ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 683/3677/22

Провадження № 22-ц/4820/691/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Заворотна А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 683/3677/22 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Сарело Тетяни Петрівни про зняття заборони на відчуження нерухомого майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 лютого 2023 року (суддя Луговий О.М.)

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Сарело Тетяни Петрівни про зняття заборони на відчуження нерухомого майна.

В обґрунтування позову зазначив, що 06 листопада 2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит № HMSWGI, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 200 000 гривень на строк до 06.11.2016. Предметом іпотеки визначено домоволодіння вартістю 387 280 грн що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: цілий житловий будинок з прилежними до нього будівлями та спорудами; земельна ділянка для обслуговування даного житлового будинку 0,10 га для ведення особистого підсобного господарства 0,008га, кадастровий номер :14:003:2000. Даний договір іпотеки посвідчувала приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Сарело Т.П. Цей нотаріус зареєструвала і обтяження щодо даного нерухомого майна.

Згідно Постанови Верховного Суду від 12.01.2022 у справі №682/1216/16 провадження №61-5465св21, боргу за даним кредитом у нього немає тобто іпотека себе юридично вичерпала. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №313245578 від 25.10.2022 року житловий будинок з прилежними до нього будівлями та спорудами; земельна ділянка для обслуговування даного житлового будинку 0,10 га для ведення особистого підсобного господарства 0,008 га, кадастровий номер :14:003:2000, що належить ОСОБА_1 обтяжене забороною на нерухоме майно згідно даного договору іпотеки.

В грудні 2022 року ОСОБА_1 звертався до приватного нотаріуса Сарело Т.П. із заявою про скасування обтяження та вилучення запису у державних реєстрах щодо житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами; земельної ділянки для обслуговування даного житлового будинку 0,10 га, за реєстраційними номерами 5990458 та 5990481, яке зареєстроване згідно договору іпотеки від 07.11.2007 року № 735.

13 грудня 2022 року за вих. №45/01-16 приватним нотаріусом Сарело Т.П. було повідомлено ОСОБА_1 про необхідність надати останньому необхідні документи, які підтверджують підставу для вилучення обтяження.

Вказує, що він є власником домоволодіння і через наявне обтяження на дане майно не може повною мірою володіти, користуватися та розпоряджатися ним на власний розсуд.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 лютого 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин щодо необхідності звертатися з даним позовом саме до АТ КБ «ПриватБанку», невідповідність висновків суду наведених у рішенні суду реальним обставинам справи, порушення судом ст.4, ст. 209 ЦПК України. Вказує, що обрати відповідача в особі нотаріуса процесуально та відповідно до Закону України «Про нотаріат» йому дозволили положення статті 50. При цьому, зазначає, що у позивача жодного спору з АТ КБ «ПриватБанк» немає. Стверджує, що між ним та АТК КБ «ПриватБанк» не має та не може бути юридичних відносин оскільки кредит позивач сплатив з переплатою.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 06 листопада 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит №HMSWGI, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Сарело Т.П. за №735 від 07.11.2007 року, за умовами якого позичальник отримав кредит в сумі 200 000 грн терміном до 06.11.2016 року.

Предметом іпотеки сторони визначили домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , яке складається з цілого житлового будинку з принадежними до нього будівлями та спорудами та земельної ділянки площею 0,10 га для обслуговування даного житлового будинку та площею 0,008 га для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :14:03:2000.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 березня 2018 року у справі №683/1216/16 позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит від 06 листопада 2007 року № HMSWGI, яка утворилась станом на 14 квітня 2016 року, у сумі 385 883,56 грн, з яких: 143 020,13 грн - заборгованість за кредитом, 133 170,29 грн - заборгованість за процентами, 109 693,14 грн - пеня. У задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення штрафу у розмірі 38 588,36 грн відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 24.02.2021 у справі №683/1216/16, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 12.01.2022, рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 березня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

31 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до керівника правління АТ КБ «ПриватБанк» із письмовим зверненням про ініціювання питання скасування обтяжень відповідно до договору іпотеки №735 від 07.11.2007 року та вилучення даного запису з державного реєстру, на що 09 листопада 2022 року банком повідомлено листом №20.1.0.0.0/7-221109/31679, що позичальник зобов`язання за даним договором належним чином не виконав, тому відмовлено в задоволенні даного запиту.

13 грудня 2022 року за вих.№45/01-16 приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Сарело Т.П. на звернення ОСОБА_1 надала інформаційну довідку, відповідно до якої повідомила ОСОБА_1 про необхідність надання повідомлення: кредитора про погашення позики; повідомлення про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); повідомлення про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; або рішення суду, відповідно до п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про скасування обтяження та вилучення запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги пред`явлено до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Сарело Тетяни Петрівни, яка є неналежним відповідачем у справі.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За загальним правилом державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав (абзац четвертий частини п`ятої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Тобто державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою. Відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України "Про нотаріат".

Частиною першою статті 1 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною другою статті 1 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 визначив відповідачем приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Сарело Тетяни Петрівни та просив скасувати обтяження та вилучити запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо належного йому майна.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Викладене узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18), згідно з яким належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Сарело Тетяна Петрівна є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки належним відповідачем у справах за позовом про зняття заборони на відчуження нерухомого майна має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано, в даному випадку, АТ КБ «Приватбанк».

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду щодо неналежності відповідача і впливали на їх законність.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 березня 2023 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай