний знак НОМЕР_2 , з`їхав із дороги та перекинувся, внаслідок чого всі кондитерські вироби стали непридатними для продажу та подальшої реалізації споживачеві, оскільки опинилися на дорозі та в струмку, що підтверджується фотографіями та матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до постанови Сколівського районного суду Львівської області у справі № 453/38/21 28 грудня 2020 року о 04:50 год. на 655 км + 90 м автодороги М-06 ОСОБА_4 був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався із керуванням та здійснив наїзд на металеве бар`єрне обгородження та бордюр.

Вказував, що постановою Сколівського районного суду Львівської області від 29 березня 2021 у справі №453/38/21 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З урахуванням наведеного, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заподіяну майнову шкоду в розмірі 279043 грн 32 коп., а також судові витрати.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 16 листопада 2022 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заподіяну майнову шкоду в розмірі 279 043 грн. 32 коп., а також судові витрати в розмірі 2790,43 грн.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .

Звертає увагу на помилковість висновку суду про те, що між сторонами дійсно існували договірні правовідносини з приводу перевезення. Зазначає, що між сторонами в силу вимог ст.307 ГК, ст. 909 ЦК України, не укладався договір перевезення вантажу

Вважає, що позивачем не доведено факту завдання йому збитків, розміру збитків, а також не доведено невиконання ним договірних зобов`язань.

В апеляційній скарзі скаржник просить рішення Жовківського районного суду Львівської області від 16 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

13 березня 2023 року від представника ФОП ОСОБА_2 - адвоката Васечко Ю.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги, їх надуманість, а обставини викладені в ній такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Звертає увагу, що укладений між сторонами договір перевезення був визнаний дійсним. Просить Залишити рішення Жовківського районного суду Львівської області від 16 листопада 2022 року без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Панюра Н.Ф. в підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на спростування доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом та матеріалами встановлено, що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 укладеного договір поставки кондитерської продукції.

Згідно копій видаткових накладних № РН-0011513 від 27 грудня 2020 року, № РН-0011514 від 27 грудня 2020 року, № РН-0011515 від 27 грудня 2020 року, № РН-0011516 від 27 грудня 2020 року, № РН-0011517 від 27 грудня 2020 року позивач зобов`язувався поставити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 товар на загальну суму 279 043, 32 грн.

Відповідно до пояснень, наданих відповідачем ОСОБА_1 в суді першої інстанції, останній підтвердив факт прийняття до перевезення автомобілем марки «Renault Mascott», номерний знак НОМЕР_1 товару 27 грудня 2020 року від фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 .

Будучи допитаними в суді першої інстанції 20 вересня 2022 року свідки дали наступні пояснення:

свідок ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Зіболки, паспорт громадянина України НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) та свідок ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Смереків, паспорт громадянина України НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 ), повідомили, що впродовж тривалого часу співпрацюють із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , виконуючи функції вантажників. Також їм знайомий відповідач ОСОБА_1 , адже останній надавав для завантаження товару свої транспортні засоби та систематично здійснював перевезення кондитерської продукції на замовлення ОСОБА_2 . Свідки повідомили, що 27 грудня 2020 року ними особисто було завантажено продукцію в транспортний засіб марки «Renault Mascott», номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно доводів позивача, ОСОБА_1 не зміг виконани договір доставки через поломку його автомобіля у зв`язку з чим доручений йому вантаж було перевантажено в автомобіль його знайомого - ОСОБА_4 на транспортний засіб «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до постанови судді Сколівського районного суду Львівської області у справі №453/38/21 ОСОБА_4 28 грудня 2020 року о 04 годині 50 хвилин, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz 60901», номерний знак НОМЕР_2 , на автодорозі М-06, 655 км + 90 м не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався із керуванням та здійснив наїзд на металеве бар`єрне обгородження та бордюр, що спричинило пошкодження транспортного засобу, чим порушив вимоги п.п. 2.3 б, 12.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Сколівського районного суду Львівської області від 29 березня 2021 року у справі №453/38/21 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив з тих причин, що неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами договору перевезення призвело до заподіяння позивачу збитків в розмірі 279943,32 грн.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних причин.

Згідно ст.908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідач надавав позивачу послуги з перевезення вантажу на підставі усної домовленості.

Колегія суддів звертає увагу на відсутність в матеріалах справи доказів в підтвердження завантаження в автомобіль відповідача кондитерської продукції на загальну суму 279043,32 грн, вартість якої позивач хоче компенсувати за рахунок відповідача.

Під час розгляду даної справи, судом не встановлено на яких умовах відповідач надавав послуги позивачу з перевезення вантажу та в яких об`ємах.

Згідно ст. 924 ЦК України , перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Гранична межа відповідальності оператора мультимодальних перевезень визначається Законом України "Про мультимодальні перевезення".

Факт завдання шкоди на загальну суму 279043,32 грн, позивач пов`язує з тим, що ОСОБА_4 , який перевозив його вантаж - кондитерські вироби на загальну суму 279043,32 грн, 28 грудня 2020 року о 04 годині 50 хвилин, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz 60901», номерний знак НОМЕР_2 , на автодорозі М-06, 655 км + 90 м не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого не впорався із керуванням та здійснив наїзд на металеве бар`єрне обгородження та бордюр, що спричинило пошкодження транспортного засобу, чим порушив вимоги п.п. 2.3 б, 12.1 Правил дорожнього руху України, а також здійснив пошкодження вантажу.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 ,після того як поламався його автомобіль, він за згодою та погодження ОСОБА_2 перевантажив товар на інший автомобіль, який і вчинив ДТП, в результаті чого і була спричинена шкода останньому.

Враховуючи доводи позивача, згідно яких, перевезення його вантажу здійснював ОСОБА_4 на автомобілі «Mercedes-Benz 60901», номерний знак НОМЕР_2 і саме з його вини відбулося знищення вантажу, відсутні підстави вважати, що саме ОСОБА_1 завдав шкоди ФОП ОСОБА_2 на суму 279043,32 грн.

За змістом ст.ст. 4, 48 ЦПК України відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку, позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Тобто, виходячи з системного аналізу вищенаведених положень цивільного процесуального законодавства, можна дійти висновку, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, в той час як встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Аналогічний висновок викладено й в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц.

При цьому, у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого засідання, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Позивач у цій справі клопотань про заміну відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.

Колегія суддів вважає, що зміст і характер відносин між учасниками справи засвідчують, що спір виник саме між позивачем і третьою особою з приводу пошкодженого вантажу, перевезення якого він здійснював і знищення якого, на думку позивача відбулося саме з вини останнього - ОСОБА_4 .

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

З огляду на те, що позивач пред`явив позов до неналежного відповідача, висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є помилковими.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача , суд відмовляє у позові до такого відповідача (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)).

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, що позивачем не доведено факту завдання йому шкоди саме відповідачем на суму - 279043,32 грн.

На згадані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 п.п. 3,4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 16 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про стягнення заподіяної майнової шкоди у розмірі 279043 грн. 32 коп - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_8 ) 4185,65 грн судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 14 червня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.