Головуючий у І інстанції Жук М.В.
Провадження №22-ц/824/2239/2023 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Гуля В.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 серпня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи» про відшкодування моральної шкоди, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь компенсацію моральної шкоди в розмірі 253 434 грн. 22 коп. та покласти на відповідача судові витрати.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на те, що 12.05.2008 року він придбав за договором купівлі-продажу № 12/05-08 автомобіль Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , сплативши за нього 27 810 грн. 00 коп. власних коштів, а також 157 590 грн. 00 коп. одержаних за кредитним договором № 3, укладеним 15.05.2008 року з ТОВ «ПростоФінанс», яке в подальшому переуступило право вимоги за цим договором ТОВ «Кредитні ініціативи».

У зв`язку із фінансовими складнощами позивачем було допущено прострочену заборгованість за кредитним договором,на стягнення якої у сумі 192 673 грн. 00 коп. 12.02.2010 року Оболонським районним судом міста Києва видано виконавчий лист.

Під час примусового виконання цього виконавчого листа позивачемв рахунок погашення заборгованості передано на реалізацію транспортний засіб Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , співробітникам ПАТ «Альфа-Банк», якому ТОВ «Кредитні ініціативи» передало обслуговування платежів за кредитним договором, після чого виконавче провадження щодо стягнення з нього кредитної заборгованості було закінчено, а ТОВ «Кредитні ініціативи» і ПАТ «Альфа-Банк» листами від 21.09.2021 року повідомилийого про анулювання залишку заборгованості і штрафних санкцій.

Однак, 20.11.2020 року приватним виконавцем Чучковим М.О. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису № 4045, вчиненого 03.10.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» 253 434 грн. 22 коп. заборгованості за вказанимкредитним договором. Вподальшому, цей виконавчий напис було оскаржено в судовому порядку і рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 липня 2021 року виконавчий напис був визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, ТОВ «Кредитні ініціативи», після врегулювання спору між сторонами, починаючи з 2013 року по 2020 рікбезпідставно вимагають від позивача повернення неіснуючого боргу, та у жовтні 2020 року звернулися до нотаріуса про повторне стягнення погашеної заборгованості.

Через звернення цього виконавчого документу до примусового виконання близько дев`яти місяців на майно ОСОБА_1 та рахунки в банках був накладений арешт, що спричинило вимушені зміни у його житті та змусило докладатиним значні зусилляпо відновленню порушеного права, що відобразилося у відносинах з родиною, погіршився його стан здоров`я та стан здоров`яйого близьких. Позивач був постійно переповнений гострим обуренням через протиправні дії відповідача, його нахабною зверхньою поведінкою і спробою фактично пограбувати позивача на суму 253 434 грн. 22 коп., із створенням позивачу та його родині цілого ряду незручностей.

З вищенаведених підстав позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь завданої йому моральної шкоди у розмірі 253 434 грн. 22 коп., який він визначив, виходячи з того, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Рішенням Оболонського районногосуду м. Києва від 11 серпня2022року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 10 000 грн. 00 коп. компенсації моральної шкоди та 150 грн. 00 коп. судового збору, а всього 10 150 грн. 00 коп.

В решті вимог позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачТОВ «Кредитні ініціативи» подалона нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просило рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Обгрунтовуючи скаргу, апелянт посилався на те, що при винесенні оспорюваного рішення суд першої інстанції належним чином не дослідив та не надав належної оцінки наданим ТОВ «Кредитні ініціативи» доказам та поясненням, в зв`язку із чим прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.

Так, зокрема, ТОВ «Кредитні Ініціативи» не погоджується з твердженням позивача, що дію кредитного договору припинено, оскільки в судовому порядку він не розірваний та чинний до повного його виконання, а заборгованість за кредитним договором не погашена.

Апелянт зазначає, що позивач не звертався до товариства з метою отримання Довідки про залишок заборгованості або відсутності заборгованості за кредитним Договором.

Крім цього, позивач не надав жодних доказів про виконання зобов`язання за кредитним договором №3. Разом з тим, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22.12.2009 року у справі №2-4364/09 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 195 045,00 грн. не виконане.

Суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що автомобіль було продано в рамках примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва № 2-4364/09, аналізуючи лише Довідку Центру ДАІ №3204 від 04.10.2014 про зняття автомобіля з обліку без інформації про подальшу реалізацію та надходження грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором.

У зв`язку із систематичним невиконанням позивачем своїх зобов`язань за кредитним договором, ТОВ «Кредитні ініціативи» було змушено у жовтні 2020 року звернутись до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. із заявою про вчинення виконавчого напису на Кредитному договорі, долучивши до неї, зокрема: (1) оригінал Кредитного договору; та (2) засвідчену виписку з рахунка Позивача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості.

Отримавши документи та встановивши їх відповідність вимогам чинного законодавства, приватний нотаріус Личук Т.В. вчинив 03.10.2020 року виконавчий напис № 4045 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором у розмірі 253 434,22 грн.

Вказаний виконавчий напис нотаріуса №4045 ОСОБА_1 оскаржив в судовому порядку до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

22 липня 2021 року, заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано- Франківської області № 344/1941/21 позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Позивач у своїй позовній заяві акцентує увагу суду саме на заочному рішенні суду № 344/1941/21 від 22 липня 2021 року, зазначаючи, що саме цим рішенням встановлено «неправомірне відкриття ВП НОМЕР_3 на підставі Виконавчого напису № 4045. Дані факти створили юридичні наслідки, що спричинили до виникнення зобов`язань зі сплати неправомірних стягнень».

Однак зі змісту заочного рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 липня 2021 року вбачається, що суд дійшов висновку, «що оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з недотриманням вимог чинного законодавства (статті 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року), у зв 'язку із чим цей напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню».

Тобто, апелянт у скарзі зазначає, що підставою скасування виконавчого напису нотаріуса № 4045 є не відсутність заборгованості за кредитним договором №3, а порушення нотаріусом вимог Закону України «Про нотаріат».

Крім того, відповідач у апеляційній скарзі посилається на те, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами підстав відшкодування моральної шкоди, оскільки не доведено ні факту неправомірних дій або бездіяльності відповідача, ні факту завдання позивачу такими діями моральної шкоди. Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про наявність у справі підстав для відшкодування моральної шкоди ґрунтується на припущеннях та не відповідає обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від ОСОБА_1 , позивач просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, як законне та обґрунтоване.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 проти задоволення апеляційної скарги ТОВ «Кредитні ініціативи» заперечив та просив залишити рішення суду без змін з підстав, викладених у відзиві на скаргу.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, однак його неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, колегія суддів приходить до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.05.2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір № 3, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 157 590 грн. для оплати транспортного засобу Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , придбаного позичальником у ТОВ «Авто-Драйв» згідно договору купівлі-продажу, що підлягав поверненню в термін до 10.05.2013 року (а.с.83-88).

30.05.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір користування транспортним засобом, відповідно до умов якого ОСОБА_1 безоплатно передав ОСОБА_2 у користування транспортний засіб NissanQashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , а ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання по оплаті всіх виплат та супутніх витрат в разі невиконання зобов`язань по кредитному договору № 3, укладеного ОСОБА_1 в ТОВ «ПростоФінанс» (а.с.16-17).

12.02.2010 року Оболонським районним судом міста Києва на виконання рішення від 22.12.2009 року видано виконавчий лист № 2-4364/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПростоФінанс» 192 673 грн. 00 коп. заборгованості, 1 952 грн. 00 коп. судових витрат та 420 грн. 00 коп. витрат по наданню оголошення до ЗМІ (а.с.5).

Відповідно до акту державного виконавця від 19.03.2012 року, складеного в присутності боржника ОСОБА_1 та представника ТОВ «ПростоФінанс», автомобіль Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, передано представнику за довіреністю № 88/11 від 19.11.2011 року ОСОБА_3 , що також підтверджується актом приймання-передачі від 13.09.2012 року (а.с.6).

Як вбачається зі змісту довідки ТОВ «Кредитні ініціативи» від 18.09.2012 року данетовариство, яке є правонаступником усіх прав і зобов`язань ТОВ «ПростоФінанс», не заперечило проти надання права на керування автомобілем Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснення його відчуження, в тому числі його продажу таким особам: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.7 зворот).

Довіреністю від 21.09.2012 року ОСОБА_1 надав право керувати та розпоряджатися, в тому числі, і продати транспортний засіб Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.8).

Зі змісту листа ТОВ «Кредитні ініціативи» від 21.09.2012 року вбачається, що в рамках програми по врегулюванню проблемної заборгованості при добровільному продажу заставного автомобіля Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, залишок заборгованості і штрафні санкції ОСОБА_1 по кредитному договору № 3 будуть анульовані (а.с.9 зворот).

Аналогічний лист щодо анулювання залишку заборгованості і штрафних санкцій ОСОБА_1 за кредитним договором № 3 в рамках програми по врегулюванню проблемної заборгованості при добровільному продажу заставного автомобіля Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, 21.09.2012 року надано такожАТ «Альфа-Банк», якому було передано обслуговування платежів за кредитним договором (а.с.9).

Відповідно до довідки Центру ДАІ № 3204 від 04.10.2014 року автомобіль Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, кузов НОМЕР_2 , був зареєстрований за ОСОБА_1 10.05.2008 року та знятий з обліку для реалізації 08.02.2013 року (а.с.10 зворот).

За інформацією з ЄДРВП щодо виконавчого провадження № НОМЕР_3 вбачається, що 20.11.2020 року приватним виконавцем Чучковим М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. № 4045 від 03.10.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 229 555 грн. 20 коп. заборгованості. Також 20.11.2020 року приватним виконавцем винесено постанови про накладення арешту на майно і кошти боржника (а.с.13-14).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.07.2021 року у цивільній справі № 344/1941/21 за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В., треті особи ОСОБА_1 , ТОВ «Кредитні ініціативи», приватний виконавець Чучков М.О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням ухвали цього суду від 29.07.2021 року про витравлення описки, яке набрало законної сили, виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. № 4045 від 03.10.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 229 555 грн. 20 коп. заборгованості визнанотаким, що не підлягає виконанню.

На підставі вищевказаного судового рішення постановою приватного виконавця Чучкова М.О. від 02.09.2021 року закінчено виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. № 4045 від 03.10.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 229 555 грн. 20 коп. заборгованості за п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із визнанням його судом таким, що не підлягає виконанню (а.с.14).

Листом АТ «КБ «ПриватБанк» від 03.09.2021 року ОСОБА_1 повідомлено про зняття арешту з його рахунку (а.с.15).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн. моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача виникло право на відшкодування шкоди у зв`язку з неправомірними діями відповідача, що призвели до завдання матеріальних збитків та моральних переживань.

Однак з такими висновками суду колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 ЦК України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз`яснень, наданих у п.п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Сам по собі факт порушення права, за відсутності доведеної наявності вищезазначених втрат немайнового характеру, не є підставою для відшкодування моральної шкоди, а її наявність відповідно до загальних засад змагальності цивільного процесу підлягає доведенню особою, яка порушує питання про її відшкодування.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без будь-яких додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 у встановлений законом спосіб не доведено ні наявності моральної шкоди, ні протиправності діяння її заподіювача ТОВ «Кредитні ініціативи», ні, відповідно, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, ні вини останнього в її заподіянні.

Зокрема, позивач, обґрунтовуючи підставу своїх вимог, посилався в якості доказу неправомірності дій відповідача на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.07.2021 року у цивільній справі № 344/1941/21 за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В., треті особи ОСОБА_1 , ТОВ «Кредитні ініціативи», приватний виконавець Чучков М.О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, яким, з урахуванням ухвали цього суду від 29.07.2021 року про виправлення описки, яке набрало законної сили, виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. № 4045 від 03.10.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 229 555 грн. 20 коп. заборгованості було визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с.108-118).

Разом з тим, зі змісту даного рішення вбачається, що підставою для задоволення позову ОСОБА_2 та визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личука Т.В. № 4045 від 03.10.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 229 555 грн. 20 коп. заборгованості, стало недотримання вимог чинного законодавства при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом Личуком Т.В. При цьому, жодних висновків з приводу неправомірності дій ТОВ «Кредитні ініціативи» дане судове рішення не містить.

Інших доказів, належних та допустимих, які б підтверджували протиправність дій чи бездіяльності ТОВ «Кредитні ініціативи» матеріали справи не містять, як не містять вони і жодних доказів завдання позивачу ОСОБА_1 протиправними діями відповідача моральної шкоди. При цьому посилання позивача на обурення через протиправні дії відповідача, його нахабну зверхню поведінку і спробу фактично пограбувати позивача на суму 253 434 грн. 22 коп., із створенням позивачу та його родині цілого ряду незручностей, не свідчать про завдання йому моральної шкоди, оскільки ці посилання нічим не підтверджені.

Оскільки позивачем не доведено факту наявності моральної шкоди та протиправності діяння її заподіювача ТОВ «Кредитні ініціативи», підстави для стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди у суду були відсутні, зважаючи на недоведеність наявності усіх складових елементів цивільного правопорушення.

Статтями 10-13 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки позивачем під час розгляду справи суду не було надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, висновок суду першої інстанції про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди є необґрунтованим та таким, що порушує норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом при ухваленні рішення допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, наслідком чого стало ухвалення помилкового рішення про часткове задоволення позову, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову у зв`язку із його недоведеністю та необґрунтованістю.

Зважаючи на те, що апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 з підстав його необґрунтованості, заява ТОВ «Кредитні ініціативи» про пропуск позивачем позовної давності колегією суддів не розглядається.

В зв`язку із тим, що ціна позову в даній справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 серпня 2022 року - скасувати та постановити по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: